Summary: Opetetaan itsestäänselvyyksiä kursseilla, joista valmennusfirmat käärivät helpot rahat, kertoivat työttömät Ylen kyselyssä.

Outokumpulainen teatterintekijä  Henry Räsänen  veti vielä 2000-luvun alussa työttömien valmennuskursseja. Kunnes ristiriita pohjoiskarjalaisen sielunmaiseman ja kurssien tavoitteiden välillä kävi liian suureksi.
 – Ihmisistä koetetaan tehdä sisäisiä yrittäjiä, jotka alkavat brändätä omaan henkilöään.
 Nyt hän tekee teatterilavalle komiikkaa työttömien kursseista ja hyödyntää omia kokemuksiaan.
 Uutta hän nappaa mukaan, kun saa esimerkiksi palautetta työttömiltä.
 Viime aikoina työttömiä on puhuttanut erityisesti aktiivimalli.
 Aktiivimallin herättämä ärtymys nousi esiin myös, kun  Yle teki joulukuussa 2018 työttömille kyselyn  siitä, millaisia kokemuksia heillä on työllistymishankkeista.
 Valmennuskursseja ei ole keksitty aktiivimallin tultua voimaan vuonna 2018, vaan niitä on järjestetty vuosikausia. Vastaajien kritiikistä suurin osa näytti kuitenkin liittyvän viime vuonna pidettyihin valmennuksiin.
 Yli 40 000 työtöntä kävi eri valmennuksissa vuonna 2017. Viime vuonna jo kesäkuun loppuun mennessä oli valmennettu 26 000 työtöntä. Koko vuoden lukumäärä ei ole vielä tiedossa.
 "TE-toimistossa ei muuta tarjolla"
 Moni kertoi osallistuneensa viime vuonna lyhytkestoisiin työnhaku- ja uravalmennuskursseihin ja välttäneensä siten aktiivimallin leikkurin. Kursseja he kuitenkin pitivät hyödyttöminä, koska niistä ei ollut apua työllistymiseen.
 Esimerkiksi nelikymppinen nainen kertoi, että TE-toimiston virkailija oli esitellyt kahta firmaa, joiden koulutuksiin voisi mennä “täyttämään aktiivisuusehtoa”.
 –  Konsulttiyritykset pyörittävät suurta bisnestä näillä "aktivointikursseilla", koska TE-toimisto suoltaa heille asiakkaita joka viikko alkaviin samanlaisiin Työnhakuklubeihin,  nainen hämmästeli Ylen kyselyssä.
 –  Näitä oli tarjolla, ei TE-toimistolla oikein ollut muuta. Ainoa motiivi siinä oli se aktiivimallin ehtojen täyttäminen,  kertoi kolmelle valmennuskurssille viime vuonna osallistunut 61-vuotias mies.
 Jos työllistymistä edistävä palvelu kestää vähintään viisi päivää, työtön on osoittanut riittävästi aktiivisuutta, eikä hänen työttömyysetuuttaan leikata. Asiaa tarkastellaan kolmen kuukauden jaksoissa.
 Muita tapoja täyttää aktiivimallin ehdot on tehdä 18 tuntia työtä tai ansaita yrittäjänä 241 euroa.
 –  Työhaastatteluissa olen ollut ja osoittanut siten aktiivisuutta työnhaussani, mutta kuten tunnettua, tämä ei sisälly aktiivimalliin,  tuskaili keväällä valmennusryhmään osallistunut nainen.
 "Kaikki hakuvinkit itsestäänselviä"
 Osa vastaajista koki työnhaku- ja uravalmennukset itselleen turhiksi, koska kursseilla oli jauhettu jo entuudestaan tuttuja asioita. Kokemus saattoi olla jopa työnhakua lannistavaa.
