Summary: Bosnian ja Kroatian rajalla on metsäleiri, jossa noin 500 EU:n alueelle pyrkivää miestä elää epäinhimillisissä olosuhteissa.

VUČJAK, BOSNIA-HERTSEGOVINA  Keskelle metsää pystytetty telttakylä on illalla pimeä ja savuinen. Lämpötila on pakkasen puolella, mutta mutalammikot eivät ole vielä jäätyneet.
 Vučjakin väliaikaisessa siirtolaisleirissä Bosnia-Hertsegovinan luoteiskulmassa on kärsitty viime päivinä vaikeita aikoja. Olot olivat jo ennestään kurjat, mutta pakkasten ja runsaan lumentulon myötä ne ovat muuttuneet hengenvaarallisiksi.
 Nuotion äärelle lämmittelemään kerääntynyt ryhmä miehiä on vaitelias. Suurin osa leirin tällä hetkellä noin 500 asukkaasta on iltakahdeksan aikaan teltoissa huopien alla värjöttelemässä.
 Savua tulee myös telttojen sisältä. Kesäkäyttöön tarkoitettuja telttoja on lämmitettävä nuotioilla, koska muutakaan lämmitystä ei ole tarjolla. Katku sisällä on melkoinen. Kukaan ei pysty nukkumaan täällä kunnon yöunia.
 Leirin asukkaat ovat väsyneitä ja monet ovat sairaita.
 Afganistanilainen  Faisal , 26, sanoo leiriläisten olevan sietokykynsä äärirajoilla.
 – Täällä on yhtä turvallista kuin viidakossa. Emme enää välitä siitä. Tämä on viidakko, Faisal sanoo.
 Harri Vähäkangas / Yle
 Leirissä on pelkästään miehiä. Suurin osa heistä on Afganistanista, Pakistanista ja Intiasta. Jotkut ovat olleet metsäleirissä viikkoja, jotkut kuukausia.
 Kotimaasta on lähdetty pakoon sekä levottomuuksia että onnettomia tulevaisuudennäkymiä.
 – He ovat ihan tavallisia nuoria ihmisiä, joille työpaikan saaminen kotimaassa on ollut niin vaikeaa, että he ovat päättäneet lähteä etsimään parempaa elämää, luonnehtii leirillä työskentelevä Kansainvälisen Punaisen Ristin avustustyöntekijä  Hannu-Pekka Laiho .
 Parempi elämä on kuitenkin jäänyt löytymättä.
 Nyt nämä usein paperittomat siirtolaiset ovat juuttuneet eräänlaiseen limboon lähelle Kroatian rajaa.
 Epätoivo kasvaa
 Leirissä vallitsee epätoivon lisäksi epätietoisuus.
 Vaatimuksia Vučjakin leirin purkamisesta ja asukkaiden kuljettamisesta inhimillisempiin oloihin on kuultu syksyn mittaan EU:n, YK:n ja eri järjestöjen suusta.
 Lupauksia on kuultu vähemmän. Sarajevon lähelle ollaan nyt kunnostamassa keskusta, johon leirin asukkaat voitaisiin siirtää ehkä kuukauden kuluttua. Aika on talven kiristyessä liian pitkä.
 Tiistaina leirissä poliisisaattueessa vieraillut Euroopan neuvoston ihmisoikeuskomissaari, sarajevolainen  Dunja Mijatović  lupasi antaa lausunnon leirin sulkemisen puolesta. Mijatovićin visiitti kirvoitti asukkaita protestoimaan.
 Faisal kertoo, että osa leiriläisistä on ollut tällä viikolla syömälakossa vastalauseena olosuhteille.
 – Sovimme ettemme ota ruokaa vastaan kolmesta neljään päivään. Pyydämme Euroopan mailta apua, päästäkää meidät pois täältä, Faisal sanoo.
 Talvikelpoisia telttoja olisi saatavilla, mutta paikalliset viranomaiset eivät salli niiden toimittamista leiriin. Jari Kärkkäinen/Yle
 Alkuviikosta leirillä alkoi sataa lunta ja heiveröisimmät teltat romahtivat.
 – Teltta sortui. Siellä majoittui 14 miestä, kun teltta romahti. En nukkunut kuin tunnin, sanoo intialainen  Nateesin .
 Ainoa varsinainen palvelu leirissä on paikallisen Punaisen Ristin osaston järjestämä ruoanjakelu. Kansainvälistä rahoitusta leirille ei ole, koska se on väliaikainen ja kaikki kansainväliset tahot vaativat sen purkamista.
 Leiriä ei hoida kukaan eivätkä viranomaiset salli avun toimittamista – Punainen Risti on ainoa järjestö, jolla on lupa toimia.
 Viranomaiset eivät myöskään ole antaneet lupaa tuoda leiriin Turkin Punaisen Puolikuun läheiseen Bihaćin kaupunkiin toimittamia talvitelttoja.
 Monet joutuvat sinnittelemään pakkasessa sandaalit jalassa. Jari Kärkkäinen/Yle
 Ajoittain leiriin on tuotu vettä Bihaćista, mutta nyt toimitukset on keskeytetty. Asukkaat kantavat veden muutaman kilometrin päässä sijaitsevasta kylästä.
 Ainoa metsäleirillä vaikuttava viranomaistaho on portilla vuoroissa päivystävät kaksi poliisia.
 “Viisi yritystä kolmessa viikossa”
 Kaikkien tavoitteena metsäleirissä on päästä rajan yli Kroatiaan EU:n maaperälle, siitä Sloveniaan ja sitten Italiaan, joka ei lähetä paperittomia takaisin.
 Useimmat ovat yrittäneet rajan yli monta kertaa ja päätyneet takaisin metsäleiriin. Kroatia palauttaa kiinni jääneet paperittomat siirtolaiset takaisin Vučjakiin.
 – Olen ollut täällä kolmisen viikkoa. Sinä aikana olen yrittänyt rajan yli viisi kertaa. Se ei onnistunut. Minut pidätettiin aina rajalla ja palautettiin tänne, Faisal sanoo.
 Hän jatkaa, ettei aio yrittää uudestaan yli lähipäivinä vuorille sataneen lumen vuoksi.
 Raja on vuorten takana. Osa on yrittänyt omin päin, mutta usein mukana on opas eli ihmissalakuljetuksen alaportaan työntekijä.
 Faisal kertoo, että edeltävänä aamuna opas oli kehottanut matkaan lähteneitä palaamaan takaisin leiriin.
 Afganistanilainen Faisal sanoo, että leirillä ollaan sietokyvyn äärirajoilla. Hän on yrittänyt viidesti Kroatian rajan yli. Jari Kärkkäinen/Yle
 Faisal sanoo lähteneensä Afganistanista seitsemän kuukautta sitten. Hän kertoo päätyneensä Bosnian luoteiskolkkaan Pakistanin, Iranin, Turkin, Kreikan, Pohjois-Makedonian ja Serbian kautta.
 Monet Bosnia-Hertsegovinan lähimaat, kuten Pohjois-Makedonia ja Serbia, ovat sulkeneet rajansa, mutta käytännössä ne vuotavat. Bosniassa naapurimaita syytetäänkin siitä, että ne sallivat tarkoituksella läpikulun.
 Faisal kertoo lähteneensä, koska oli Afganistanissa hengenvaarassa.
 – Minulla oli ongelmia kotikaupungissani. Taliban tappaa, jos liityt armeijaan tai poliisiin. Siksi päätin lähteä.
 Faisal sanoo, että Afganistaniin jäivät vaimo ja kolme lasta. Salakuljettajille hän kertoo maksaneensa tähän mennessä 4 000 euroa. Monet ovat käyttäneet matkaan sekä omat että sukunsa rahat.
 – Kaikkien unelmana on päästä Eurooppaan rakentamaan parempaa elämää. Siksi tänne tullaan, Faisal sanoo.
 Kaikki eivät ottaneet osaa leirissä julistettuun syömälakkoon. Jari Kärkkäinen/Yle
 Laittomassa rajan ylityksessä avustaville maksetaan maa kerrallaan.
 – Kreikkalaisille maksetaan pääsystä Pohjois-Makedoniaan, pohjoismakedonialaisille pääsystä Serbiaan ja serbialaisille pääsystä Bosniaan. Täällä annetaan rahaa, jotta päästäisiin Italiaan, kuvailee Intian puoleisesta Kashmirista kotoisin oleva  Shabbir Ahmed .
 Hän sanoo maksaneensa salakuljettajille 8 000 euroa ja tulleensa matkallaan kerran pahasti huijatuksi.
 Usein Eurooppaan yrittävät käyttävät matkaan koko sukunsa omaisuuden ja sen lisäksi on otettava lainaa.
 – Jokaisella on oma surullinen tarinansa ja kaikki ovat täällä pelastaakseen henkensä, 48-vuotias Ahmed sanoo.
 Hän sanoo yhteydenpidon kotiin olevan vaikeaa. Joskus puhua saa lainakännykällä. Ahmed sanoo koti-ikävän olevan kova ja alkaa itkeä kertoessaan surmatusta sukulaisestaan.
 Leirillä sairastetaan muun muassa tuberkuloosia
 Vučjakin leirissä on vaikea elää. Hygienia on kelvottomalla tolalla ja vakaviakin sairauksia esiintyy. Tuberkuloosi on yleisin, myös hepatiittia ja HIV-tapauksia on.
 Leiriin on tuotu bajamajoja, mutta ne ovat käyttökelvottomia, koska kukaan ei ole huolehtinut niiden tyhjentämisestä. On vaikea erottaa, mikä maassa on mutaa ja mikä ulostetta.
 Seuraavana aamuna kymmenen miehen teltassa patjalla makaava pakistanilainen  Nouman  valittelee oloaan.
 – Täällä on hyytävän kylmä, kaikki on vaikeaa. Minulla ei ole vettä eikä oikein mitään muutakaan.
 Hän kertoo, ettei ole saanut tarvitsemiaan lääkkeitä. Leirissä ei ole terveydenhoitoa.
 Afganistanilainen mies tupakalla pakkasessa leirin pääkadulla. Jari Kärkkäinen/Yle
 Lääkärit ilman rajoja -järjestöllä on klinikka lähimmässä kylässä muutaman kilometrin päässä. Järjestön sairaanhoitaja kiertää leirissä aamuisin ja tilaa tarvittaessa ambulanssin. Sitä on tarvittu päivittäin.
 Teltan ulkopuolella toinen mies esittelee rikkinäisiä jalkineitaan ja sitten ihollaan olevaa syyhyä, josta täällä kärsivät erittäin monet. Pakkasaamuna leirissä näkee sandaalit jalassa käveleviä miehiä.
 Silti näihinkin oloihin on rakentunut jollain tavalla päivästä toiseen tarpova miniyhdyskunta.
 On kaksi ruoanlaittopaikkaa avotulella. Ja on aggregaatilla toimiva kännyköiden latauspaikka, jossa tyhjän akun täyteen lataaminen maksaa noin 50 senttiä.
 Leirin pääkadun toisella puolella ovat afganistanilaiset ja toisella puolella pakistanilaiset. Joukossa on muutamia intialaisia – siinä oikeastaan ovatkin Vučjakin kansallisuudet. Kansallisuuksien välille ei ainakaan kerrota syntyneen kahakoita.
 Uskonto antaa lohtua vaikeissa olosuhteissa. Jari Kärkkäinen/Yle
 “Kreikassa ihmiset olivat ystävällisiä”
 Monet Vučjakissa ovat menettäneet toivonsa, mutta osa leiriläisistä haaveilee, että jokin Euroopan maa heltyisi ottamaan heidät vastaan.
 Eniten toivoa tuovat tiedot onnistuneista matkoista Italiaan. Leirissä kiertää sana, että muutama päivä sitten yli 200 tältä alueelta lähtenyttä olisi onnistunut pääsemään Italian Triesteen.
 – Kroatian läpi käveleminen vie kymmenen päivää, sen jälkeen kolme päivää Sloveniassa. Ehkä kahden viikon jälkeen voisi olla Italian Triestessä, Faisal laskee.
 Oppaita on leirissä säännöllisesti soluttautuneina siirtolaisten ja turvapaikanhakijoiden joukkoon. Heidät erottaa se, että oppailla on omat paperit kunnossa.
 – Sen voi tehdä ilman oppaitakin, mutta on ostettava ruokaa, makuupusseja ja muita tarvikkeita, pitää olla kunnolliset vaatteet. Se voi maksaa 110–120 euroa, Faisal jatkaa.
 Vaatteiden ja kenkien kuivattaminen on leirissä hankalaa. Jari Kärkkäinen/Yle
 Monet Kroatiassa kiinni jääneet syyttävät maan viranomaisia kovakouraisesta kohtelusta. Ainakin aikaisemmin Kroatian viranomaiset ovat myös takavarikoineet kaikki retkeilyvarusteet laittomasti rajan yli yrittäneiltä.
 Usman Ali  sanoo, että Kreikassa ihmiset olivat ystävällisiä ja leirit hyviä. Bihaćissa on toisin. Hän haluaisi palata Kreikkaan, mutta suuntaa seuraavaksi todennäköisesti Sarajevoon. Mies on vihainen.
 – Katso silmiäni, en ole paha ihminen. Mutta jos tietäisin kuka tämän leirin perusti, minä voisin tehdä hänelle jotain. Tämä leiri on eläimille, ei ihmisille, Ali sanoo.
 Pormestari: Kaikki ovat pettäneet Bihaćin
 Vučjakin leiri perustettiin toukokuun lopussa, kun läheisen Bihaćiin alkoi saapua enemmän turvapaikanhakijoita ja siirtolaisia. Häiriöitä esiintyi ja asukkaat saivat tarpeekseen.
 Bihaćissa on kolme IOM:n ylläpitämää keskusta – niissä ja Vučjakissa on tällä hetkellä yhteensä 8 000 ihmistä.
 Väitetään, että keskuksissa olisi tilaa, mutta niihin ei päästetä ihmisiä Vučjakista.
 Bihaćin pormestari  Šuhret Fazlić  sanoo Ylelle, että kaupunkilaisten mitta tuli täyteen toukokuussa, jolloin tonteille ja julkisille paikoille leiriytyneitä miehiä alettiin kuljettaa Vučjakin metsään.
 Leiri pystytettiin ensin jätemaakaatopaikan päälle toukokuussa. Jari Kärkkäinen/Yle
 Pormestari Fazlić sanoo, että kaikkein vähiten vastuu leiristä on hänen. Päätöksen leirin sulkemisesta voi tehdä vain pääkaupunki Sarajevo.
 Asiaa vaikeuttaa Bosnia-Hertsegovinan monipolvinen hallintomalli, bosniakkien ja serbien välinen kiistely.
 – Kaikki ovat pettäneet meidät. Hallituksemme, kansainvälinen yhteisö, aivan kaikki. Tilanne pitäisi ratkaista, mutta emme pysty siihen, pormestari Šuhret Fazlić sanoo.
 Hänen mielestään maan keskushallinnon ja kansainvälisten toimijoiden pitäisi olla mukana ratkaisemassa leirin tilannetta. Vain sillä tavoin metsään majoitetut miehet saadaan sijoitettua toisaalle varsinaisiin leireihin tai keskuksiin.
 Pormestarin Fazlićin mukaan naapurimaat eivät kanna vastuutaan. Hän ei hyväksy Kroatian tekemiä palautuksia
 – Siirtolaiset tulevat tänne EU-alueelta Kreikasta ja Bulgariasta. Kroatia puolestaan rikkoo kansainvälistä lakia palauttaessaan heitä tänne.
 Apua ei oteta vastaan
 Ainoa Kansainvälisen Punaisen Ristin avustustyöntekijä Vučjakissa on viestintädelegaatti Hannu-Pekka Laiho. Laihoa leiriläiset tervehtivät kohteliaasti ja kutsuvat papaksi.
 Sarajevon päättäjät ovat luvanneet, että metsäleiriläiset siirrettäisiin ehkä kuukauden kuluttua pääkaupunkiin valmistuvaan keskukseen.
 Se on aivan liian pitkä aika odottaa, sanoo Laiho.
 – En ole koskaan nähnyt tällaista. Tämä on epäinhimillistä. Toisaalta ei anneta auttaa, vaikka mahdollista olisi. Tämä on monen tason poliittista kiistelyä, Laiho kuvailee.
 Päättäjien jatkaessa kinastelua loputtomalta tuntuva kurjuus jatkuu Vučjakissa.
 Lue lisää:
 Taudit leviävät, telttoja lämmitetään nuotioilla ja kohta ihmiset jäätyvät hengiltä – Bosnian leirin olosuhteet ovat karmivat, kertoo suomalainen avustustyöntekijä

Epätoivo alkaa voittaa Bosnian siirtolaisleirissä – Yle näki leirissä, kuinka talven tulo muutti olosuhteet hengenvaarallisiksi


Summary: Larry Page ja Sergey Brin päättivät väistyä johtopaikoilta samalla, kun teknologiayhtiöiden mukanaan tuomia muutoksia yhteiskuntaan on alettu tarkastella yhä kriittisemmin.