 –  Konsultit korostivat, kuinka sinun on oltava aktiivinen monessa eri sosiaalisen median kanavassa tai et ole olemassa työnantajille ollenkaan. Jos et ole päässyt sisälle hyvä veli -verkostoon, olet työttömäksi jäätyäsi jo tippunut kelkasta. Näiden sisältöjen jälkeen jokainen meistä työttömistä oli täysin henkisesti lyötyjä.
 –  Kaikki työpaikan saamista auttaneet toimenpiteet olivat itsestäänselviä. Näin olin toiminut omatoimisestikin ennen tätä "työllistävää palvelua".
 –  Laitettiin syksyllä CV:n teon yksityisvalmennukseen, vaikka sanoin, että olen opettanut CV:n tekoa ja muuta viestintää kahdessa korkeakoulussa Suomessa.
 Valmennuspalvelujen tarjonta työttömille on kasvanut viime vuosina. Ely-keskukset hankkivat vuonna 2016 valmennuspalveluja 21,9 miljoonalla eurolla ja viime vuonna jo 26,1 miljoonalla.
 Työllisyysaiheeseen liittyy valmiiksi absurdeja puolia, mutta Henry Räsäsen esityksessä niitä on paisuteltu. Todellisesta elämästä esitykseen on siirtynyt esimerkiksi se, että työttömän olisi ennen työhaastattelua opeteltava oikeanlaista koputusta. Thomas Hagström / YLE
 Kymmeniätuhansia valmennuksia vuosittain – joukkoon mahtuu erilaisia kokemuksia ja kouluttajia, eikä suppea kyselymme pysty kertomaan tilanteesta koko totuutta. On silti kiinnostavaa, kuinka monet nostivat esiin samankaltaisia havaintoja.
 "Neuvottiin menemään töihin selvinpäin"
 Valmennukset olivat usein ryhmätapaamisia, osa taas oli tehty verkossa ja valmentajan kanssa asioitu vain sähköpostilla tai puhelimessa.
 Jos valmennus oli tapahtunut ryhmässä, anti oli usein jäänyt vähäiseksi ryhmän kirjavan kokoonpanon takia. Samoihin ryhmiin oli laitettu ihmisiä, joilla oli aivan erilainen koulutustausta, työhistoria ja työttömyyden kesto.
 –  Osallistujien taustat vaihtelivat paljon – mitään yhteistä nimittäjää ei ollut. Omassa vertaistukiryhmässä piti tsempata muita ja toivoa muilta tsemppiä itselle. Ryhmäni oli hajanainen ja sen pääsi pilaamaan erittäin turhautunut ja kyynistynyt osallistuja.
 –  Kurssit, joita järjestetään työttömille, pitää olla kohdennettuja. Meille, aikuisille, korkeakoulutetuille, pitkään työelämässä olleille kerrotaan, että töihin pitää tulla ajoissa ja selvinpäin.
 Lisäksi ihmeteltiin, mitä järkeä on laittaa työnhakuvalmennukseen ainakaan 60-vuotiaita, kun heidän työnsaantiongelmansa ei johdu puutteellisesta CV:stä. Heille aktiivimallin ehtojen täyttäminen  on ollut kaikkein vaikeinta .
 –  Pitäisi olla oikeita töitä, niin ei tarvittaisi tehottomia kursseja, joihin menee veronmaksajien rahoja turhaan. Minulle ei jäänyt kuin paha mieli ja vältin aktiivileikkurin tällä erää. 60-vuotias ei tästä maasta töitä saa, vaikka olisi terve, hyvä koulutus ja mieletön kokemus takana.
 –  Minusta se on resurssien hukkaan heittämistä. Pitäisi keskittyä paljon nuorempiin henkilöihin.
 "Käskettiin jättää syntymäaika pois"
 Työllistyminen on valmennuskurssien jälkeen ollut hyvin vähäistä. Tuoreimman 2018 työnvälitystilaston mukaan esimerkiksi työnhakuvalmennuksen käyneistä oli avoimille työmarkkinoille työllistynyt 12,6 %, kun kurssin päättymisestä oli kulunut kolme kuukautta.
 Pidemmän, jopa pari kuukautta kestävän, uravalmennuksen käyneistä oli töissä vielä vähemmän, 9 %. Luvut ovat olleet samalla tasolla aiempinakin vuosina.
 Tulokset eivät hämmästytä, kun on lukenut kyselyymme vastanneiden kokemuksia omista valmennuskursseistaan. Vastaajat arvostelivat usein käymiensä kurssien laatua.
 –  Kurssin vetäjä kertoili vanhoja kokemuksiaan, miten hän oli muutama kymmenen vuotta sitten työpaikan löytänyt.
 –  Ohjaaja oli 20 vuotta nuorempi, eikä tuntenut oman alani hakukäytäntöjä. Käski mm. jättämään syntymäajan pois, koska olin niin vanha (49 v.).
 –  Opeteltiin käyttämään netissä TE-toimiston sivuja. Kyllä se vähän puudutti ja tuntui ihmisarvoa alentavaltakin, kun oli iän kaiken tehnyt tietokonejuttuja työkseen ja osaa vaikka vaihtaa tietokoneeseensa osan hajonneen tilalle.
 –  Typerät tentit, monivalintatehtävät tyyliä: miten löytää piilotyöpaikan?
 a. En tiedä b. Odottamalla kotona c. Soittamalla yritykseen.
 Kyselin sähköpostilla neuvoja työllistymiseen. Sain niitä iänikuisia monster.fi-linkkejä, jotka kaikki tietää. Täysin rahan tuhlausta.
 Räsäsen esittämä sinnikäs työtön Heikki on oppinut valmennusfirman vetäjältä, ettei työnhakua voi koskaan opettaa liikaa. Thomas Hagström / YLE
 Myös kyselyyn vastannut TE-toimiston virkailija oli huolestunut koulutusten tasosta:
 –  Monet valmennusyritykset tekevät kuluja säästääkseen ja riskin ulkoistakseen kouluttajilleen nollatuntisopimuksia. On turha kuvitella, että todelliset osaajat jäävät systeemiä sellaisilla sopimuksilla kehittämään.
 "Valmennuksissa paljon tyhjäkäyntiä"
 Valmennusten vaikuttavuutta on selvitetty Uudellamaalla laajasti aikana ennen aktiivimallia.  Vuonna 2017 julkaistussa raportissa  tarkastellaan työttömien kokemuksia vuonna 2016 järjestetyistä valmennuksista.
 ELY-keskuksen raportissa todetaan, että valmennukset eivät juurikaan kohenna valmentautujien työmarkkina-asemaa. Mutta raportin mukaan osallistujat pitävät valmennusten sisältöjä laadukkaina.
 Tämä on käynyt ilmi osallistujien antamasta erittäin kiittävästä palautteesta. Palautetta osanottajilta keräävät kurssien järjestäjät itse.
 Raportissa kerrotaan myös valmentautujien esiin nostamista epäkohdista. Kommenteissa mainitaan pitkälti samoja asioita, joita Ylen kyselyn vastaajat arvostelivat:
 –  kokeneemmat työnhakijat saattoivat kokea erilaiset työnhakuharjoitukset liian yksinkertaisiksi
 –  työnhakuvalmennusryhmien kokoonpano aiheutti osalle turhautumista
 –  valmennukset koettiin liian lyhyiksi, mutta niiden sisällä oli myös paljon tyhjäkäyntiä
 "Vertaistuki kaikkein hyödyllisintä"
 Positiivisimpana asiana Ylen kyselyssä mainittiin valmennusryhmästä saatu vertaistuki. Sitä moni piti ELY-keskuksen raportissakin jopa hyödyllisempänä kuin valmentajan kuuntelemista.