Googlen perustajat  Larry Page  ja  Sergey Brin  ilmoittivat viime tiistaina astuvansa syrjään johtotehtävistään. Vaikka ilmoitus tuli yllätyksenä, sen vaikutukset yhden maailman suurimman yhtiön toimintaa jäävät vähäisiksi.
 Googlen Alphabet-emoyhtiötä johtanut kaksikko on jo vuosien ajan ottanut etäisyyttä yrityksensä päivittäiseen toimintaan. Johtamisen sijaan Brin ja Page ovat keskittyneet lempiprojekteihinsa, joihin kuuluvat muun muassa itseohjautuvat autot, avaruusmatkailu, keinoliha, robotiikka ja ihmisen eliniän pidentäminen.
 Piilaakson vaikutusvaltaisimman kaksikon katoaminen laboratorioihin näpertelemään tulevaisuuden teknologioiden kanssa on suututtanut niin  Alphabetin osakkeenomistajat kuin amerikkalaispoliitikot . Kun Facebookin perustaja  Mark Zuckerberg  on kiertänyt ympäri maailmaa pyytelemässä anteeksi yhtiönsä toimia, Brin ja Page ovat pysytelleet omissa oloissaan.
 Nyt kun teknologiayhtiöiden mukanaan tuomia muutoksia yhteiskuntaan on alettu tarkastella yhä kriittisemmin, Brin ja Page päättivät poistua näyttämöltä myös virallisesti.
 Tekniset ongelmat muuttuivat lainsäädännöllisiksi ongelmiksi
 Alphabetin toimitusjohtajaksi nousee Googlen toimitusjohtaja  Sundar Pichai . Neljän vuoden ajan Googlea johtanut Pichai ei ole Piilaakson perustaja-visionääri kuten Brin ja Page, mutta hänellä on paremmat valmiudet johtaa suuryritystä.
 Pichai kävi syyskuussa Suomessa.  Tästä voit lukea enemmän Pichaista.
 Brin ja Page perustivat Googlen vuonna 1996. Koulutyöstä syntyneestä yrityksestä on vuosien aikana kasvanut biljoonan dollarin markkina-arvoa hätyyttelevä jättiläinen, joka hoitaa lähes kaikki internet-haut. Googlen Android-käyttöjärjestelmä pyörii suurimmassa osassa maailman älypuhelimista ja Youtubesta on tullut synonyymi nettivideolle.
 Samalla kun Brinin ja Pagen perustama yhtiö on kasvanut, sen kohtaamat ongelmat ovat muuttuneet teknisistä haasteista yhä enenevissä määrin lainsäädännöllisiksi ongelmiksi. Näiden ongelmien ratkaiseminen ei ole kuitenkaan kiinnostanut Briniä tai Pagea.
 Luopumalla Alphabetin johdosta Brin ja Page pyrkivät varmistamaan, ettei heidän jatkossa tarvitse olla vastaamassa vaikeisiin kysymyksiin. Tämä tehtävä on nyt sälytetty Pichaille.
 Johtotehtävistä luopuminen ei kuitenkaan tarkoita sitä, että Brin ja Page luopuisivat vallasta. Miehet pitävät paikkansa Alphabetin hallituksessa ja säilyttävät 51 prosentin äänienemmistön itsellään. He siis eivät enää johda yhtiötä, mutta he päättävät yhtiön tulevaisuuden.

Googlen perustajat astuvat syrjään, mutta säilyttävät vallan


Summary: Kokkikolmikko Turusta, Inarista ja Lappeenrannasta sai tehtäväkseen panna parasta pöytään itsenäisyyspäivän kunniaksi.

Turun entisen Kakolan vankilan tiloissa keittiömestari  Matti Roiniola  kaulitsee pientä lihapiirakan kuorta. Sen jälkeen hän asettelee taikinan päälle italialaisen risoton.
 Risotto tulee siis lihapiirakan sisälle. Tämä on innovatiivista kokkaamista, jota turkulaiskokit haluavat kehittää.
 Roiniola on yksi kolmesta kokista, jotka tarttuivat Ylen haasteeseen. He saivat tehtäväkseen suunnitella itsenäisyyspäivään sopivia herkkuja, joissa korostuvat oman maakunnan ominaispiirteet. Annokset nähdään  Kohti Linnan juhlia  -ohjelmassa TV 1:ssä itsenäisyyspäivänä.
 Keittiömestari Matti Roiniola Kakolan ravintolasalissa, josta osa on entisiä eristyssellejä. Minna Rosvall / Yle
 Keittiömestarin ideoiman lihapiirakan muitakin aineksia on kypsytetty ja maustettu pitkään.
 – Ankkaa on tarjolla kolmessa muodossa eli sitä on risoton ainesosana, linnunmaksaa on kermassa ja erikseen piirakkaan tulee ankankinkkua. Tämä on lähiruokaa. Ankka tulee Turun läheltä Salosta, kertoo Matti Roiniola.
 Keittiömestari laittaa seuraavaksi lihapiirakat kypsymään rasvakeittimeen.
 Uusimmat ruokavirtaukset ovat tulleet Turkuun jo vuosisatojen ajan.  Juhana -herttuan puoliso  Katariina Jagellonica  aloitti haarukan käytön Suomessa 1500-luvulla. Kakolan naapurissa sijaitsevassa Turun linnassa on muutenkin järjestetty upeita juhlia ja pitoja.
 Turussa suosituimpiin ravintoloihin pitää tehdä pöytävaraukset hyvissä ajoin. Kokit tuntevat vastuunsa.
 – Yritämme kehittää uusia ruokia ja tehdä asioita eri tavalla kuin ennen. Pyrimme pitämään Turun mainetta ruokakaupunkina yllä edelleen.
 Ankanlihapiiraat aseteltiin juhlavasti tarjolle kuusenoksien kera. Minna Rosvall / Yle
 Inarin kaskinauriissa komeilee jäkälä
 Keittiömestari  Heikki Nikula  kypsentää poroa Inarissa upeiden lumikinosten keskellä. Hänen mielestään pohjoisen Suomen herkkupalassa pitää olla poronlihaa.
 – Poronsydän on perinteinen raaka-aine. Porosta on käytetty aina kaikki konttiluita ja aivoja myöten. Tämä on aika helppo ruokalaji valmistaa. Savustupönttö tarvitaan, kertoo Nikula ja laittaa sydämet savustuspöntön ritilöille.
 Seuraavaksi Nikula alkaa nostella jäkäliä vedestä. Hän sai idean mustikkajäkälään ruotsalaisesta keittokirjasta. Jäkälä oli puhdistettu, höyrytetty ja friteerattu.
 Keittiömestari Heikki Nikula sai vinkkiä mustikkajäkälään Ruotsista. Vesa Toppari / Yle
 – Höyrytämme jäkälää jonkin aikaa. Liedellä on voimakas mustikkamehu. Jäkälät nostetaan kattilaan pariksi minuutiksi kiehumaan. Sinä aikana ne imevät mustikkamehun sisäänsä.
 Kun ainesosat ovat valmiina, on aika koota annos. Vesihauteessa pehmennettyihin nauriskuppeihin laitetaan aluksi vielä pinkiksi jääneitä poronsydämen palasia. Sen jälkeen Nikula pursottaa niiden päälle piparjuurijogurttia.
 Mustikkajäkälä pystyy hienosti pystyssä jogurttipedillä.
 Nauriista, poronsydämestä ja jäkälästä syntyi Inarin panos itsenäisyyspäivän kunniaksi. Vesa Toppari / Yle
 Kaskinauriskupit ja mustikkajäkälä Poron savusydän: 1 kg poron sydäntä, 7,5 dl vettä, 50 grammaa suolaa Savusta savustuslaatikossa, kunnes sisälämpötila on +48 C Kaskinauriskupit: 1 kg kaskinaurista, 0,5 dl rypsiöljyä, 0,1 dl omenaviinietikkaa, 4 oksaa tuoretta timjamia, suolaa ja mustapippuria Kypsennä 90 asteen vesihauteessa 10 min ja jäähdytä. Mustikalla maustettu jäkälä: ½ litraa jäkälää, 7 dl mustikkalientä eli 600 grammaa mustikoita ja 50 g sokeria Mehusta jäkäliä mustikkaliemessä ja höyrytä. Piparjuurijogurtti: 5 dl maustamatonta luomujogurttia, 1 rkl raastettua piparjuurta, 1 tl sitruunamehua, 2 rkl persiljaa, 1 rkl sokeria, suolaa ja mustapippuria
 Keittiömestari Kimmo Käck on ylpeä lemiläisistä perunoista. Mikko Savolainen / Yle
 Peruna-mäticocktailpalat kunnioittavat perunaa
 Lappeenrannassa keittiömestari  Kimmo Käck  esittelee lemiläisiä perunoita. Hän on kehittänyt oman herkkunsa niiden pohjalta.
 – Meillä Etelä-Karjalassa otetaan mukaan paikallisia makuja. Lemin punainen on tämän alueen ehdoton perunalajike. Saimaalta saamme mukaan muikun mätiä, ja suupalaa kootaan ruiskeksille, kertoo Kimmo Käck.
 Lemi on kunta Etelä-Karjalassa. Siellä asuu noin 3 000 asukasta. Oma perunalajike on toista sataa vuotta vanha.
 – Mäti tulee paikallisesta perheyrityksestä. Isä hoitaa troolikalastuksen, pojat verkkokalastuksen ja myynnin, ja äitikin on mukana myyntihommissa. Mikä sen parempaa, sanoo Käck.
 Keittiömestari muistuttaa, että kyseessä on eettinen tuote. Muikku on villikala eli sitä ei ole viljelty.
 Lemin punaisesta tehtiin kaksi täytettä ruiskeksin päälle. Mikko Savolainen / Yle
 Annos kootaan ruiskeksille. Perunaa tulee mukaan kahdessa eri muodossa eli pyreenä ja perunasipsinä.
 – Hyvässä suupalassa pitää olla pehmeää ainesta, joka tulee perunasta ja mädistä. Rapeutta saadaan ruislastusta ja hyvä jälkimaku rukiista, pohtii Käck.
 Peruna-mäticocktailpalat koristeltiin krassilla. Mikko Savolainen / Yle
 Peruna-mäticocktailpala Perunapyre: 4 Lemin punaista perunaa, 100 grammaa voita Paina veitsen kärjellä perunoihin pieniä reikiä noin 10 per peruna. Paahda perunoita uunissa 175 asteessa, kunnes perunat ovat kypsiä ja pehmeitä eli noin 50 minuuttia. Halkaise perunat ja kaavi lusikalla sisus talteen ja laita kuoret kattilaan voin kanssa. Sulata voi kuorien kanssa ja sitten kaada tämä sulanut voi perunan sisuksien päälle ja survo muussiksi. Mausta suolalla. Laita valmis seos pursotinpussiin. Ruiskeksi: 1 dl ruisjauhoa, 1 tl suolaa, 3 dl vettä Sekoita aineet ja levitä ohueksi levyksi leivinpaperin päälle. Paahda uunissa 175 asteessa, kunnes keksit ovat kypsiä ja rapeita. Perunasipsi: 1 Lemin punainen peruna, 2 dl rypsiöljyä Leikkaa perunasta tulitikun kokoisia tikkuja, uppopaista ne kuumassa öljyssä kattilassa 160 asteessa kullanruskeiksi. Kokoa ruiskeksin päälle perunapyre, mätiä, perunasipsit ja koristele vihreällä. Kuvassa koristeena on syötävä köynnöskrassi.
 Salmiakkileivosta maistellaan Linnan juhlissa
 Presidentinlinnan keittiömestari  Jyrki Jääskeläinen  paljastaa, millaisia makuja Linnan juhlissa todella maistellaan.
 – Salmiakkileivos on täysin uutta ja myös voileipäkakkuihin tulee uusia makuja, tällä kertaa kylmäsavuhaukea. Uusi makea herkku on Kultarannan kuningatarsuklaakakku, kertoo Jääskeläinen.
 Linnan juhlien herkkuja suunnitellaan yleensä työryhmässä.
 – Meillä on tuotteita jokaisesta maakunnasta. Osa on perinteisiä herkkuja, mutta osa tarjottavista on uusia. Tänä vuonna meillä kolmea–neljää erilaista sientä.
 Kun teemana on tieto ja yhteiskunnallinen keskustelu, sekin näkyy ruokalistassa.
 – Tarjolla olevissa tuotteissa on mahdollisimman pieni hiilijalanjälki. Luomu ja kotimaisuus ovat tärkeitä asioita.
 Lue lisää:
 Näillä metodeilla konkariselostaja Ari Hakahuhta tunnistaa Linnan vieraat – apuna hiihtokisoissa aikoinaan kehitetty kikka

Huippukokit loihtivat herkkuja Linnan juhlien tyyliin – syntyi ankanlihapiirakkaa, kaskinauriita poronsydämellä ja peruna-mäticocktailpaloja


Summary: Lappeenrannan steinerpäiväkoti sai väistötilat vuoden loppuun asti lähellä olevasta steinerkoulusta. Uudet vakituiset tilat ovat vielä haussa.

Lappeenrannan Steinerpäiväkodin viikko alkoi karmeasti. Tulipalo tuhosi kaupungin keskustassa sijainneen päiväkodin tilat  maanantai-iltana .
 Päiväkoti sai pikaisesti väistötilat lähellä sijaitsevasta steinerkoulusta. Koulun iltapäiväkerhon tila on kuitenkin ollut liian pieni kaikille 27 lapselle.
 Tilanne helpottaa ensi viikolla, kun päiväkoti muuttaa steinerkoulun pihapiirissä olevaan rakennukseen. Siellä päiväkoti saa käyttöönsä neljä luokkahuonetta ja eteisen.
 – Sinne mahtuvat lapset ja työntekijät hyvin, päiväkodin johtaja  Minna Mansikka  sanoo.
 Tässä rakennuksessa päiväkoti toimii ainakin vuoden loppuun asti.
 Vakituiset tilat edelleen haussa
 Samalla päiväkoti  etsii uusia vakituisia tiloja . Mansikan mukaan joitakin tarjouksia on viikon aikana tullut, mutta tilat sijaitsevat perheiden kannalta huonoissa paikoissa. Päiväkoti ei niihin voi mennä.
 – Ne ovat esimerkiksi Taipalsaarella tai toisella puolella kaupunkia. Se voi tarkoittaa sitä, että meiltä tippuu puolet perheistä pois. Eivät he lähde viemään lapsia esimerkiksi Skinnarilaan tai Kanavansuulle.
 Palanut rakennus sijaitsee Lappeenrannan keskustassa. Uudetkin tilat olisi Mansikan mukaan ihanteellisinta saada keskustan alueelta.
 – Meidän päiväkotiin tulee lapsia joka puolelta kaupunkia.
 Arkitavaroita ja leluja lahjoituksina
 Tulipalo herätti ihmisten ja yhteisöjen auttamishalun. Mansikan äänestä kuulee ilon ja hämmennyksen, kun hän kertoo päiväkodin saamista lelu- ja tavaralahjoituksista.
 – Lähimmäisenrakkaus ja yhteisöllisyys ovat tulleet esille. Tuntemattomatkin ihmiset soittavat ja haluavat lahjoittaa.
 Päiväkoti on toivonut ja saanut arjessa tarvittavia tavaroita.
 – Pyyhkeitä, lakanoita ja mattoja, jotta arki lähtee sujumaan ihan pelkästään näissä väistötiloissa, Mansikka sanoo.
 Paikallinen kuljetusyritys on Mansikan mukaan luvannut lahjoittaa päiväkodille uudet patjat ja peitot lasten päiväunia varten.
 – Toki on myös paljon perheitä, jotka haluavat lahjoittaa leluja ja lapsille jotain tärkeää.
 Haastatteluhetkellä Mansikalla ei ollut tarkkaa kuvaa siitä, mitä tarvikkeita päiväkoti on jo saanut ja mitä on vielä tulossa. Täsmätoiveita hän ei siis osannut esittää.
 Leluja kuitenkin koskee tärkeä huomio. Steinerpedagogiikassa ei käytetä muovimateriaalia, joten päiväkodin käyttämät lelutkin on valmistettu luonnomateriaalista kuten puusta, kankaasta tai villasta.
 – Tulipalon tuhottua kaiken olemme vähän tinkineet tästä. On tärkeintä, että lelut ja tavarat tuovat hyvää mieltä lapsille, Mansikka sanoo.
 Tarkoituksena ei kuitenkaan ole täyttää päiväkotia muovileluilla.
 Lue seuraavaksi :  Päiväkodin tulipalo sai todennäköisesti alkunsa viallisesta loisteputkivalaisimesta.