 Miten kysely tehtiin? Yle pyysi työttömiltä joulukuussa 2018 kokemuksia työllistymishankkeista. Vastauksia tuli runsaat 200. Niistä yli 70 liittyi valmennuksiin. Loput vastaajista kertoivat kokemuksiaan kuntouttavasta työtoiminnasta, työpajoista, työkokeiluista sekä sellaisista hankkeista, joihin osallistuminen on työttömille vapaaehtoisista. Suurin osa vastauksista oli kriittisiä, mutta muutama vastaaja oli saanut valmennuksista vertaistukea ja todellista apua työnhakuun.
 Kyselyssämme työttömät kaipasivat työnhakukurssien sijaan esimerkiksi ammatillista koulutusta tai työkokemusta läheltä omaa alaa:
 –  Kun ei puhuta enää ammattikursseista niin kuin ennen vanhaan, vaan ne on nimenomaan tätä uuskieltä, tämmöinen valmentaminen, valmiuksien antaminen. Tekisi mieli sanoa, että se on työttömän ihmisen pilkkaamista.
 – Joutava jargon ja CV:n muotoilu sekä turhanpäiväiset keskustelut pois. Ihmiset työpaikoille tekemään asioita ammatti-ihmisten kanssa ja luomaan verkostoja. Ja ennen kaikkea tekemään oman alan työtä tai vastaavaa, ansiosidonnaista korvausta vastaan.
 Lisää aiheesta TV1:n A-studiossa 22.1. klo 21.00. Aihetta käsiteltiin myös 21.1. MOT-ohjelmassa: Näin työttömillä tienataan, jonka voit katsoa  tästä.

Kymmenet tuhannet työttömät käyvät vuosittain valmennuksissa, vain harva työllistyy – “Valmentaminen on työttömän pilkkaamista”


Summary: Puolustusvoimien harjoitustoiminta ja virkistyskäyttö täytyy sopeuttaa luontoarvojen säilyttämiseen, sanoo ministeri.

Ympäristöministeri  Kimmo Tiilikainen  (kesk.) pitää tärkeänä, että puolustusvoimien Vattajan harjoitusalueen ympäristöluvitus etenee.
 Puolustusvoimat hakee parhaimmillaan korkeimmalta hallinto-oikeudelta valituslupaa  päätökseen, joka velvoittaa sen hakemaan ympäristölupaa  Lohtajan harjoitusalueen raskasaseammunnoille sekä maalilennokki- ja helikopteritoiminnalle.
 Kokkolassa sijaitsevat Vattajan dyynit ja Lohtajan harjoitus- ja ampuma-alueen rannat kuuluvat EU:n Natura 2000 -luonnonsuojelualueverkostoon.
 – Tärkeintä on, että luvituksessa edetään. Kyllä se on nykyaikaa, että kaikki ympäristöön suuresti vaikuttavat toimnnot luvitetaan, sanoo Tiilikainen.
 Hän sanoo luottavansa lupaviranomaisten harkintaan eikä lähde spekuloimaan, kuinka laaja ympäristölupa alueelle pitäisi laatia.
 – Asiaa tulee tarkastella kolmesta kulmasta. Luontoarvojen säilyttäminen pitkälle tulevaisuuteen on ykkönen. Puolustusvoimien harjoitustoiminta ja virkistyskäyttö täytyy pystyä sopeuttamaan siihen.
 Vattajan alue oli aiemmin Tiilikaiselle tuttu lähinnä kuvista. Ministeri osallistui tiistai-iltana aluetta koskevaan keskustelutilaisuuteen Lohtajalla. Tiilikaisen mukaan Vattaja on havumetsävyöhykkeen dyyniluonnon helmi.
 – Toivottavasti virkistyskäyttäjien ääni kuuluu alueen käyttöä suunniteltaessa, ministeri sanoo.
 Kansallispuiston perustamisessa kaupungin tulee olla aloitteellinen
 Pro Vattaja ry jätti vuonna 2013 Tiilikaista edeltäneelle ympäristöministeri  Ville Niinistölle   aloitteen kansallispuiston perustamiseksi  Vattajalle. Kansallispuistohaaveet nousevat aika ajoin esiin alueella.