Ihmiset riensivät auttamaan tulipalon jalkoihin jäänyttä päiväkotia – "Lähimmäisenrakkaus ja yhteisöllisyys ovat tulleet esille"


Summary: Vielä on kuitenkin pitkä matka ruotsidemokraattien haaveeseen yhteisestä oikeistoblokista kristillisdemokraattien ja maltillisen kokoomuksen kanssa, arvioi Pohjoismaiden kirjeenvaihtaja Kirsi Heikel.

TUKHOLMA  Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja  Anna Kinberg Batra  oli hankalassa tilanteessa kaksi ja puoli vuotta sitten. Puolueen kannatusluvut olivat laskeneet rajusti ja häntä kritisoitiin voimakkaasti puolueen sisältä.
 Alamäki oli alkanut hänen vuoden alussa tekemästään ehdotuksesta aloittaa yhteistyö ruotsidemokraattien kanssa yksittäisissä kysymyksissä. Paine kasvoi ja Kinberg Batra päätti lopulta erota.
 Hänen seuraajakseen valittu  Ulf Kristersson  tapasi ruotsidemokraattien puheenjohtajan  Jimmie Åkessonin  kahden kesken eilen. Tapaamisen aiheena oli yhteistyön aloittaminen ruotsidemokraattien kanssa yksittäisissä kysymyksissä.
 Ulf Kristersson ei joudu eroamaan yhteistyöehdotuksen takia. Ulf Kristersson laskee, että hän voi päästä pääministeriksi sen ansiosta.
 Ruotsissa käytiin syksyllä 2018 vaalit , joissa kumpikaan blokeista, vasemmistoblokki tai porvariblokki, ei saanut riittävää enemmistöä päästäkseen valtaan. Kuukausien neuvottelut päättyivät porvariblokin hajoamiseen.
 Liberaalit ja keskustapuolue käänsivät entisille ystävilleen selkänsä ja päättivät tukea sosialidemokraattien ja ympäristöpuolueen muodostamaa hallitusta.
 Keskustapuolue korosti tekevänsä näin siksi, että se pystyy pitämään ruotsidemokraatit pois vallasta. Hyvitykseksi hallitus toteuttaa monta sille tärkeää kysymystä.
 Maltilliselle kokoomukselle  ja kristillisdemokraateille päätös oli järkytys. He kutsuivat sitä pitkään petokseksi.
 Heille päätös tarkoitti vaikeaan asemaan päätymistä, koska he eivät kahdestaan pysty horjuttamaan hallitusta.
 He tarvitsevat myös lisää liittolaisia voittaakseen seuraavat vaalit.
 Ensin Ulf Kristersson alkoi houkutella liberaalien kesäkuussa valittua uutta puheenjohtajaa  Nyamko Sabunia  lähtemään hallituksesta. Media seurasi tiiviisti, tarttuuko Sabuni Kristerssonin houkutteluun.
 Liberaalien kannatus  oli kuitenkin laskenut voimakkaasti ja ylittäisi tällä hetkellä hädin tuskin valtiopäiville vaadittavan äänikynnyksen. Niin median kuin Kristerssonin kiinnostus Sabuniin on hiipunut.
 Sen sijaan Kristerssonin katse on suuntautunut ruotsidemokraatteihin, jotka ovat nousseet kannatuskyselyissä huimasti.
 Ruotsidemokraattien kannatus on noussut syksyllä sitä mukaa, kun jengirikollisuus on tullut lähemmäksi tavallisia ihmisiä.
 Ruotsalaisia ovat järkyttäneet  etenkin äidin ampuminen lapsi sylissään päiväsaikaa Malmössä ja nuoren pojan ampuminen marraskuussa. Lukuisat räjäytykset ja poliisin raportit yhä nuoremmista jengirikollisista tuovat tunteen, että hallitus ei pysty pysäyttämään kehitystä.
 Pääministeri  Stefan Löfven  antoi katastrofaaliseksi kuvatun tv-haastattelun marraskuussa, samoihin aikoihin kuin prinssi  Andrew  antoi omansa.
 Häneltä kysyttiin, näkeekö hän järjestäytyneellä rikollisuudella yhteyttä maahanmuuttoon. Pääministeri kielsi päättäväisesti yhteyden.
 Haastattelun jälkeen hän sai kritiikkivyöryn mediassa ja sosiaalisessa mediassa ja maltillinen kokoomus kutsui häntä todellisuudesta vieraantuneeksi.
 Ruotsidemokraattien kannatus  tulee nousemaan niin kauan, kuin jengirikollisuutta ei saada laitettua kuriin. Sosialidemokraatteja estää tiukemman maahanmuuttopolitiikan laatimisessa hallituskumppani ympäristöpuolueen vastustus.
 Ruotsidemokraatit on mennyt maltillisen kokoomuksen ohi ja on toiseksi suosituin puolue. Jos koskaan, niin nyt Ulf Kristerssonilla ja maltillisella kokoomuksella on mahdollisuus perustella kannattajilleen, miksi he lähtevät yhteistyöhön ruotsidemokraattien kanssa.
 Maahanmuuton lisäksi myös ilmastonmuutos yhdistää. He haluavat pitää ydinvoiman mukana Ruotsin energiavaihtoehdoissa.
 Vielä on kuitenkin pitkä matka vaaleihin ja ruotsidemokraattien haaveeseen eli siihen, että kristillisdemokraatit ja maltillinen kokoomus olisivat valmiita muodostamaan blokin heidän kanssaan. Blokin, jota Stefan Löfven kutsuu ruskea-siniseksi.
 Jimmie Åkesson on vastikään sanonut, että hänellä on aikaa odottaa.
 Ensimmäiset askeleet on otettu.

Analyysi: Ruotsidemokraattien eristäminen on päättymässä


Summary: Joka viides nainen kokee, ettei pysty vaikuttamaan työnsä alkamis- ja päättymisajankohtiin.

Työn ja perheen yhteensovittaminen onnistuu suomalaisvanhemmilta pääosin melko hyvin, kertoo Tilastokeskuksen julkaisema  tutkimus .
 Työn ja perheen yhteensovittaminen 2018 -tutkimuksen mukaan suurimmalla osalla vanhemmista on kuitenkin vähintään jonkin verran hankaluuksia yhteensovittamisessa.
 Vanhempien koulutustausta ja lasten määrä vaikuttivat arvioihin. Työn ja perheen yhteensovittaminen koettiin vaikeammaksi korkeammin koulutettujen vanhempien ja useamman lapsen perheissä. Myös vuorotyötä tekevillä työn ja perheen yhteensovittaminen sujui muita heikommin.
 Vanhemmilta kysyttiin tutkimuksessa myös tarkemmin syitä, jotka vaikeuttavat työn ja perheen yhteensovittamista. Eniten yhteensovittamista vaikeuttivat pitkät työpäivät, vaativa tai uuvuttava työ sekä ennustamattomat tai vaikeat työajat.
 Miehillä paremmat vaikutusmahdollisuudet työaikoihin
 Kaksi kolmasosaa palkansaajista kertoi pystyvänsä yleensä vaikuttamaan työnsä alkamis- tai päättymisajankohtiin, jotta saisi lasten hoidon järjestettyä. Miehistä näin ilmoitti 71 prosenttia ja naisista 63 prosenttia.
 Joka neljäs nainen kertoi, ettei pysty vaikuttamaan työnsä alkamis- tai päättymisajankohtiin. Miehistä näin kertoi 16 prosenttia.
 Korkea-asteen tutkinnon suorittaneista kolme neljäsosaa koki voivansa yleensä vaikuttaa työnsä alkamis- ja päättymisajankohtiin, mutta korkeintaan perusasteen suorittaneista näin koki vain noin puolet.
 Kunnan tai kuntayhtymän palveluksessa olevilla oli vähiten vaikutusmahdollisuuksia työn alkamis- ja päättymisajankohtiin. Ammattikunnittain huonoiten vaikuttamaan pystyivät palomiehet, poliisit, opettajat, siivoojat ja hoitoalan työntekijät. Parhaiten pystyivät vaikuttamaan johto- ja asiantuntijatehtävissä olevat.
 Vanhemmilta kysyttiin myös, kuinka paljon he pystyvät vaikuttamaan työpäivänsä pituuteen.
 Keskimäärin 43 prosenttia vastanneista oli sitä mieltä, että heillä oli erittäin tai melko hyvät mahdollisuudet vaikuttaa työpäivänsä pituuteen. Miehistä lähes puolet oli tätä mieltä, naisista 37 prosenttia.
 Ammattiaseman suhteen mahdollisuudet vaikuttaa työpäivän pituuteen olivat hyvin erilaiset. Yrittäjistä 71 prosenttia piti vaikutusmahdollisuuksiaan erittäin tai melko hyvinä, kun taas työntekijäammateissa toimivista palkansaajista vain 25 prosenttia.
 Alle 35-vuotiaat vanhemmat kokivat vaikutusmahdollisuutensa työpäivän pituuteen vähäisemmäksi kuin vanhempiin ikäryhmiin kuuluvat.
 Puolet miesvastaajista koki, että heillä on erittäin tai melko hyvät mahdollisuudet vaikuttaa työpäivänsä pituuteen. Kuvituskuva. AOP
 Miehet saavat helpommin vapaata lasten hoitamiseksi
 Lomien ja vapaiden ajankohtaan voitiin vaikuttaa paremmin kuin työpäivän pituuteen. Vastaajista 62 prosenttia oli sitä mieltä, että heillä oli erittäin tai melko paljon vaikutusmahdollisuutta lomien ja vapaiden ajankohtiin.
 Miehistä 67 prosenttia ja naisista 56 prosenttia piti vaikutusmahdollisuuksiaan hyvinä.
 Kaksi kolmesta vastaajasta myös kertoi, että heillä on yleensä tarvittaessa mahdollisuus järjestää vapaata lasten hoitamiseen. Toisaalta 18 prosenttia ei pitänyt vapaapäivän järjestymistä mahdollisena ja viisi prosenttia ei tiennyt, onko se mahdollista. Kuntasektorin palkansaajat ja vuorotyötä tekevät sanoivat muita useammin, että vapaapäivän järjestäminen lasten hoitamiseksi ei ole mahdollista tai onnistuu harvoin.
 Miehet kertoivat naisia useammin vapaapäivien saamisen olevan mahdollista lasten hoitamiseksi.
 – Käytännössä naiset kuitenkin jäävät enemmän hoitamaan sairaita lapsia kotiin. Korkeammin koulutetuissa perheissä työnjako on tältä osin tasaisempaa, Tilastokeskuksen väestö- ja elinolotilastot -yksikön yliaktuaari  Tarja Nieminen  toteaa.
 Esimerkiksi vuonna 2017 Tasa-arvobarometriin vastanneista alle 12-vuotiaiden lasten isistä 30 prosenttia ja äideistä kahdeksan prosenttia ei ollut edellisten kahden vuoden aikana jäänyt kertaakaan hoitamaan sairasta lasta.
 Naiset ja miehet lyhentävät työaikaa eri tavoin
 Työssä nyt tai aikaisemmin olleista alle 15-vuotiaiden lasten vanhemmista noin 40 prosenttia sanoi tehneensä joskus työuransa aikana lyhyempää työaikaa hoitaakseen lapsiaan. Naisista lyhyempää työaikaa oli tehnyt puolet ja miehistä 28 prosenttia.
 Jos vanhemmista vain toinen oli lyhentänyt työaikaansa, se oli tavallisemmin äiti.
 Miehillä tavallisinta oli työpäivien pituuden lyhentäminen kokoaikatyössä, kun taas naiset olivat siirtyneet useammin osa-aikatyöhön tai työskennelleet vain satunnaisesti.
 Niistä lapsiperheiden vanhemmista, jotka eivät olleet lyhentäneet työaikaa lastenhoidon takia työuransa aikana, lähes kolmasosa olisi kuitenkin halunnut tehdä niin. Lyhyemmän työajan tekemistä estivät useimmiten taloudelliset syyt ja se, että töiden järjestäminen osa-aikaiseksi olisi ollut hankalaa.
 Tutkimus on osa Tilastokeskuksen Työvoimatutkimusta. Tutkimukseen haastateltiin yli 13 000 ihmistä. Kohderyhmänä olivat alle 15-vuotiaiden lasten vanhemmat. Tutkimusta rahoittivat Eurostat, Tilastokeskus, työ- ja elinkeinoministeriö, sosiaali- ja terveysministeriö sekä Väestöliitto.
 Lue lisää:
 Vanhemmat haluavat lisää joustoa työn ja perheen yhteensovittamiseen – perhepolitiikka ei näy vaaleissa, vaikka syntyvyys on romahtanut
 Perheen ja työn yhdistäminen näyttäytyy kaaoksena – tutkija peräänkuuluttaa myös positiivisista asioista puhumista

Työaikoihin vaikuttaminen on miehille helpompaa, silti naiset jäävät useimmiten sairaan lapsen kanssa kotiin


Summary: Kuopiolaisen Savonia-ammattikorkeakoulun vaatetus- ja korumuotoilun opiskelijat suunnittelivat pukuja ja koruja neljälle Linnan juhlien vieraalle.

Itsenäisyyspäivän vastaanotolla nähdään tänä vuonna Savonia-ammattikorkeakoulun koru- ja vaatetusmuotoilun opiskelijoiden taidonnäytteitä. Kaikkiaan neljällä vieraalla on yllään jotain opiskelijoiden suunnittelemaa.
 Savonian rehtorille  Mervi Vidgrénille  oli itsestään selvää, että juhlassa on yllä oman oppilaitoksen opiskelijoiden suunnittelemat ja tekemät puku ja korut.
 – Haluan meidän omaa osaamista näkyville, Vidgrén sanoo.
 Työn ottivat vastaan vaatetusmuotoilun opiskelijat  Mira Nurmela ,  Milja Muhonen ,  Moona Kärkkäinen  ja korumuotoilun opiskelija  Silja Konttinen .
 Ensimmäisessä työryhmän tapaamisessa Vidgrénillä ei ollut vielä selvää näkemystä, millaisen puvun hän haluaisi. Mielessä oli, että siinä pitää olla hihat, maltillinen pääntie ja räväkkä väri.
 Keskeisin toive, jonka opiskelijat saivat, oli vastuullisuus.
 – Toivoin, että puvusta ei tulisi sellainen jota käytetään vain kerran, Vidgrén sanoo.
 Milja Muhonen ja Silja Konttinen asettelevat Hillankukka-sarjasta erikseen tehtyä vyökorua oikeaan kohtaan. Antti Karhunen / Yle
 Puvun materiaali on silkkisifonki ja opiskelijat värjäsivät kankaan itse. Sinivioletti puku sai oheensa hopeiset Hillankukka-korut.
 – Tämä on ihan unelmien täyttymys ja opiskelijalle ainutlaatuinen tilaisuus saada näkyviin omat korut Suomen itsenäisyyspäivän vastaanotolle, korusarjan suunnitellut Konttinen sanoo.
 Kädentaidot ja luovuus ovat tärkeitä asioita
 Milja Muhonen on haaveillut aina mahdollisuudesta suunnitella ja tehdä puku Linnan juhliin. Tiukan aikataulun vuoksi kolmen hengen tiimi oli hyvä ratkaisu.
 Tyytyväinen on myös Moona Kärkkäinen. Projektin kautta voi myös näyttää, miten tärkeitä kädentaidot ja luovuus ovat.
 – Pystyt tekemään jotain, mikä tulee mieleen, todelliseksi, hän sanoo
 Savonia-ammattikorkeakoulun rehtori Mervi Vidgrén edustaa oppilaitostaan itsenäisyyspäivän vastaanotolla toista kertaa. Ensimmäisen kerran hän sai kutsun kaksi vuotta sitten, Suomen täyttäessä 100 vuotta.  Milja Muhonen
 Juhlapuku linnan tungokseen vaatii huolellista suunnittelua.
 – Puvun täytyy olla mukava, koska se on päällä lähes koko päivän. Eikä kantajalla saa olla huolta siitä tippuuko puku tai valahtaako olkain, Nurmela kiteyttää.
 Rehtorille projekti on ollut tilaisuus seurata opiskelijoiden oppimista harvinaisen läheltä.
 – On ollut paljon sellaista mitä en ole todellakaan tiennyt, esimerkiksi kaikkia tiloja, joita meillä on käytössämme, Vidgrén kertoo.
 "Suomalaisen muotoilun arvostus on noussut ennestään tämän myötä"
 Toinen Savonia-ammattikorkeakoulun opiskelijoiden ryhmä suunnitteli ja valmisti korut ja puvun vuoden nuoreksi yrittäjäksi valitulle kuopiolaiselle Konttiravintola Mortonin yrittäjälle  Jarna Kaplakselle . Puvun tekijät ovat vaatetusmuotoilijoiksi opiskelevat  Taru Rinne  ja  Henna Hiltunen  sekä korumuotoilijaksi opiskeleva  Julia Pirkkalainen .
 Kaplas on ollut vaikuttunut opiskelijoiden osaamisesta seurattuaan työskentelyä.
 – Tekijät ovat mahtavia ammattilaisia ja suomalaisen muotoilun arvostus on noussut ennestään tämän myötä, Kaplas kertoo.
 Jarna Kaplaksen pukua kuvattiin Savonia-ammattikorkeakoulun studiossa. Savonia-ammattikorkeakoulu Henna Hiltunen
 Moni muotoilijaksi valmistuva tekee työtään tulevaisuudessa yrittäjänä. Heitä Kaplas on valmis auttamaan ja tukemaan.
 – Suomi on upea maa yrittää minun mielestäni, lupaan seisoa näiden naisten takana.
 Tekijät aikovat seurata huomista itsenäisyyspäivän vastaanottoa omassa “kisastudiossa”.
 – Nyt on helpottunut ja ylpeä olo, mutta myös jännittynyt, koska tämä ei ole vielä ohi ja pukua ei olla vielä nähty linnassa, Taru Rinne toteaa.
 Kaplaksen puvun idea lähti liikkeelle Linnan juhlien teemasta, joka on tieto ja yhteiskunnallinen keskustelu.
 – Puvun mallia lähdettiin hakemaan kreikkalaisen mytologian jumalattaren Athenen mukaan, Henna Hiltunen kertoo.
 Athene oli sotataidon, tiedon ja viisauden jumalatar.
 Taru Rinne, Henna Hiltunen ja Julia Pirkkalainen  katsovat Linnan juhlat yhdessä.  Marianne Mattila / Yle
 Korut suunnitellut ja tehnyt Julia Pirkkalainen koki projektin palkitsevana. Yhteistyö oli sujuvaa ja nopeaa. Pirkkalaisen mielestä juhlakorun pitää olla näyttävä ja ajaton.
 – Korussa voi olla ajan henkeä, mutta kuitenkin myös sellaista, jota voi ihastella vielä vuosikymmenten jälkeenkin.
 Housuja varten ostettu nahka päätyi juhlapukuun
 Kansanedustaja  Marko Kilven  vaimon  Jaana Kilven  puvun suunnitteli ja valmisti Savonian opiskelija  Kati Lehto . Kilpi oli häneen yhteydessä jo hyvissä ajoin viime keväänä. Käsityöläisenä hän ymmärtää, miten kipeästi nuoret tekijät tarvitsevat kannustinta uralleen. Koulutukseltaan hän on kultaseppämestari ja linnassa Kilven yllä nähdään itse tehdyt korut.
 Pukuun haluttiin sekä rock-henkeä että luontoa. Sen erillinen yläosa on valmistettu mustasta kierrätysnahasta ja luontoaiheisessa vihreässä helmassa on tylliä.
 Nahkaa ja tylliä ei tarvinnut hankkia, koska ne tulivat suoraan Kilveltä.
 – Nahkan hankin alunperin housuja varten, mutta koska ne jäivät teetättämättä, päätyi se juhlapukuun, Kilpi kertoo.
 Suomen pankin pääjohtajan  Olli Rehnin  vaimolla  Merja Rehnillä  on puolestaan yllään Savonian opiskelijan  Susanne Hakkaraisen  korut. Hakkarainen ehdotti jo alkuvuodesta tädilleen, että hän voisi toteuttaa opinnäytetyönään korut Linnan juhliin.
 Susanne Hakkaraisen suunnittelema ja valmistama kaulakoru nähdään Merja Rehnillä Linnan juhlissa.  Susanne Hakkarainen
 Ensi keväänä korumuotoilijaksi valmistuva Hakkarainen on ylpeä näyttävästä ja klassisesta kokonaisuudesta. Koru muodostuu kahdesta hopeisesta käädystä.
 Tilaukset ovat opiskelijoille työelämä-projekteja. Yleensä työ kuuluu opintoihin ja opiskelijoille maksetaan materiaali- ja kulukorvaukset. Yleistä on myös se, että toimeksiantaja muistaa tekijää stipendillä hänen valmistuessaan tai hän saa valita haluamansa tuotelahjan.
 Lue lisää aiheesta:
 Yle kävi läpi arkistoja ja tarkasteli, miten Linnan juhlien muoti on muuttunut sadan vuoden aikana. Asmo Raimoaho / Yle
 Miten tässä näin kävi? Linnan juhlamuoti onkin yhä hillitympää – 32 kuvaa kertoo, millaiseen suuntaan se on menossa
 Näillä metodeilla konkariselostaja Ari Hakahuhta tunnistaa Linnan vieraat – apuna hiihtokisoissa aikoinaan kehitetty kikka
 Linnan juhlat 2019 Tunnistuspeli
 Luodit molempiin keuhkoihin, verilöyly saunassa: Eino ja Väinö Kinnusen lähes koko perhe tuhottiin yhdessä hetkessä, mutta he selvisivät

Rehtori antoi Linnan juhlien pukunsa suunnitteluvastuun opiskelijoilleen: "Haluan meidän omaa osaamista näkyville"


Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Ulkoasianhallinnon henkilöstön ammatillinen etujärjestö UHVY vaatii vastauksia konsulipäällikkö  Pasi Tuomisen  tapaukseen liittyen.
 Avoimen tiedotteen  mukaan Tuomisen aseman horjuttaminen on herättänyt henkilöstön parissa ihmettelyä ja huolta. Henkilöstö myös kritisoi sitä, että se on saanut asiasta tietoa lähinnä median välityksellä.
 UHVY:n mukaan avoin kysymys on esimerkiksi se, miten ulkoministeri  Pekka Haavisto  (vihr.) on voinut omalla päätöksellään muuttaa ministeriön työjärjestystä ja siirtää Tuomisen työtehtäviä toiselle virkamiehelle.
 – Ihmiset ovat todella huolissaan siitä, että näin keskeisessä tehtävässä olevan virkamiehen asemaa horjutetaan. Tämä tiedote on henkilöstön hätähuuto, UHVY:n puheenjohtaja  Juha Parikka  sanoo Ylelle.
 Parikka kertoo, että hän on käynyt asiasta keskusteluja Tuomisen kanssa.
 – Minulla on se käsitys, että Tuomiselle on kerrottu, että hänet tullaan siirtämään pois konsulipäällikön tehtävistä, Parikka sanoo.
 Haavisto on aiemmin kiistänyt vaatineensa konsulipäällikön siirtämistä toisiin tehtäviin. Haavisto oli vieraana keskiviikon  A-studiossa , jossa hän toivotti Tuomisen tervetulleeksi jatkamaan tehtävässään.
 UHVY:n tiedotteesta uutisoi ensin  Ilta-Sanomat .
 Haavisto pyytää kohua anteeksi
 Ulkoministeri Haavisto lähetti torstaina ulkoministeriön henkilöstölle sähköpostiviestin, jossa hän pyytää anteeksi ministeriön ympärille syntynyttä kohua.
 – Viime päivinä niin ulkoministerin kuin ministeriönkin työ on noussut monella tavalla otsikoihin. Haluan esittää vilpittömän anteeksipyyntöni kaikille niille, jotka ovat tarpeettomasti ja ilman omaa syytään joutuneet julkisuuden valokeilaan, Haavisto kirjoittaa.
 Ylen haltuunsa saamassa viestissä Haavisto kertoo ottavansa vastuun siitä, että henkilöstöön liittyvistä kysymyksistä ei ole kerrottu avoimesti ministeriön sisällä.
 Haavisto lupaa myös kiertää ulkoministeriön osastoilla tammikuussa ja käydä enemmän suoria keskusteluja työntekijöiden kanssa.
 Ministeri vastasi UHVY:n kirjeeseen
 Ulkoministeri Haavisto vastasi UHVY:n lähettämään kirjeeseen torstaina illalla.  Ulkoministeriön verkkosivuilla  julkaistussa vastauksessaan hän kirjoittaa muun muassa, että syksyn kiireinen ohjelma ja erityisesti suomalaisten lasten tilanne Syyriassa on asettanut haasteita ministeriön henkilöstöpolitiikalle.
 – Tämä (Syyrian tilanne) on asettanut erityisiä haasteita myös henkilöstön kanssa käytävien keskustelujen suhteen, koska Syyrian suomalaisiin liittyvät asiat ja viranomaisyhteistyö ovat olleet äärimmäisen luottamuksellisia asioita. Sen vuoksi esimerkiksi näistä asioista vastaavan virkahenkilön tehtäviä ja toimeenkuvaa ei ole hallinnossa avattu laajemmin, Haavisto kirjoittaa.
 Juttua muokattu 5.12.2019 kello 19.42: Lisätty tieto ulkoministeri Haaviston anteeksipyynnöstä.
 Juttua muokattu 5.12.2019 kello 21.05: Lisätty ulkoministeri Haaviston vastaus UHVY:n kirjeeseen.
 Lue aiheesta lisää:
 Ulkoministeri Haavisto: Pyysin anteeksi konsulipäällikkö Pasi Tuomiselta, hän on tervetullut jatkamaan tehtävässään
 Al-Holin operaatio vaatii valtioneuvoston päätöksen, sanoo soteministeriön kansliapäällikkö: "Vastuu on yksittäiselle virkamiehelle liian suuri"
 Kokoomus jättää kirjallisen kysymyksen ulkoministeri Haaviston toiminnasta al-Hol-kysymyksessä

Ulkoministeriön ammattijärjestö vaatii Haavistolta selitystä konsuliosaston päällikön siirrolle: "Tämä on henkilöstön hätähuuto"


Summary: Kun Iida Hakkarainen oli puolivuotias, hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin.