 Tiilikaisen mukaan kansallispuistoasiassa Kokkolan kaupunki on avainasemassa, ministerin mukaan kansallispuiston perustamiseksi vaaditaan vahvaa, yhteistä, alueellista tahtoa.
 – Kansallispuisto nostaisi alueen statusta ja kasvattaisi alueen virkistyskäyttöpaineita. Samalla se loisi mahdollisuuksia matkailun kehittämiselle, mutta samalla eri käyttömuotojen yhteensovitus olisi entistä haasteellisempaa.
 Voisiko puolustusvoimat toimia kansallispuistossa?
 – Periaatteessa jokaisessa kansallispuistossa päätetään erikseen, mitkä toiminnot ovat mahdollisia. Ei se poissuljettuakaan ole.

Ympäristöministeri Kimmo Tiilikainen: Luontoarvojen säilyttäminen Vattajalla tärkeintä


Summary: Ohjaaja Miia Tervon ensimmäisessä pitkässä elokuvassa naiset ovat hurjia ja Lappi kaukana matkailumainoksesta.

– Oonko mie sinusta niinko hurrikaani tai joku muu kaoottinen ilimiö?
 – Sie oot enemmänki niinko kiskoilla kulkeva liekinheitin.
 Auroran kysymys ja hänen parhaan kaverinsa Kinkyn vastaus summaavat paljon  Miia Tervon  ensimmäisestä pitkästä näytelmäelokuvasta.
 Draamakomedia  Auroran  päähenkilö on vähän päälle parikymppinen viinaanmenevä, bileorientoitunut kynsiteknikko, jonka ote ratista lipsuu.
 Sivurooleista löytyy muun muassa karjalaismummo, joka laulaa siitä, miten vei pimppinsä Pietariin tanssimaan. Hahmoihin kuuluvat myös ei-valkoinen rasisti ja tämän vauraan valkoisen syyllisyyttä vapaaehtoistyöllä loiventava puoliso, oudon suruton juoppo isä ja huovuttava maailmanpelastaja.
 Tämän sirkuksen keskellä on vielä pieni iranilaistyttö, jonka pakolaisisä Darianin on pakko löytää itselleen vaimo todella nopeasti.
 Yhtä  Auroran  pääosaa esittää Lappi, joka ei ole matkailumainoksista tuttu joulupukin ihmemaa, vaikka siellä onkin hanki ja pakkasta.
 Ei Rovaniemi-romantiikkaa, vaan tahmaisia baareja
 Auroran  Lappi on nuhjuinen karaoke, likainen lattia, ankea grilli ja Prisman parkkipaikka. Se on Rovaniemeltä kotoisin olevan ohjaaja-käsikirjoittaja Miia Tervon Lappi.
 – Oon nähäny niitä hienolla ajovehkeellä tehtyjä otoksia tykkilumipuista riittämiin, eikä niillä puilla oo hirveästi sanottavaa. Oon pitkään halunnut tehdä elokuvan oikeesta lappilaisesta boogiesta. Ihimisissä on paljon tarinoita, sisältä kerrottavia.
 Tervo kuvailee kasvaneensa arktisessa ghettossa. Puheeseen lirahtaa jatkuvasti kirosanoja, joita hän hätääntyneesti pahoittelee. On selvää, että maailma, josta hän kertoo, on tuttu.  Aurorassa  Tervo sanoo halunneensa kääntää omat häpeän ja näköalattomuuden tunteensa lämpimäksi huumoriksi.
 Suomalaisen elokuvan hämäläinen ihmiskuva on mulle vieras: hiljainen pökkelö, joka tuijottaa kaukaisuuteen, ja hakkaa puolen tunnin päästä halkoja.  ohjaaja Miia Tervo
 Roisi vitsailu, ymmärrys ihmisiä kohtaan ja yllättävä rakkaus kihartuvat elokuvassa toisiinsa. Eikä ainoastaan miehen ja naisen välinen rakkaus, vaan vanhan koulun solidaarisuus; ihmisten pyrkimys rämpiä vaikka umpihangessa toisten ihmisten luo.