Se oli aluksi pelkkä vitsi.
 Iida Hakkaraisen , 19, silmäripset huurtuvat huohottavasta hengityksestä pakkasessa. Koko elämänsä Floridan lämmössä viettänyt Hakkarainen hölkkää komppaniansa kanssa Ilmasotakoulun kasarmille. 45 minuutin juoksulenkki lumisessa maastossa saa nuoren naisen puuskuttamaan.
 Hakkarainen on suorittamassa asepalvelusta Tikkakoskella.
 Hänen vanhempansa ovat suomalaisia. He muuttivat West Palm Beachille Floridaan Iidan ollessa kuusi kuukautta vanha. Viime heinäkuussa nuori nainen lensi veljensä kehotuksesta takaisin entiseen kotimaahansa käydäkseen armeijan.
 – Lukion jälkeen en oikein tiennyt, mitä haluaisin lähteä opiskelemaan. Isoveljeni oli käynyt armeijan Suomessa ja suositteli sitä minullekin, kertoo Hakkarainen suomea leveästi ääntäen.
 Hakkarainen pohti pitkään veljensä ensin pelkkänä läppänä heittämää ideaa. Hän paiski lukion jälkeen monia hommia, muun muassa tarjoilijan töitä. Häntä alkoi vähitellen kiehtoa mahdollisuus perehtyä paremmin juuriinsa ja saada uusia, erilaisia kokemuksia.
 Huoleton heitto kypsyi haluksi lähteä testaaman itseään kauas kotimaahan - vitsi muuttui totiseksi todeksi.
 Palmut vaihtuivat havupuiksi ja rullaluistelu marssiksi maastokengissä. Hakkarainen kouluttautuu parhaillaan Keski-Suomen talvessa, tuiskussa ja tuulessa sotilaspoliisiksi. Asepalvelus kestää yhdeksän kuukautta. Hänellä on palvelusta vielä vajaa puolet jäljellä.
 Hakkaraiselle sormien ja varpaiden palelemiseen on ollut vaikea tottua. Niko Mannonen / Yle
 Armeijassa ei ole ollut helppoa.
 Toisinaan metsäleirillä kädet pakkasesta kohmeessa Hakkarainen on katunut päätöstään. Yksin istuessaan vartiossa kuusen alla, vähien unien painaessa, hän on miettinyt tehneensä virheen.
 – On henkisesti rankkaa, kun olen yksin täällä. Välillä mietin, että mitä oikein teen ja miksi olen täällä. Mutta sitten muistutan itseäni: en ole ikinä asunut Suomessa. Se on kasvattava kokemus.
 Hakkaraisen mieltä lämmittää myös tieto, että hänen vanhempansa tsemppaavat häntä ja ovat hänestä hyvin ylpeitä.
 Parisensataa vakituisesti ulkomailla asuvaa nuorta tulee suorittamaan asepalveluksen vuosittain Suomeen. Ainoastaan miesten, joilla on Suomen kansalaisuus on suoritettava asepalvelus. Monikansalaisilla armeijaan tulo on useimmiten vapaaehtoista.
 Armeijan rankka arki koettelemuksena
 Kouluttajan kantava ääni kajahtaa käytävällä. Kuntopiiritehtävään valmistautumiseen on aikaa viisi minuuttia. Lentosotamies Hakkarainen vetää tuvassa shortsit jalkaan ja ottaa makuualustan harmaasta metallikaapista mukaansa. Hän on osastonsa ainoa nainen ja majoittautuu siksi yksin karussa tuvassa.
 Sotilasvalan jälkeen alokkaat ylennettiin lentosotamiehiksi. Hakkaraisella on vielä mahdollisuus saada korpraalin natsat ennen palveluksensa päättymistä. Siihen yltävät ainoastaan miehistön parhaat.
 Hakkarainen yrittää parastaan.
 Varusmiehet levittäytyvät makuualustoilleen käytävällä. He alkavat tehdä kouluttajan käskystä etunojapunnerruksia minuutin ajan. Hakkarainen punnertaa siinä missä muutkin varusmiehet. Punnerrusten jälkeen liike vaihtuu vatsarutistuksiin.
 Hakkarainen pitää kuntoilusta. Hän on liikkunut koko ikänsä. Niko Mannonen / Yle
 Liikunnallinen nainen kuntoili armeijaa varten kotonaan West Palm Beachillä. Hän harrastaa tanssia ja tykkää käydä salilla sekä lenkillä. Perheellä on myös oma hevonen, jolla hän ratsastaa usein.
 – Fyysisesti olen pärjännyt ihan hyvin. Välillä on ollut rankkaa, mutta niinhän armeijassa kuuluukin olla. Raskainta oli viime kesänä partiohaasteessa Lohtajalla: marssittiin vesisateessa 20 kilometriä täysi varustus päällä. Pehmeällä rantahiekalla kengät upottivat ja niskaan puski hyytävä merituuli.
 Henkisesti vaativimpia ovat olleet metsäleirit, joilla unet jäävät vartioinnin vuoksi vähiin ja vessahommat pitää hoitaa räntäsateessa puisella riu'ulla. Kun on ollut vaikeaa, hammasta purren sisupussi on päättänyt päästä koettelemusten yli.
 Armeija on ollut Hakkaraisesta hyvin opettava kokemus. Hän on esimerkiksi oppinut paljon kärsivällisyyttä.
 Suomalaisuus iso pala identiteettiä
 Varuskunnan käytävällä haisee hiki. Hakkarainen puristaa jalkakyykkyjä maastonvihreä T-paita selästä märkänä. Yksi varusmies valittaa takareitensä kramppaavan. Kouluttaja antaa hänelle luvan vaihtaa liikettä.
 Eniten Hakkarainen pitää armeijassa ampumisesta ja sotatekniikkaan liittyvistä asioista. Asetta nuori nainen on pidellyt käsissään ennen armeijaakin. Perhe omisti aiemmin Floridassa pienen maatilan, jossa oli oma ampumarata. Isänsä kanssa hän kävi toisinaan perehtymässä ampumisen saloihin.
 Hänestä on ollut hienoa nähdä, miten osumatarkkuudessa voi kehittyä.
 Hakkaraisen inttikavereilta ei ymmärrystä nuoren naisen valinnalle tipu: varsinkaan pojilta. Jotkut tytöt, jotka ovat tulleet myös vapaaehtoisina armeijaan ymmärtävät vähän Hakkaraisen ratkaisua. Hänen amerikkalaisista ystävistään Suomeen armeijaan lähteminen oli aivan hullua.
 Ainoana naisena osastollaan Hakkarainen saa kestää toisten varusmiesten kiusoittelua. Kahden veljen kanssa eläessä hän on jo oppinut siihen. Niko Mannonen / Yle
 Nuorelle naiselle suomalaisuus on aina ollut tärkeä osa identiteettiä.
 Hänen isänsä toimii Yhdysvalloissa yrittäjänä. Perhe on aina viettänyt kesät Suomessa ja heillä puhutaan kotona suomea. Varsinkin hänen äitinsä on aina ollut tarkka suomen kielen käyttämisestä perheessä. Heillä on myös vaalittu suomalaisia perinteitä.
 – Vietämme kaikki juhlapyhät suomalaisittain ja teemme kotona suomalaista ruokaa. Rakastan karjalanpiirakoita! Kun olin pieni, niin kävimme myös säännöllisesti suomalaisessa kirkossa.
 Viime vuonna 65 ulkomailla asuvaa monikansalaista suoritti armeijan Suomessa. Suurin osa heistä tuli Ruotsista, Yhdysvalloista ja Britanniasta. Yleisin syy armeijaan tuloon oli siteiden ylläpitäminen Suomeen ja monella myös kansalaisuuden säilyttäminen.
 Ulkomailla asuvat, pelkästään Suomen kansalaisia olevat miehet ovat yhtä velvollisia palvelukseen kuin vakituisesti Suomessakin asuvat. Monikansalaisilla on sen sijaan monia vaihtoehtoja vapautua palveluksesta menettämättä kansalaisuutta. Heillä on lakisääteinen peruste olla tulematta armeijaan.
 Koti-ikävä tuttu vieras tuvassa
 Hikikarpalot vierivät lentosotamies Hakkaraisen ohimoa pitkin. Toinen kierros kuntopiiristä on saatu vedettyä, ja varusmiehet saavat pitää minuutin tauon. Hakkarainen juo vihreästä retkipullosta vettä. Hänen poskensa punottavat ja inttikaverit nimittävät häntä mansikaksi.
 Hakkarainen kestää hyvin poikien kiusoittelun ja vitsailun. Hän on pikkuhiljaa ystävystynyt joidenkin varusmiesten kanssa. Armeijaan tullessa suomalaisten varautuneisuus oli hänelle ensin suuri järkytys siinä missä kalsea sääkin.
 – Aluksi oli ihan kulttuurisokki, kun tapasin täällä ihmisiä, jotka eivät olleetkaan heti kavereitani niin kuin amerikkalaiset. Kestää ennen kuin ihmiset lämpenevät. Se on tuntunut oudolta ja on vaatinut totuttelua.
 Kotona Floridassa Hakkarainen nauttii auringon lämmöstä ja beachillä hengailusta. Iida Hakkarainen
 Floridassa Hakkaraisella on paljon ystäviä. Vapaa-aikanaan he menevät yhdessä rannalle, kauppakeskuksiin shoppailemaan tai elokuviin. Joskus he juhlivat kotibileissä. Floridassa pääsee baariin vasta 21-vuotiaana.
 – Olen käynyt iltavapailla joskus Jyväskylässä baarissa. Suomessa aloitetaan alkoholinkäyttö vähän varhemmin kuin Yhdysvalloissa. Se on hieman yllättänyt, sanoo Hakkarainen hymyillen.
 Koti-ikävä hiipii usein iltaisin nuoren naisen viereen hänen käydessään sinivalkoruutuisiin lakanoihin nukkumaan. Hän ikävöi metallisessa punkassa eniten perhettään ja koiraansa. Hänellä on kaksi veljeä ja lisäksi kaksi siskopuolta isän uudesta avioliitosta. Perhe on hänelle hyvin tärkeä. Hän ajattelee sen ehkä olevan suomalainen piirre.
 Pikkuveljensä aloitti juuri yläkoulun ja hän olisi halunnut olla silloin paikalla tukemassa veljeään.
 – Kaipaan myös amerikkalaista ruokaa! Floridassa saa niin ihania tuoreita hedelmiä: mangoja ja appelsiineja. Äitipuoleni on puertoricolainen ja olen tottunut espanjalaiseen mausteiseen ruokaan. Kaipaan tulista maustetta chipotlea ja tex mex -ruokaa.
 Hakkarainen on usein viikonloput kiinni armeijassa. Sotilaspoliisikoulutuksessa kiritään vuoden opinnot yhdeksässä kuukaudessa ja siksi myös viikonloppuisin on usein koulutusta.
 Harvinaisilla viikonloppuvapailla hän viettää aikaa Jyväskylään hankitulla asunnollaan tai vierailee sukulaistensa luona ympäri Suomea. Hänen isänsä on kotoisin Toholammelta.
 Iltavapailla hän chattailee perheensä ja amerikkalaisten ystäviensä kanssa tai katsoo Netflixistä sarjoja puhelimellaan.
 Sydämeltään aidosti suomalainen
 Suihkun jälkeen varusmiehet siirtyvät kasarmilla soppalautasten äärelle. Komentajan käskystä he marssivat muodostelmassa kohti varuskunnan ruokalaa. Hakkarainen nostaa jalkaa tahdissa musta karvalakki sukkelasti sipaistun nutturan päälle aseteltuna.
 Hän oppi nopeasti armeijan tavoille: aamuisin ei ole monta minuuttia aikaa valmistautua. Hän on pärjännyt hyvin ilman meikkiäkin.
 Muutamista mustista hetkistä huolimatta Iida viihtyy armeijassa ja Suomessa. Hän rakastaa Suomen puhdasta luontoa. Kesällä hän oli Tikkakosken metsissä suurista, korkeista puista ja kimmeltelevistä järvistä haltioissaan.
 Hakkaraiselle on kertynyt niin paljon erilaisia kokemuksia armeijassa, ettei hän pysty koskaan niitä kokonaan selittämään amerikkalaisille ystävilleen. Niko Mannonen / Yle
 Vaikka pohjoinen sää on Hakkaraiselle vaikea pala, hän ei vielä tiedä minne haluaisi tulevaisuudessa asettua. Välivuoden armeijassa on tarkoitus osoittaa se. Hakkarainen on harkinnut Suomessa opiskelua. Hän arvostaa Suomen tasokasta koulujärjestelmää.
 Armeijassa on ollut aikaa ajatella ja tulevaisuuden suunnitelmat ovat alkaneet pikkuhiljaa hahmottua. Häntä on alkanut kiinnostaa kansainvälisen bisneksen opiskelu.
 – Olisi mahtava olla vaikka jonkun firman johtaja ja päästä matkustelemaan ympäri Eurooppaa. Pitäisin varmasti sellaisesta vaihtelevasta työstä.
 Hän arvostaa myös Suomessa turvallisuutta ja nuorten vapautta liikkua ilman vanhempia. Hänen mielestään suomalaisille nuorille annetaan varhemmin kasvattavaa vastuuta kuin Yhdysvalloissa.
 Ruokailun jälkeen varusmiehet perehtyvät uuden aseen käyttöön. Hakkaraisella on hieman hankaluuksia seurata suomenkielisiä ohjeita pumppuhaulikon purkamiseen. Hän katsoo vierestä mallia.
 Isotkaan aseet eivät ole kavahduttaneet nuorta naista. Hän on tarkka ampuja. Niko Mannonen / Yle
 Hakkarainen laskee tarkkaan jäljellä olevia palveluspäiviä. Häntä myös kuumottaa tammikuussa odottava kahden viikon loma kotiin. Hän on säästänyt lomapäiviä sitä varten. Hän aikoo ensimmäisenä perille päästyään rynnätä mereen uimaan ja syödä burriton.
 Nuori nainen odottaa armeijan jälkeen pääsevänsä taas takaisin töihin ansaitsemaan omaa rahaa. Hän ei kadu Suomeen tuloaan. Hän uskoo armeijan kasvattaneen itsestään henkisesti ja fyysisesti vahvemman. Hän on saanut myös kaipaamaansa itsenäisyyttä ja perehtymistä juuriinsa.
 Vaikka Hakkarainen tuntee itsensä enemmän amerikkalaiseksi, on hän sydämeltään suomalainen ja kotimaastaan ylpeä.
 – Jos oikeasti syttyisi sota, olisin puolustamassa minun kotimaatani.

Floridasta Suomeen vapaaehtoiseksi armeijaan – metsäleirit pakkasessa ovat pistäneet Iida Hakkaraisen, 19, miettimään: "Mitä oikein teen, miksi olen täällä"


Summary: Yhdysvaltain poliittisesti jakautuneessa todellisuudessa viraltapano olisi maailman kahdeksas ihme, kirjoittaa Ylen Yhdysvaltain-kirjeenvaihtaja Paula Vilén.

WASHINGTON  Yhdysvaltain edustajainhuoneen puheenjohtaja  Nancy Pelosi  ilmoitti tänään torstaina, että  edustajainhuone alkaa koota virkarikossyytettä  presidentti  Donald Trumpia  vastaan.
 Ilmoitus oli vain ajan kysymys, koska kaikki merkit ovat jo pitkään viitanneet siihen, että Trumpista tulee Yhdysvaltain historian kolmas virkarikossyytteen saanut presidentti.
 Tällä viikolla ennusmerkit virkarikossyytteestä vahvistuivat entisestään.
 Ensin alkuviikosta edustajainhuoneen tiedustelukomitea julkisti raportin, jonka päähavainto oli, että Trump on käyttänyt valtaansa väärin ja havitellut poliittista hyötyä itselleen ulkovallalta, Ukrainalta.
 Kun oikeuskomitea tämän jälkeen kuuli eilen perustuslakiasiantuntijoita, ja tuossa  kuulemisessa professorit listasivat jo useita virkarikossyytteeseen oikeuttavia presidentin rikkomuksia , muun muassa lahjonnan, vallan väärinkäytön ja henkilökohtaisen hyödyn hakemisen ulkovallan johtajalta, oli peli selvä.
 Tilannetulkinta oli valmis myös Valkoisessa talossa. Jo tovi ennen Pelosin ilmoitusta presidentti Trump tviittasi, että jos demokraatit aikovat nostaa virkarikossyytteen, tekisivät sen nopeasti, jotta senaatissa voisi saada reilun oikeudenkäynnin.
 Republikaanit syyttävät demokraatteja Trump-vihasta
 Republikaanien ja Valkoisen talon mukaan koko virkarikosprosessi on ollut presidentille epäreilu ja vailla faktaperusteita. Republikaanien mukaan demokraatit vihaavat Trumpia ja ovat halunneet hänet syytteeseen vaalivoitosta lähtien.
 Republikaanit ovat myös arvostelleet aikataulua ja sitä, ettei kaikkia todistajia ole kuultu.
 Demokraatit todennäköisesti kuitenkin katsoivat, että vaikka prosessia kuinka pitkittäisi, ulkoministeri  Mike Pompeoa  tai kansliapäälikkö  Mick Mulvaneya  ei saada tutkinnassa kuultavaksi. Valkoinen talo on paitsi estänyt heidän osallistumisensa virkarikostutkintaan myös kieltäytynyt muusta yhteistyöstä, eikä ole toimittanut edustajainhuoneelle kymmeniä sen pyytämiä dokumentteja.
 Demokraattien on arvioitu haluavan virkarikossyytteen edustajainhuoneesta vielä ennen vuoden loppua. Helmikuussa alkavat demokraattien esivaalit, eikä virkarikostutkinnan haluta vievän ilmatilaa tältä.
 Edustajainhuoneesta virkarikossyyte siirtyy senaattiin , jossa varsinainen virkarikosoikeudenkäynti käydään. Siellä Trumpilla ei ole hätäpäivää, siitä pitää huolen senaatin republikaanienemmistö.
 Maailman kahdeksas ihme olisi, jos Yhdysvaltain nykyisessä jakautuneessa poliittisessa ilmapiirissä Trump pantaisiin viralta.

Toimittajalta: Trump saa virkasyytteen ja nimensä historiankirjoihin, mutta senaatin republikaanienemmistö pelastaa hänet viraltapanolta


Summary: Oikeuskanslerin mukaan ministerin karenssia koskevaa lainvalmisteluhanketta on perusteltua jatkaa.

Oikeuskansleri  Tuomas Pöysti  katsoo keskiviikkona antamassaan päätöksessä, että entinen viestintä- ja liikenneministeri  Anne Berner  (kesk.) ei menetellyt lain tai virkavelvollisuuksiensa vastaisesti siirtyessään ministerin tehtävistä SEB-pankin hallituksen jäseneksi.
 Juha Sipilän  (kesk.) hallituksessa ministerinä toimineen Bernerin ehdokkuus finanssijätin hallitustehtäviin  tuli julki alkuvuodesta  ja asiasta syntyi kohu.
 Oikeuskanslerille tehtiin useita kanteluita, joissa arvosteltiin Bernerin ehdokkuutta SEB:n hallituksen jäseneksi ja vaadittiin hänen eroamistaan ministerin tehtävistä.
 Tasavallan presidentti  Sauli Niinistö  vapautti Bernerin ministerin tehtävistä toukokuun lopussa. Berner aloitti SEB:n hallituksessa kesäkuun alussa.
 Pöystin selvitysten mukaan ministeri Berner ja entinen pääministeri Juha Sipilä eivät antaneet asiasta eduskunnalle paikkansa pitämättömiä tietoja.
 Pöysti kertoo päätöksensä johtopäätöksissä, että on perusteltua jatkaa jo aiemmin vireillä ollutta ministerin karenssia koskevaa lainvalmisteluhanketta.
 Suomessa ministerien karensseista ei ole toistaiseksi säädetty laissa. Valtioneuvoston kanslia alkoi vuonna 2018 valmistelemaan  lakiesitystä , jolla ministerien siirtymistä uusiin tehtäviin olisi rajoitettu karensseilla eturistiriitojen ehkäisemiseksi.
 Oikeuskansleri sanoo lähettävänsä päätöksensä valtioneuvoston kanslialle ja pyytää ilmoittamaan viimeistään 28. helmikuuta 2020, mihin toimenpiteisiin hänen päätöksensä johdosta on ryhdytty.
 Lisää aiheesta:
 Berner selvitti SEB-pankin hallituspaikkaa oikeuskanslerin kanssa – Sipilä: Erityisjärjestelyistä puhutaan myöhemmin
 Anne Berner ei hae jatkokautta eduskuntaan – ehdolla SEB-pankin hallitukseen
 Erikoinen kertomus – Näin tiedot Bernerin ehdokkuudesta SEB:n hallitukseen muuttuivat parissa päivässä

Oikeuskansleri: Anne Berner ei rikkonut lakia tai virkavelvollisuuksiaan siirtyessään ministerin tehtävistä SEB-pankin hallitukseen


Summary: Ylioppilailla on nyt hetki aikaa hengähtää. Monilla valmistautuminen pääsykokeisiin alkaa kuitenkin heti ensi vuonna.

Sukulaisten ylpeitä ilmeitä, ylioppilaiden helpottuneita hymyjä, rehtorien juhlapuheita ja ruusuja. Tänään on juhlan aika niille noin 3000 ylioppilaalle, jotka valmistuivat lukioistaan syksyn ylioppilaskirjoituksissa.
 Mitä valkolakin päähänsä painaneet miettivät tulevaisuudestaan? Onko varaa välivuoteen, vai odottaako vuoden vaihduttua ankara pänttäys pääsykokeisiin? Kysyimme asiaa viideltä tuoreelta ylioppilaalta.
 Syksyn ylioppilaiden nimet löydät Ylen ylioppilaskoneesta:   Onnea uusille ylioppilaille! Ylen ylioppilaskoneesta näet syksyllä valmistuneiden nimet
 Mette Baas suoritti lukion urheilun ohessa. Antti Heikinmatti / Yle
 Mette Baas  valmistui Tornion yhteislyseon lukiosta.
 – Kyllähän tämä hyvältä tuntuu. Yksi koulu takana, seuraavaa kohti.
 Huipputason  yleisurheilijana  Baasin lukio-opinnot ovat olleet tasapainottelua koulun ja urheilun välillä. Koska opintoja on voinut tehdä omaan tahtiin, ei valintaa opiskelun ja urheilun välillä ole tarvinnut punnita liian usein.
 – Ja useimmiten urheilu voitti, Mette Baas nauraa.
 Tulevaisuuden suunnitelmat eivät vielä opiskelujen osalta ole selvillä, mutta yksi asia on: urheilu edellä mennään ainakin toistaiseksi myös ensi vuonna. Yleisurheilun hallikausi alkaa jo tammikuussa.
 – Nyt menee urheilu edellä, mutta opiskelua pitäisi jatkaa mahdollisimman pian. En ole vielä varma, mitä alaa haluan opiskella.
 Alisa Vanhatalo haaveilee urasta elokuva-alalla. Antti Heikinmatti / Yle
 – Oikeasti huikeat fiilikset. Varsinkin kun näkee tässä rinnalla nämä kaverit, joiden kanssa on vuosia painanut töitä. On aika uskomatonta, että se on viimeinkin tässä, tuulettaa niin ikään Tornion yhteislyseon lukiosta valmistunut  Alisa Vanhatalo .
 Haaveet ovat selvillä: hän aikoo opiskella media-alaa. Ylioppilastutkinnon ohella hän suoritti media-assistentin tutkinnon.
 – Tukholman yliopiston haku on alkanut ja loppuu tammikuussa. Aion hakea myös Aalto-yliopistoon opiskelemaan elokuvaleikkausta.
 Valkolakin lisäksi datanomin paperit hankkinut opiskelukaveri  Teemu Kiviniemi  pohtii myös jatko-opintoja. Alan töitä ei ole helppoa löytää kotiseudulta Torniosta, hän arvelee.
 – Olen miettinyt jatkokouluttautumista tai uutta ammattia. Lisää opiskelua joka tapauksessa, Kiviniemi sanoo.
 Teemu Kiviniemi suoritti sekä lukio-opinnot että datanomin tutkinnon. Antti Heikinmatti / Yle
 Kumpikin suoritti kaksoistutkinnon, eli lukio-opintojen lomassa myös ammattitutkinnon. Alisa jopa etuajassa, kolmessa ja puolessa vuodessa. Urakka ei ollut aivan helppo.
 Ylioppilaskokeiden tuloksiinsa molemmat ovat tyytyväisiä. Vaikeinta kirjoituksissa oli kummankin mielestä laajaa huomiota herättänyt  lyhyen matematiikan koe  kompakysymykseksi epäiltyine tehtävineen.
 – Teemun kanssa katsottiin toisiamme, että tuleeko tästä yhtään mitään! Mutta se meni ihan hyvin loppujen lopuksi, Alisa Vanhatalo iloitsee.
 Ada Rantalan (vas) ja Emilia Tammilehdon mukaan lukiossa joutuu tekemään pitkälle meneviä pohdintoja opinnoista ja elämästä. Pekka Viinikka / Yle
 Ada Rantala  ja  Emilia Tammilehto  kuuntelivat Gaudeamus igiturinsa Rovaniemen lyseonpuiston lukion juhlasalissa. Molemmat suoriutuivat kirjoituksista tuloksin, joihin kelpaa olla tyytyväinen.
 – Hieman harmittaa ne aineet, jotka jäivät laudaturin ja eximian rajalle, mutta ihan hyvin meni, Emilia Tammilehto arvioi.
 Kunnianhimoiselle opiskelijalle ylioppilaskirjoitukset ovat haastava urakka, varsinkin kun lukion arvosanoja painotetaan nykyisin yliopistojen pääsykokeissa entistä enemmän. Ada Rantalan mukaan lukiossa yksi tiukka paikka onkin siinä, kun joutuu pohtimaan kauaskantoisesti, mitä haluaa opiskella ja mitä ylipäätään tehdä elämällään.
 Kummankin haaveissa siintävät yliopisto-opinnot. Emilia Tammilehto tähtää yhteiskuntatieteelliselle alalle.
 – Olen vielä pohtimassa hakeudunko oikeustieteelliselle vai kauppatieteen alalle. Ne avaavat paljon vaihtoehtoja, mikä on hyvä jos ei vielä ihan osaa päättää, Ada Rantala pohtii.
 Tuoreet ylioppilaat aikovat juhlia valkolakkejaan ansaitun reippaasti: ensin sukulaisten, myöhemmin kaverien kesken.
 – Kaveri meni lupautumaan kuskiksi, että kyllä siellä menoa ja meininkiä löytyy, arvelee Alisa Vanhatalo.
 Lue myös:
 Timo Latvala kirjoitti ylioppilaaksi 74-vuotiaana – vasta kaksi vuotta sitten löytyi syy, miksi kirjoittaminen oli niin vaikeaa nuorena
 Seinäjokelainen Emilia Veikkola kirjoitti 13 ainetta ja sai Suomen parhaat arvosanapisteet: "Odotan kouluntäyteistä tulevaisuutta"

Nyt juhlitaan! 5 ylioppilasta kertoo, miltä tuntuu kun ovet tulevaisuuteen ovat auki – "Aika uskomatonta, että se on viimeinkin tässä"


Summary: Tiedotusvälineet eri maissa tarjoavat adventtiaikana vinkkejä siitä, miten voit pienentää jouluista hiilijalanjälkeäsi.

Kalkkuna on ollut brittiläisen joulupöydän pääruokalaji 1800-luvun alusta lähtien, mutta tulevaisuudessa lintu saattaa monessa kodissa jäädä perinnetarinoiden herkuksi.
 Kasvanut huoli ilmastonmuutoksesta on saanut monet miettimään uudelleen joulunviettotapojaan niin Britanniassa kuin muuallakin.
 Elintarvikekauppojen ketjun  Whole Foods Marketin  tutkimuksen mukaan yli 40 prosenttia briteistä aikoo jättää tänä jouluna kalkkunan pois ruokapöydästään,  kertoo muun muassa brittiläinen uutiskanava Sky News . Kymmenen prosenttia aikoo kattaa joulupöytään ainoastaan kasvisruokaa.
 Keskeinen syy on huoli ilmastonmuutoksesta, mutta myös terveydestä ja eläinten hyvinvoinnista. Jos itse ei olisikaan kasvissyöjä tai vegaani, monessa joulupöydässä istuu tänä vuonna ainakin yksi sellainen.
 Sama trendi näkyy muuallakin. Myös esimerkiksi Australiassa vegaanisten joulupöytien määrä kasvaa. Maan vajaasta 25 miljoonasta asukkaasta puoli miljoonaa aikoo tänä jouluna istua lihattomaan joulupöytään, ja moni muu vähentää lihansyöntiä.
 Lahjakori on suosittu muistamisen muoto jouluna.  imago images/Geisser/ All Over Press
 Kesällä julkaistun tutkimuksen mukaan  Australia on maailman kolmanneksi suurin vegaanimarkkina Kiinan ja Arabiemiraattien jälkeen.
 The Daily Mail -lehden  haastattelema vegaanisia ja kasvisvaihtoehtoja valmistava  Suzy Spoon  sanoo monien korvaavan nyt kinkun ja kalkkunan kasvisvaihtoehdoilla. Hän odottaakin kiireisintä joulukuuta liikkeensä seitsenvuotisen olemassaolon aikana.
 Ikeallakin vegaaninen joulu Britanniassa
 Kasvisruokavalion suosion nousu näkyy myös kauppojen ja ravintoloiden lisääntyneenä vegevalikoimana. Muun muassa  Britannian suurin kahvilaketju Costa Coffee on ottanut  liki 2 500 kahvilansa jouluruokalistalle useita vegaaniruokalajeja.
 Ruotsalainen huonekalujätti  Ikea tarjoaa Britannian-liikkeissään  kokonaan lihattoman jouluaterian. Suomessa ja Ruotsissa lihaakin on tarjolla.
 Myös tiedotusvälineet ovat mukana trendissä. Ne ovat julkaisseet täksi jouluksi lukuisia vegaanisten jouluruokien ohjeita sekä muita vinkkejä ilmastoystävällisen joulun viettoon.
 Sosiaalisessa mediassa ilmastoaktivistit kehottavat haastamaan joulun kaupallisuuden.
 Christmas Climate Strike neuvoo jätteitä synnyttävän rahanhaaskauksen sijaan viettämään jouluna aikaa läheisten kanssa sekä keskustelemaan ilmastonmuutoksesta.
 Britanniassa BBC:n Radio 4:n Today-ohjelman yksi joulun välipäivien viidestä vierailevasta vetäjästä on ilmastoaktivismin johtohahmo  Greta Thunberg.
 Omassa osuudessaan Thunberg aikoo muun muassa keskustella maailman johtavien ilmastonmuutokseen perehtyneiden ihmisten kanssa,  BBC kertoo.
 Joulukuusibisneksessä valoa ja synkkiä pilviä
 Joulukuusien kasvattajille ilmastonmuutos merkitsee huolta elinkeinon säilymisestä. Vaihtelevat lämpötilat ja sademäärät  vaikeuttavat muun muassa Yhdysvalloissa  korkealaatuisten kuusten kasvattamista, kertoo The National Interest -lehti.
 Samaa ilmiötä on havaittu muuallakin.  Esimerkiksi Britanniassa  ja  Saksassa  toissa kesän kuumuus ja kuivuus näkyi taimien joukkokuolemina joulukuusifarmeilla.
 Ilmasto-olot vaikuttavat myös joulupuun laatuun. Lämmin syksy lisää todennäköisyyttä, että joulukuusen neulaset putoavat. Liiallinen kosteus puolestaan altistaa kuusta sienille ja taudeille, toteaa Washingtonin yliopiston tutkija  Gary Chastagner  nettisivusto Yale Climate Connectionsille.
 Ympäristötietoiset millenniaalit, 1980-luvun ja 2000-luvun alun välillä syntyneet nuoret aikuiset ovat toisaalta tuomassa valoa yhdysvaltalaiseen joulukuusibisnekseen.
 Yhdysvalloissa ainakin 75 prosenttia viime vuonna myydyistä 95 miljoonasta joulupuusta oli tekokuusia, mutta perheenperustamisikään tulleiden millenniaalien myötä luonnonkuusten kauppa on kääntynyt jälleen kasvuun,  kertoo muun muassa The Bussiness Insider -lehti.
 Yhdysvalloissa myytiin viime jouluna lähes 33 miljoonaa luonnonkuusta, mikä on 5,4 miljoonaa enemmän kuin vuotta aiemmin. Tekokuusten myyntikin kasvoi parilla miljoonalla puulla.
 Onko luonnonkuusi varmasti ekoteko?
 Moni muovikuusi valmistetaan Kiinassa ja rahdataan sieltä muualle, kuten Amerikkaan ja Eurooppaan. Valmistus ja kuljetus syövät enemmän energiaa kuin luonnonkuusen kasvatus. Kun muovikuusi kulahtaa, siitä tulee maatumatonta jätettä maailmassa tursuavan muovijätteen joukkoon.
 Aito kuusi voidaan sen sijaan kasvattaa paikallisesti ja kierrättää joulun jälkeen. Puiden määräkään ei kuusen kaatamisesta usein vähene, sillä kuusien kasvattajat istuttavat tilalle uuden,  toteaa irlantilaislehti The Irish Times.  Ja puuthan ovat tunnetusti hiilinieluja.
 Uutiskanava Euronews kuitenkin huomauttaa, ettei asia ole aivan yksinkertainen, kuten eivät muutkaan vastuulliset valinnat.
 Luonnonkuusen ympäristöystävällisyyteen vaikuttaa muun muassa se, miten se hävitetään joulun jälkeen. Kuvassa  kadulle hylätty joulukuusi Chelseassa Britanniassa. WENN.com / AOP
 Muovikuusta voi käyttää vuosi toisensa jälkeen, joten sen tuotannon ja kuljetuksen aiheuttamat päästöt jakautuvat koko käyttöiälle. Muovikuusta pitää käyttää kuitenkin kymmenen joulua ennen kuin siitä tulee luonnonkuusta ympäristöystävällisempi, sanoo ympäristöjärjestö Carbon Trust Euronewsille.
 Jos siis omistaa muovikuusen, ympäristöystävällisintä on jatkaa sen käyttämistä niin pitkään kuin mahdollista ja miettiä sen jälkeen, mitä valitsee.
 Luonnonkuusi puolestaan kannattaa ostaa lähituottajalta ja huolehtia joulun jälkeen sen kierrätyksestä.
 Ympäristöystävällisempikin vaihtoehto kuitenkin on: Ruukkukuusi, jonka voi istuttaa joulun jälkeen ulos. Muun muassa  Britanniassa  toimii jo ruukkukuusia vuokraavia yrityksiä, joille kuusen voi palauttaa kasvatettavaksi joulun jälkeen.
 Rehtori kielsi joulukortit
 Lincolnshiressa Englannissa rehtorin yritys vähentää joulunajan kulutusta on saanut monet vahemmat takajaloilleen.
 Rehtori Jonathan Benthamin mukaan maailmassa lähetettävät joulukortit yltäisivät 500 kertaa maapallon ympäri. Kuvassa joulukorttienkirjoittaja Venäjällä. Valery Sharifulin / Tass / All Over Press
 Belton Lanen alakoulun rehtori Jonathan Bentham on lähettänyt oppilaiden vanhemmille kirjeen, jossa hän neuvoo jättämään joulukortit lähettämättä koulukavereille, kertovat muun muassa  Sky News  ja  yhdysvaltalainen Fox News.
 Kirjeessään vanhemmille Mason perusteli tätä sillä, että monet oppilaat ovat kertoneet hänelle olevansa huolissaan joulukorttien ympäristövaikutuksista.
 – Maailmassa lähetetään niin paljon joulukortteja, että ne yltäisivät 500 kertaa maapallon ympäri, hän perusteli.
 Tuohtuneet vanhemmat syyttivät rehtoria joulumielen puutteesta. He myös sanoivat häntä tekopyhäksi, sillä hän lähetti asiasta vanhemmille paperiset kirjeet.

Opettaja kielsi joulukortit, yhä useamman joulupöytään istuu vegaani, kuusenkasvattajat vaikeuksissa – ilmastonmuutos ei unohdu joulunakaan


Summary: Maailman terveysjärjestön mukaan rokotuskattavuus ei kasva enää missään päin maailmaa.

Tuhkarokko tappoi viime vuonna maailmassa yli 142 000 ihmistä. Kuolleista suurin osa oli rokottamattomia, alle viisivuotiaita lapsia, kertoo Maailman terveysjärjestö WHO.
 – Se tosiasia, että yksikin lapsi kuolee rokottamalla estettävissä olevaan sairauteen on skandaali ja yhteinen epäonnistuminen maailman heikoimpien lasten suojelussa, jyrähti WHO:n pääjohtaja  Tedros Adhanom Ghebreysus  torstaina.
 Vuonna 2017 tuhkarokkoon sairastui maailmassa noin 7,5 miljoonaa ihmistä ja kuoli 124 000 ihmistä. Tälle vuodelle alustavat tuhkarokkoluvut näyttävät vielä viimevuotistakin pahempaa tilannetta.
 Tautia havaittiin kaikissa maanosissa ja tartunnan sai kaikkiaan lähes 9,8 miljoonaa ihmistä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa tilanne oli vuonna 2018 pahin 25 vuoteen ja Euroopassa neljä maata, Britannia, Albania, Kreikka ja Tšekki, menettivät asemansa tuhkarokkovapaina maina.
 Pahin tilanne on köyhissä maissa, ja eniten sekä sairastuneita että kuolleita on Afrikassa Saharan eteläpuolen maissa.
 WHO: Rokotekielteisyys leviää
 WHO:n mukaan rokotuskattavuus ei ole lisääntynyt enää lähes vuosikymmeneen. Rokotuskielteisyyden taustalla on WHO:N mukaan epäluottamus viranomaisia kohtaan ja väärän tiedon leviäminen.
 Moni uskoo internetissä leviäviä perusteettomia väitteitä, joissa rokotteet liitetään salaliittoteorioihin tai autismiin.
 YK:n lastenrahaston Unicefin mukaan noin 86 prosenttia saa kotimaansa terveydenhuollossa ensimmäisen tuhkarokkorokotteen. Toisen rokoteannoksen saa vain alle 70 prosenttia lapsista.
 Tuhkarokko  on erittäin herkästi tarttuva tauti, jolla on vaikeita jälkitauteja.
 Lue myös:
 Samoalla alkoi kaksipäiväinen rokotuskampanja tuhkarokkoepidemian takia – koko maa on suljettuna
 Hyvinkään sairaalassa todettu tuhkarokkoa – useita kymmeniä altistuneita
 Kanta-Hämeen keskussairaalan tuhkarokkotapauksen takia annettu lisää rokotuksia – kaksi kotikaranteenissa
 Lähes 5 000 kuollut tuhkarokkoon Kongon demokraattisessa tasavallassa
 "Tuhkarokon uhka ihmisille on paljon aiemmin ajateltua suurempi" – Voi heikentää lapsen immuunijärjestelmää muita tauteja vastaan

Tuhkarokko sairastutti lähes 10 miljoonaa ja tappoi yli 140 000 ihmistä viime vuonna – WHO: Yhteinen epäonnistuminen


Summary: Lyonin valofestivaalin teemana on tänä vuonna ilmastonmuutos.