 Aurorassa  ihmiset ovat välillä ihan pihalla, täydellisen noloja ja väärässä, mutta risoinakin rakastettavia.
 Miia Tervo teki elokuvan tyypeistä, jotka tuntee. - Perheeni on Itä-Suomesta ja oon kasvanu Lapissa, ja niissä huumori on samaa. Mie en tuota hämmennystä niissä osissa Suomea, mutta muualla miun vitsit voi hämmentää. Jaani Lampinen / Yle
 Tervo tunnustaa olevansa itsekin joku hahmoista, mutta ei paljasta kuka. Vaikka tyypit ovat totta, nauraa Tervo miettineensä menikö liian pitkälle.
 – Välillä kyllä ihimettelin vaikka sänkykohtausta, jossa Aurora pieree, että ai kauhea, tällastäkö mie teen.
 Se, että  Auroran  sekoitus tuntuu niin tuoreelta, voi johtua Tervon mukaan osin heimoeroista.
 Lappilaisia ihmisiä ovat kuvanneet enimmäkseen muut kuin lappilaiset itse. Pieleen menee, koska yhtenäiskulttuuria ei Tervon mielestä Suomessa ole.
 – Suuri osa suomalaisista elokuvista edustaa hämäläistä ihmiskuvaa, joka on mulle ihan vieras: sellainen hiljainen pökkelö, joka tuijottaa kaukaisuuteen, ja hakkaa sitten joskus puolen tunnin päästä halkoja.
 Oikeastaan Tervon piti tehdä elokuva naisista, jotka käyttävät rutkasti päihteitä. Sillä oli nimikin valmiina:  Nakit silmillä .
 Jostain syystä sille ei kuitenkaan löytynyt tuottajaa.
 Kinky (Oona Airola) ja Aurora (Mimosa Willamo) ovat parhaita ystäviä, työkavereita ja epäonnistuvia kämppiksiä.  Dionysos Films
 "Treffielokuvan ei tarvitse olla hömpsönpömpsöä"
 Hylkäävä rahoituspäätös oli oikeastaan onni.
 Sen jälkeen Tervon serkku tapasi marketissa pakolaismiehen ja rakastui. Tyrmätty  Nakit silmillä  -elokuva ja sukulaisnaisen yllättävä lempi fuusioituivat Tervon päässä Auroran tarinaksi.
 – Mie aattelin, että vähän siistii ois tehdä romanttinen komedia, joka ois niinko 1930-luvun Hollywoodissa. Siellä tehtiin komedioita, joissa oli joku syvempi taso mukana. Aattelin, että ois ihanaa tehdä treffielokuva, joka ois muutakin kun hömpsönpömpsöä.
 Auroran  höyhenenkepeän pinnan alla käsitellään vakavia teemoja rasismista alkoholismiin, ajelehtimiseen ja solidaarisuuteen. Ei Tervo niitä kuitenkaan kirjoittaessaan kelaillut, vaan kertoi tarinaa. Sanoma puski esiin, kun hän vain ymmärsi pysyä poissa taiteensa tieltä.
 – Teema tulee, kun vaan antaa palaa ja avaa hanat. En mie voi ottaa joltain pertiltä pertin teemaa. Se on oman elämän teema, joka vaan niin sanotusti lirvahtaa tekstiin.
 Aurora lupaa etsiä Darianille vaimon. Ehdokkaita riittää. Dionysos Films
 "Aurora ei ole pelkästään misuli"
 Auroran  anarkistiset naiset vaikuttavat aivan uudenlaisilta hahmoilta suomalaisessa elokuvassa. Ei sellaisia ole kauheasti muuallakaan nähty.
 Aurorassa  sekoilusta ja säätämisestä ei seuraa moraalista sanktiota, vaikka rietastelija on nuori nainen. Vaikka yletöntä viinan kanssa lotraamista ei ihannoida, ei sitä myöskään osoiteta ilmeisenä porttina helvettiin. Köyhällä, syrjäytyneellä ja alkoholisoituneella Auroralla on muitakin ominaisuuksia kuin roisit puheet ja elämänhallinnan puute.