Ranskan Lyonissa voi tästä päivästä alkaen törmätä toinen toistaan kiehtovampiin ihmeisiin kadulla kävellessään. Kaupungissa torstaina alkanut  valofestivaali  esittelee 65 taiteilijoiden luomaa valoteosta.
 Luomuksissa liitelee muun muassa kaloja, perhosia ja tennistä pelaavia ihmisiä. Huikeiden teosten luomisessa on käytetty apuna muun muassa lamppuja, laservaloja ja ilotulitteita.
 Tapahtuman teemana on ilmastonmuutos.
 – Kaikki tietävät hyvin ilmastohätätilan olemassaolon. Lajien suojelulla on kiire ja ihmisilläkin on hätä. Pyrimme nostamaan aiheet esille pehmeästi ja runollisesti varmistaen samalla, että korostamme juuri näitä kysymyksiä, kuvailee taiteellinen johtaja  Christophe Berthonneau  ajatuksia valoteosten taustalla.

Huikea valonäytelmä saa kalat, perhoset ja ihmiset liitelemään Lyonissa – katso video valofestivaalin upeista teoksista


Summary: Paine hoitaa tätä al-Holin asiaa on mennyt yli sen, että on ehtinyt kommunikoida korkean virkamiehen kanssa, Haavisto sanoo.

Ulkoministeriön aikomuksena ei ole kotiuttaa Syyrian al-Holin leiriltä vain suomalaisia lapsia, vaan ainakin lapset. Jos lasten edun katsotaan sitä vaativan, mahdollisuuksien mukaan myös äidit yritetään tuoda Suomeen.
 STT:n tietojen mukaan suomalaislapsia on leirillä 30. Heidän ikänsä vaihtelee vauvasta 13-vuotiaaseen ja eniten on alle 5-vuotiaita. Aikuisia on noin kymmenkunta.
 Lasten ja äitien mahdollista erottamista on julkisuudessa käsitelty osana jupakkaa, joka on liittynyt konsulipäällikkö  Pasi Tuomisen  asemaan ulkoministeriössä. Asiasta kirjoitti ensin Ilta-Sanomat.
 STT:n tietojen mukaan ulkoministeri  Pekka Haaviston  (vihr.) ja Tuomisen välillä alkoi syntyä ristiriitaa jo syyskuussa, kun al-Holin leirillä olevien lasten aseman selvittäminen ei vaikuttanut etenevän konsulipalveluyksikössä.
 Samaan aikaan oikeuskansleri  Tuomas Pöysti  tutki kanteluita siitä, miksei Syyrian leireillä olevia suomalaisia ollut ryhdytty kotiuttamaan. Tämä lisäsi painetta selvittää ratkaisuja tilanteeseen.
 – Tämä lähti liikkeelle syyskuun 16. päivänä käydystä keskustelusta, jota ennen oli kesästä lähtien pyritty löytämään ratkaisuja tähän tilanteeseen. Asetelma oli sellainen, että olin muun muassa pääministerin kanssa puhunut siitä, että mitä Suomi voisi tehdä, Haavisto sanoo.
 "Turhauttava tilanne"
 Haaviston mukaan kesän lopulla pääministerikin ohjeisti, että olisi hyvä, jos alueelta olisi enemmän tietoa ja suomalaiset virkamiehet voisivat tavata esimerkiksi kurdihallinnon edustajia ja selvittää suomalaisten oloja leirillä.
 16. syyskuuta pidetty palaveri päättyi kuitenkin Haaviston mukaan nollatulokseen.
 – Sain vastauksena, että mitään ei ole oikein tehtävissä ja että suomalaisviranomaiset ulkoministeriön puolelta eivät keksi miten he voivat tässä oikein auttaa.
 – Se oli itselleni tietenkin hyvin turhauttava tilanne, kun odotukset pääministerinkin puolelta olivat sellaisia, että ulkoministeriö voisi alueelta tietoa hankkia.
 Tämä johti osaltaan erityisedustajan nimittämiseen, Haavisto sanoo. Hän aloitti tehtävässä 23. lokakuuta.
 Turkin hyökkäys lisäsi painetta
 Painetta erityisedustajan nimeämiseen lisäsi myös muutos Pohjois-Syyrian kurdialueilla, kun Turkki käynnisti hyökkäyksensä alueelle.
 Vaikka al-Holin leiri sijaitsi Turkin hyökkäysalueen ulkopuolella, lisäsi se huolta alueen tilanteesta. Päivä hyökkäyksen jälkeen Pöysti antoi ratkaisunsa kanteluihin. Ratkaisun mukaan muun muassa perus- ja ihmisoikeudet ja lapsen oikeuksien yleissopimus puoltavat sitä, että valtioneuvosto pyrkii kotiuttamaan ainakin lapset.
 Oikeuskanslerin päätös ei velvoita viranomaisia mihinkään, mutta Haavisto kuvasi maanantain tiedotustilaisuudessa sen luoneen oikeudellisen pohjan Suomen tavalle toimia asiassa. Tämä merkitsi muutosta Suomen linjassa.
 Pääministeri  Antti Rinne  (sd.) kertoi kesäkuussa, ettei Suomi aio aktiivisesti evakuoida leiriltä perheitä konsulilain perusteella. Rinne nosti esille myös tuolloin suomalaisten turvallisuushuolet asiassa.
 "Pyysin anteeksi huonoa menettelyä"
 Haaviston turhautuminen johti siihen, että ulkoministeriössä alettiin valmistella Tuomisen siirtämistä konsulipalveluyksikön johdosta toisiin tehtäviin ja konsulipalveluyksikön henkilökuntaa informoitiin tilanteesta.
 Lopullista päätöstä siirrosta ei kuitenkaan tehty, ja  keskiviikon A-studiossa  Haavisto sanoi Tuomisen olevan tervetullut jatkamaan tehtävässään. Hän kertoi myös pyytäneensä väärinkäsityksiä Tuomiselta anteeksi.
 Haavisto kertoo käsittäneensä väärin kaksi asiaa.
 – Ensimmäinen näistä oli, että Tuomisella olisi yhä huomautettavaa al-Holin kysymykseen osoitetun virkamiehen toiminnassa tai tehtävänkuvassa, joka vastasi pitkälti syyskuussa käytyä keskustelua. Hän on kuitenkin antanut omaa henkilöstöään hankkeen käyttöön eikä hänellä ole mitään moitittavaa tätä tapaa kohtaan.
 Toinen asia taas koski Tuomisen viran tulevaisuutta.
 – Kuulin, että siellä oli ollut valtavan pitkä viive, kun oli käyty keskusteluita tästä lokakuussa, mikä oli ollut ministeriön hallinnon virhe.Tiedonkulun ongelmiin Haaviston mukaan muut työkiireet.
 – Ja paine hoitaa tätä al-Holin asiaa on mennyt yli sen, että on ehtinyt kommunikoida korkean virkamiehen kanssa.
 Tuominen ei halunnut kommentoida asiaa STT:lle torstaina.
 Lue aiheesta lisää:
 Ulkoministeriön ammattijärjestö vaatii Haavistolta selitystä konsuliosaston päällikön siirrolle: "Tämä on henkilöstön hätähuuto"
 Ulkoministeri Haavisto: Pyysin anteeksi konsulipäällikkö Pasi Tuomiselta, hän on tervetullut jatkamaan tehtävässään
 Al-Holin operaatio vaatii valtioneuvoston päätöksen, sanoo soteministeriön kansliapäällikkö: "Vastuu on yksittäiselle virkamiehelle liian suuri"

Ulkoministeriön virkamiesjupakka sai alkunsa jo syyskuussa – lopullista päätöstä konsulipäällikön siirrosta ei tehty


Summary: Rap-artisti Mercedes Bentso kertoo Ylen haastattelussa olevansa yksi teatteriohjaaja Veijo Baltzarin uhreista. Hän teki  kokemuksistaan kappaleen ennen marraskuun paljastuksia.

Oikeuden toteutumisen ja totuuden paljastumisen juhla. Mahtipontiset sanat mainostavat rap-artisti  Mercedes Bentson  lauantai-illan keikkaa Suvilahti TBA -ravintolassa. Siellä juhlitaan hänen  Clare Quilty  -kappaleensa musiikkivideon ensi-iltaa.
 Mercedes Bentso, oikealta nimeltään  Linda-Maria Roine , aikoo kertoa tilaisuudessa, että hän oli yksi kulttuurineuvos  Veijo Baltzarin  uhreista. Asia tuli julki jo ennen Roineen esiintymistä. Siitä kertoi ensimmäisenä  Helsingin Sanomat .
 – Haluan antaa nimeni ja kasvoni asialle, että nähdään, että Baltzarin uhrit ovat todellisia ja oikeita ihmisiä, Roine kertoo Ylelle.
 Baltzar  vangittiin marraskuussa  epäiltynä törkeästä ihmiskaupasta. Sittemmin epäilyt  ovat laajentuneet .  HS kertoi  vangitsemisen jälkeen, kuinka Baltzar on vuosien ajan manipuloinut ja ahdistellut nuoria naisia.
 Tässä haastattelussa Roine kertoo muun muassa miksi hän ei uskaltanut aiemmin puhua asiasta omilla kasvoillaan, miten hän on käsitellyt Baltzarin aiheuttamia traumoja taiteessaan ja miten tapauksen käsittely julkisuudessa on vaikuttanut häneen.
 Pelko hellittää
 "Jahtasit mua niin kuin Quilty Doloresta / Annoit mulle yhden päärooleista / Et ollut ohjaaja, olit kultinjohtaja / Mut luulit ostavas, koska tulin pohjalta."
 Sanat ovat Mercedes Bentson kappaleesta  Clare Quilty , joka julkaistiin maaliskuussa. Kappaleen nimi viittaa  Vladimir Nabokovin   Lolita -romaanin päähenkilöön. Tosiasiassa se kertoo Veijo Baltzarista. Kappaleen lyriikoissa mainitaan jopa Baltzarin näytelmä  Jumala on suuri , jonka esityksissä Roine näytteli 17–18-vuotiaana.
 Kappaleen lisäksi Roine on kertonut tunnetun teatteriohjaajan ahdistelusta omaelämäkerrallisessa kirjassaan  Ei koira muttei mieskään . Ohjaajan nimeä hän ei kuitenkaan uskaltanut kertoa julki.
 – Pelkäsin tosi paljon. Pelkäsin, että mua ei uskota, koska kyse oli julkisuuden ystävästä, jolla oli tosi paljon ystäviä politiikassa, Roine sanoo.
 – Mä tiesin, että  Paavo Lipponen  on hänen armeijanaikainen ystävänsä. Hän toi sen usein esille. Tiesin, että  Tarja Halonen  on käynyt katsomassa useita hänen esityksiään. Tiesin, että hänellä on vaikutusvaltaisia ystäviä ja ajattelin, että kukaan tuskin uskoo, jos tuon tuollaisen asian esille.
 Tilanne muuttui, kun Baltzar vangittiin. Roine sanoo uskovansa, että hänen tarinaansa uskotaan helpommin rikosepäilyjen takia.
 – Olen lukenut myös netistä paljon uhreja syyllistäviä kommentteja. Sellaisia, että eikö naisilla ollut terveet jalat, joilla he olisivat voineet kävellä ulos sieltä. Tai että ehkä ne on halunnut vain hienon roolin itselleen ja antanut Baltzarin ahdistella. Haluan tuoda omalla tarinallani esille sen, että kyse ei ole mistään tällaisesta.
 Lumi rikkoo jään
 Helsingin Sanomien paljastusjutussa Roine kertoo esiintyvänsä nimellä "Lumi".
 – Toimittaja  Paavo Teittinen  soitti mulle tammi- tai helmikuussa ja sanoi tekevänsä juttua Veijo Baltzarin kultista. Olin tosi huojentunut. Tajusin, että vihdoinkin tämä paljastuu. Olin elänyt siinä uskossa, että hän saa jatkaa tätä toimintaa eikä kukaan puutu asiaan.
 HS:n jutussa Roine kertoo Baltzarin houkutelleen hänet  Jumala on suuri  -projektin jälkeen kartanolleen kuvauksiin. Hänestä tehtäisiin kansainväliselle kiertueelle lähtevän  Miranda -näyttelyn keulakuva.
 Paikan päällä Baltzar komensi Roineen sänkyynsä vetoamalla siihen, että hänen pitäisi totella ohjaajaa. Kun kulttuurineuvos alkoi kysellä seksuaalisia kysymyksiä, Roine lähti.
 – Mulla on kummitellut mielessä, että mitä jos en olisi osannut lähteä siitä tilanteesta. Että miten pienestä se on ollut kiinni. Mitä mulle olisi tapahtunut, jos olisin ollut vähänkään heikompi? Ja kuinka tuolla on naisia, varmasti, jotka eivät ole osanneet lähteä ja mitä niille on tapahtunut, hän sanoo.
 Roine sanoo olevansa hyvässä asemassa myös siksi, että hän on voinut käsitellä traumojaan musiikin keinoin. Hän on kertonut Mercedes Bentson kappaleissa huumeiden ja väkivallan värittämästä menneisyydestään.
 Harva kuitenkaan ajatteli  Clare Quilty  -kappaleen olevan liki sanasta sanaan totta.
 – Monelle se meni ehkä taideteoksena, koska siinä on ne  Lolita -viittaukset. Mutta kaikki on suurin piirtein totta. Ainoa kohta, johon olen kiinnittänyt huomiota jälkikäteen on se, että sanon raahanneeni oven eteen pianon. Oikeasti sidoin sähköjohdon pianon ympäri ja sidoin sen ovenkahvaan, Roine kertoo.
 Videolla kulttijohtaja saa ansionsa mukaan
 Myös  Clare Quilty  -kappaleen tuore musiikkivideo kertoo kultista. Video on Roineen mukaan fiktiivinen kertomus, joka kuitenkin tukee kappaleen tarinaa. Lauantai-illan tapahtuman  Facebook-sivuilla  julkistetun kuvan perusteella kultinjohtajaa näyttelevä mies näyttää Veijo Baltzarilta.
 – Videossa on karismaattinen kultinjohtaja, joka houkuttelee kulttiinsa nuoria naisia. Olen kultin uusin jäsen. Kultin johtaja näyttäytyy aluksi miellyttävänä isähahmona, mutta pikku hiljaa tulee esiin alistavampia piirteitä. Me tytöt päädytään mun johdolla yhteen ja keksitään ratkaisu, joka on ehkä hieman rajumpi kuin tosielämässä, Roine kuvailee videota.
 Kauhuelokuvamaisia piirteitä sisältävä vanhalle Super 8 -filmille kuvattu musiikkivideo on ohjaaja  Aino Sunin  käsialaa. Suni on ohjannut myös Roineesta kertovan dokumenttielokuvan  Ei koskaan enää  (2018).
 Roine sanoo kertoneensa työryhmän jäsenille ja etenkin näyttelijöille kappaleensa taustoista.
 – Kun etsin tyttöjä videolle, kerroin, että se perustuu omiin kokemuksiini ahdistelevasta teatteriohjaajasta. Yksi tytöistä sanoi, että periaatteessa vastustaa tämän videon loppuratkaisua, mutta tuli siihen tulokseen, että tämä on taidetta ja että pitäähän aggressiot jollakin tavalla purkaa.
 Roine toivoo, ettei videon loppuratkaisua paljasteta. Raotetaan verhoa kuitenkin sen verran, että kultinjohtajan harrastamat sidontaleikit muuttuvat vakavammiksi ja lopussa paha saa palkkansa.
 – Kyseessä on video eli symbolinen juttu. Siinä ei Veijo Baltzarille käy mitään, Roine kuittaa.
 Lapsuuden sankari
 Kun 17-vuotias Linda-Maria Roine lähti mukaan Veijo Baltzarin  Jumala on suurin  -teatteriproduktioon, hän ihaili esityksen ohjaajaa. Hän oli lukenut Baltzarin kirjoja ja kertoo pitäneensä kulttuurineuvosta esikuvanaan.
 – Mulla oli Baltzarin kuva seinällä, kun menin sinne proggikseen, hän sanoo.
 HS:n jutussa Baltzarin on kerrottu valinneen uhreikseen haavoittuvassa asemassa olevia nuoria naisia. Tällainen Roine tosiaan oli.
 – Olin alle kuukausi sitten irtautunut subu-koukusta. Alle kuukausi aikaisemmin mut oli pahoinpidelty siihen pisteeseen, että meinasin kuolla. Tän pahoinpitelijän oli omien sanojensa mukaan tarkoitus tappaa mut. Mulla oli muistaakseni vielä rauhoittava lääkitys käytössä pahoinpitelyn vuoksi ja fyysisiä vammoja jäljellä. Olin hyvin hyvin haavoittuvassa tilassa.
 Nyt, kahdeksan vuotta myöhemmin, Roine kertoo miettivänsä kokemustaan uudelta kantilta.
 – Sen tajuaminen, että Baltzar on halunnut käyttää mua hyväksi, on ollut todella satuttava kokemus. Mutta kaikista raskainta tässä kohussa on ollut tajuta ihan konkreettisesti, että ei helvetti, se on tehnyt tota muillekin.
 Roine sanoo tuntevansa muutamia Baltzarin muista uhreista, joskaan ei läheskään kaikkia.
 – Luulin oikeasti, että se näkee mussa jotain lahjakkuutta ja että se haluaa sen takia autaa mua. Tuntuu superpahalta tajuta, että se ei ollut niin. Se on nähnyt mut vain lihapalana ja hyödykkeenä. Mutta mä oon pystynyt jatkamaan musiikin tekemistä ja omaa uraa sen jälkeen. Voin vain kuvitella, miltä sama tuntuu sellaisista tytöistä, joilla ei ole ollut mitään muuta.
 Roine sanoo, että hän ei enää aikoihin ole uskonut Baltzarin koskaan halunneen hänelle mitään hyvää.
 – Mua säälittää tosi paljon se 17-vuotias minä, joka on luullut, että mun lapsuuden sankari haluaa auttaa mua. Ja että paljastuu, että niin ei ollut... ja että se ei ole mikään sankari.
 Lue lisää:
 “Tämä oli vaikein kohtaamani juttu”, sanoo Veijo Baltzarin toimet paljastanut toimittaja – julkaisua edelsi uneton yö
 Kulttuurivaikuttaja Veijo Baltzar vangittu epäiltynä törkeästä ihmiskaupasta
 Uusia rikosepäilyjä Veijo Baltzar -vyyhdissä – rikosnimikkeinä pahoinpitely ja seksuaalinen hyväksikäyttö