 – Miusta oli hienoa tehdä naishahmo, joka ei vain röyhtäile, vaan on sen lisäksi suvereeni ja ongelmainen. Ei pelekästään mikkää misuli, Tervo summaa nimiroolin.
 Poikkeuksellisia naisia on elokuvassa muitakin.  Miitta Sorvalin  näyttelemä Liisa-mummo ei suostu lapsensa pompoteltavaksi, vaikka muisti vähän pätkii. Hänellä on oma tahto, eikä hän ole reppana.
 Oon nähäny niitä hienolla ajovehkeellä tehtyjä otoksia tykkilumipuista riittämiin, eikä niillä puilla oo hirveästi sanottavaa.  ohjaaja Miia Tervo
 Miia Tervo miettii hetken, vastatako rehellisesti vai korrektisti kysymykseen siitä, miksi kiinnostavia, kokonaisia naisia on niin vähän filmeissä.
 – Elokuva on tosi nuori taidelaji, varsinkin Suomessa. Meillä on ollut naisia kertomassa naisten tarinoita vähän, ja vasta vähän aikaa. Mie veikkaan, että siks nainen on ollut sivuosassa, just sellasena kyselijä-ämmänä tiedustelemassa mieheltä, että miten mie voin sinua auttaa.
 Aurora ei ole todellakaan kyselijä-ämmä. Sen sijaan hän on suurimman osan elokuvaa humalassa – kunnes järkiintyy. Pääosaa esittävälle  Mimosa Willamolle  se oli yksi roolin suurimmista haasteista.
 "Ei kannata dokata yhtä paljon, mutta juhlia saa"
 Kännisen esittäminen on suomalaisen elokuvan peruselementti. Yleensä humalikon roolissa on kuitenkin mies, tai äijäporukka, eikä päissään olla koko aikaa.
 Ei ole Aurorakaan, tavallaan. Kun on alkoholisti, saa juoda jonkun verran, että on juonut itsensä normaaliksi. Mimosa Willamo huomauttaa, ettei hänen esittämänsä hahmo pyöri päissään koko ajan.
 – Tupakkatauolla se lorauttaa jallua kahviin, mutta tekee työnsä. Sitten kun Aurora menee bailaamaan, niin sitten se bailaa isosti. Normaaliasetus oli sellainen vähän löysä. Miia (Tervo) sanoi aina, että pitääkö siihen ajatella kahdeksan vai kaksitoista kaljaa lisää.
 Tasapaino-ongelmista huolehtivat holtittomat korkokengät ja jäiset kadut.
 – Mun mielestä on kumminkin hienoa, että tää elokuva ei kerro alkoholismista, vaan siitä, että Aurora lopettaa. Tämä on rakkaustarina, jossa on alavireenä se, että ei varmasti kannata dokata niin paljon kuin Aurora dokaa, mutta kyllä saa juhlia.
 Humalan eri asteiden esittämisen lisäksi Willamolla oli töitä rakennekynsiin ja hiustenpidennyksiin tottumisessa. Eniten haastetta espoolaiselle Willamolle tarjosi kuitenkin rovaniemen murre.
 Puheopettaja oli käytössä, ja kotikaupunkiaan kuvaava ohjaaja Tervo huolehti, että Willamo sanoi mie, sie, kahavia ja ilimiö.
 – Kävin silti salakuuntelemassa ihmisiä Rovaniemellä oppiakseni. Kuuntelin, miten ihmiset puhuu kahviloissa ja uimahalleissa ja ties missä.