Ensimmäinen Veijo Baltzarin uhreista astui julkisuuteen – räppäri Mercedes Bentso: "Luulin, että hän näki minussa lahjakuutta"


Summary: Rinne pyysi eduskuntaryhmiltä vastauksia kysymyksiin.

Puolueet vastasivat lauantaina hallitustunnustelija  Antti Rinteen  (sd.) kysymyksiin. Vastausten perusteella kaikki kaatuneen hallituksen viisi puoluetta hyväksyvät aiemman hallitusohjelman sellaisenaan.

Kaikki kaatuneen hallituksen viisi puoluetta ovat sitoutuneet Rinteen esittämään pohjaan hallitusohjelmaksi


Summary: Viinalla läträämällä ei enää kohoteta työporukan yhteishenkeä, sanoo juhlatutkija.

– Piikki auki, runsaasti ruokaa ja juomaa. Sitten aamulla mietitään, mitä oikein tapahtui.
 Näin kuvailee lappeenrantalaisen juhla- ja pitopalveluita tarjoavan Kattava Cateringin yrittäjä  Saku Hyttinen  takavuosien pikkujoulujuhlintaa.
 Aiemmin sanapariin "firman pikkujoulut" liittyi vahva alkoholinhuuruinen lataus. Pikkujouluihin yhdistyivät vähintään mielikuvien, usein käytännönkin tasolla yrityksen jäsentenväliset fyysiset tai sanalliset yhteenotot, syrjähypyt ja juoruilu. Örveltämistä seurasi morkkis ja entistä tulehtuneempi työilmapiiri.
 – Sellainen on aika harvinaista nykyään. Väkeviä juodaan vähemmän. Nyt on panostettu enemmän ruokapuolelle ja pidetään muunlaista hauskaa, Hyttinen toteaa.
 Kulttuurinmurros
 Ajat ovat toden totta muuttuneet. Ryyppääminen ei enää kiinnosta ja läträämisen sijaan keskitytään yhteishengen nostattamiseen mukavilla aktiviteeteilla. Havainnon vahvistaa todeksi suomalaista juhlimiskulttuuria tutkinut  Johanna Catani . Jyväskylän yliopistosta tohtoriksi väitellyt Catani näkee kulttuurinmuutoksen olevan pidemmän ajan kehitystä.
 – Se on tänä päivänä selvästi havaittavissa, eikä pelkästään pikkujouluissa. Samanlainen ilmiö on näkynyt kaikessa muussakin juhlimisessa, hän huomauttaa.
 Tutkijan mukaan pikkujoulujen kuivuminen on seurausta yleisemmästä juomatapojen muuttumisesta.
 – Tilastojen mukaan nuorempi sukupolvi juo vähemmän. Alkoholin merkitys on koko ajan vähentynyt ja esimerkiksi nuorten vapaa-ajanviettoon se kuuluu entistä vähemmän.
 Pikkujoulut ovat siis siistiytyneet kansan mukana. Elämyksiä haetaan nyt tasapainoisemmalla tavalla.
 – Alkoholin myynti ja nauttiminen on pikkujouluissa vähentynyt. Niissä panostetaan nyt enemmän ruokapuolelle, yrittäjä Saku Hyttinen toteaa ykskantaan.
 Hän uskoo linjan muuttuneen paitsi juomatapojen raitistumisen myös osittain sosiaalisen median myötä. Se tuo paineita – ei haluta ottaa sitä riskiä, että joku julkaisee kuvan kyseenalaisesta juhlakunnosta.
 – Kun otetaan koko ajan kuvia ja videoita, niin ei enää törttöillä.
 Alkoholittomien läpimurto
 Pikkujoulukansan käännös selvempään päin on havaittu myös Alkon kassalla. Yhä useampi asiakas suunnistaa pikkujoulurientoihin alkoholittomilla juomilla varustetun hyllyn kautta. Siinä missä ennen taskun lämpöön saattoi sujahtaa pullo vettä vahvempaa kirkasta lientä, nyt ostoskassiin tarttuu kenties muutama olut tai kuohuviinipullo – yhä enenevissä määrin alkoholiton sellainen.
 – Valikoimamme ei sinänsä pikkujoulukaudella vielä muutu, mutta ostoskäyttäytyminen muuttuu. Tänä vuonna olen huomannut erityisesti alkoholittomien suosion kasvun, joka on ollut pikkujouluaikaan selvästi havaittavissa, vahvistaa Alkon Kouvolan alueen palvelupäällikkö  Lasse Laitinen .
 Kuohuviini on alkoholittomien juomien kuningas ainakin Alkon menekin perusteella. Seuraavana tulevat alkoholittomat puna- ja valkoviinit.
 Myös ruokakaupoissa alkoholittomien juomien suosio on yleisesti noussut viime vuosien aikana ryminällä. S-ryhmässä tämä näkyy selkeästi juuri pikkujoulukauden myyntiluvuissa.
 – Varsinkin alkoholittomien oluiden myyntimäärät ovat huomattavassa kasvussa kuluttajien hyvinvointihakuisuuden, tuotteiden maun ja laadun parantumisen sekä valikoiman laajentumisen myötä, sanoo S-ryhmän vähittäiskaupan valikoimajohtaja  Antti Oksa .
 Tämän vuoden marraskuussa alkoholittomia oluita myytiin S-ryhmän kaupoissa jopa kaksinkertaisesti kolmen vuoden takaiseen verrattuna. Viime vuoden marras-joulukuussa kasvua oli vuotta aikaisempaan verrattuna 50 prosenttia.
 – Niiden lisäksi alkoholittomien viinien ja lonkeroiden myynnit ovat nousseet, mutta alkoholittomien siidereiden myynti on puolestaan hieman laskenut, Oksa toteaa.
 Raittiusjuomien kysyntä kasvaa edelleen vauhdikkaasti myös K-ryhmän myymälöissä. Tänä vuonna alkoholittoman oluen myynti on kasvanut 40 prosenttia viime vuoteen verrattuna. Myös valikoima on lisääntynyt kysynnän mukana, K-ryhmästä kerrotaan.
 Joulujuhlasta marrasjuhlaksi
 Raittiuskehityksen rinnalla pikkujoulujen vietto on muuttunut muutenkin. Ensinnäkin juhlakausi on pidentynyt. Alkossa tämä näkyy siten, että pikkujoulusesonki alkaa jo marraskuun alussa, aikaisimmillaan jopa lokakuun loppupuolella.
 – Kaikki tuoteryhmät nostavat meillä myyntiään silloin. Alkoholillisista juomista suosittuja ovat erityisesti glögit, viinit, kuohuviinit ja oluet, kertoo palvelupäällikkö Lasse Laitinen.
 Marraskuu onkin vakiintunut suosituksi pikkujoulukuukaudeksi. Tämä johtuu tutkija Johanna Catanin mukaan muun muassa siitä, että joulukuussa monen kalenterit ovat viikonloppuisin niin täynnä, että sopivaa yhteistä aikaa voi olla isommalla porukalla vaikeaa löytää.
 – Ravintola-alalla moni yritys viettää juhlia usein vasta joulun jälkeen, koska joulua edeltävä aika on ravintoloissa hyvin kiireistä, hän huomauttaa.
 Joulupöytä on historiaa
 Yhtä lailla muutoksen kourissa on ollut myös juhlien sisältöpuoli. Suuria bileitä on nykyisin vähemmän.
 – Yritykset järjestävät enemmän osastokohtaisia tai muuten pienempien yksiköiden välisiä pikkujouluja. Harvempi firma pitää enää isoja bileitä, toteaa juhla- ja pitopalveluyrittäjä Saku Hyttinen.
 – Asiakkaiden puheiden ja ostokäyttäytymisen perusteella vaikuttaa siltä, etteivät pikkujoulut ole enää megalomaanisia tapahtumia. Niitä saatetaan viettää pienemmissä ryhmissä ja ne sisältävät muutakin kuin juomista, Alkon Kouvolan alueen palvelupäällikkö Lasse Laitinen sanoo.
 Lisäksi perinteinen joulupöytä loistaa poissaolollaan yhä useammissa joulujuhlissa. Itse asiassa se alkaa olla jo monin paikoin katoavaa kansanperinnettä.
 – Ehkä yksi kahdestakymmenestä seurueesta haluaa joulupöydän, mikä on tosi vähän. Nyt suositaan erilaisia teemoja, kuten Hollywoodia, Meksikoa tai erilaisia leffateemoja. Sitten saattaa olla jotain yksittäisiä jouluruokia mukana, Hyttinen kertoo.
 Juhlakansa menee ruoka edellä myös juomaostoksille. Juomavalintoja tehdään siis entistä enemmän ruuan ehdoilla, jolloin alkoholia nautitaan vähemmän puhtaasti humaltumistarkoituksessa.
 Hauskuus tuli Ruotsista
 Suomalaisten pikkujoulujen juuria etsittäessä on käännettävä katseet länteen. Meillä pikkujouluperinne sai alkunsa 1900-luvun alkupuolella, mutta tapa levisi Ruotsista. Lundin ja Uppsalan yliopistoissa opiskelijat juhlivat pikkujouluja jo 1800-luvun lopulla. Suomen yliopistojen osakunnissa perinne alkoi 1900-luvun ensimmäisten vuosikymmenten aikana.
 – Pikkujouluja vietettiin Suomessa aluksi myös kotona. Tapa siirtyi myöhemmin myös yrityksiin, aluksi kuitenkin puurojuhlien muodossa. Sen jälkeen perinne on edelleen kehittynyt, Catani taustoittaa.
 Suomessa pikkujoulut ovat tavanneet olla isomman porukan juhla, joissa on voinut ilakoida perhejuhlia vapaammin. Kuvaan on kuulunut näin ollen myös tanssia ja alkoholia.
 Firman pikkujoulut Suomessa lanseerasi Kone Osakeyhtiö. Ensimmäisenä yrityksenä meillä se vietti pikkujouluja jo 1930-luvulla. Varsinaisesti yritysten pikkujoulut tulivat laajempaan tietoisuuteen Suomessa 1960- ja 70-luvuilla. Juhlatutkija yhdistää ilmiön ainakin osittain suuren kaupungistumisen aikaan.
 – Vähintään pikkujouluissa syötiin joulupuuroa, mutta isompiakin juhlia tuolloin vietettiin, Johanna Catani selvittää silloista ohjelmatarjontaa.
 Tärkeä sisäpiirin juttu
 Ryyppäjäisten sijaan pikkujoulut ovat muodostuneet yrityksille tärkeiksi tapahtumiksi, joiden avulla on mahdollista kiittää ja huomioida työyhteisöä kuluneesta vuodesta sekä vahvistaa yhteisöllisyyttä.
 Viinalla läträäminen ei ole tutkijan mukaan enää tämän päivän yhteiskunnassa se tapa, jolla yhteishenkeä kohotetaan. Vaikka iloliemi virtaa yhä vähemmän, yritykset ja järjestöt satsaavat pikkujouluihin aiempaa enemmän.
 – Ei pelkästään euromääräisesti, vaan erityisesti sisällöllisesti. Pikkujouluja järjestävät yritykset miettivät entistä tarkemmin, minkä tyyppinen ajanvietto on tärkeää ja merkityksellistä juuri heidän työyhteisössään, Catani kertoo.
 Hän korostaakin pikkujoulujen tärkeyttä nimenomaan työyhteisön omana juhlana. Tästä syystä Catani kannustaa yrityksiä järjestelyjen ulkoistamisen sijaan osallistamaan omaa väkeä juhlien suunnitteluun.
 – Pikkujoulut ovat vahvasti sisäpiirin juttu ja hyvä niin. Kun tämä huomioidaan niiden sisältöä suunnitellessa, lopputulos on usein onnistuneempi. Juhlista tulee silloin porukan näköinen.
 Työyhteisöt ovat nykyään kenties hajautuneempia kuin koskaan aiemmin. Yhä useampi tekee etätöitä tai työskentelee useammalla kuin yhdellä toimipaikalla. Näin ollen työyhteisöjen jäsenet näkevät toisiaan yhä harvemmin ja yhteisten aktiviteettien järjestäminen voi olla hankalaa, vaikka sellaiseen olisikin halukkuutta. Pikkujoulut on usein luonteva tapa saattaa ihmisiä yhteen.
 Tutkija Johanna Catani pitääkin pikkujouluperinnettä erittäin tärkeänä tämän päivän työelämässä.
 – Yhdessäolon hetkiä kannattaa työyhteisössä olla. Varsinkin sellaisia, joissa ei ole liiketoiminnallista agendaa, ja joihin ei kutsuta muita kuin työyhteisöön kuuluvia. Parhaimmillaan ne ovat samanhenkisiä kuin kahvihuonekeskustelut eli niissä vallitsee luottamuksen ilmapiiri ja asioista voi puhua keskenään avoimesti.

Pahamaineiset firman pikkujoulut ovat mennyttä – "Kun otetaan koko ajan kuvia ja videoita, niin ei enää törttöillä"