 Mimosa Willamolle Aurora oli ensimmäinen aikuisrooli. - En tiedä oliko se Rovaniemen pakkastaika, vai Miian taika, mutta elokuvaa oli ihana tehdä. Jaani Lampinen / Yle
 Mimosa Willamo ei aio isona näyttelijäksi
 Mimosa Willamon, 24, tunteet lehdistötilaisuudessa ovat vähän sekavat. Oma valtavan kokoinen naama julisteessa näyttää hurjalta.
 – Oon tosi ylpeä ja kiitollinen tästä roolista, mutta nyt en halua ajatella tota kuvaa. Tästä elokuvasta tuli mulle tosi henkilökohtainen, vähän kuin oma beibe, mutta nyt pelottaa ihan perkeleesti mitä siitä ajatellaan.
 Päin seinää  -roolista (2014) tuli Willamolle parhaan sivuosan Jussi, ja  Bodomista  (2016) parhaan naisnäyttelijän palkinto Los Angelesin Screamfest-kauhuelokuvafestivaaleilla. Töitä on piisannut elokuvissa ja televisiosarjoissa, mutta tällaista roolia hän ei ole tehnyt koskaan.
 Willamo sanoo aina esittäneensä itseään nuorempaa, tai todella paljon itsensä kaltaista tyttöä.
 – Mua ei kerrankin pyydetty pyöreen naamani takia esittämään murjottavaa teiniä. Ääk, toi kuulosti hirveelle! Kyllä mä teen niitäkin rooleja mielelläni, mutta oli opettavaista hypätä johonkin ihan uuteen. Oli tosi siistiä, että mun eka aikuisrooli ei ollu mikään tönkköaikuinen.
 Tämä on rakkaustarina, jossa on alavireenä se, että ei varmasti kannata dokata niin paljon kuin Aurora dokaa, mutta kyllä saa juhlia.  näyttelijä Mimosa Willamo
 Willamon mielestä Auroran rooli oli poikkeuksellisen herkullinen – ja tärkeä.
 – Miian tekstissä on ihan taianomainen viba. Tytöt saavat juhlia, olla röyhkeitä ja törkeitä, ja istua haarat levällään minihameessa baarissa, jos on sellainen halu. Oli ihana tehdä näin räävitön rooli.
 Tulevaisuuden suunnitelmiensa suhteen Willamolla ei ole tarjota mitään “kreisipaljastuksia”. Suurin skuuppi liittyy tulossa olevaan ensimmäiseen kertaan.
 – Mä otan veneen Tallinnaan, ja käyn eka kertaa ikinä spassa. Sitten mä teen taas lisää töitä.
 On Willamolla yksi uutinen. Hän ei aio isona näyttelijäksi, vaikka tekee niitä töitä nyt sen mitä tekee. Niin kauan kuin se on kivaa.
 Willamosta on tavattoman lystikästä, että iltapäivälehti oli muutama vuosi sitten kovin suruissaan siitä, että hän ei päässyt Teatterikorkeakouluun.
 – Mä aina palaan nauramaan sille otsikolle. Mulla on tarkoitus jossain vaiheessa kouluttautua, mutta mulla ei ole mikään kiire vielä. Aion opiskella itselleni aikanaan jonkun ihan muun ammatin kuin näyttelijän. Lehdet voi sitten kirjoittaa, mihin kaikkiin kouluihin en pääse.

Roisi ja rohkea Aurora oli rooli Mimosa Willamon mieleen: “Ei ehkä kannata dokata yhtä paljon, mutta juhlia saa”


Summary: Oulussa on viitteitä siitä, että peruskouluikäisten huumekokeilut ovat yleistymässä. Ilmiöön on törmätty muuallakin Suomessa. Alaikäisten huumeongelma on pistetty merkille myös maan hallituksessa.

Tästä on kyse Oulussa on viitteitä siitä, että alle 15-vuotiaiden huumekokeilut ovat yleistymässä kaupungissa. Asia on pistetty selvästi merkille esimerkiksi peruskouluissa. Koulujen opettajat ja rehtorit tekevät koulutoimen johdolle yhä enemmän ilmoituksia nuorten epäillyistä huumeidenkäytöistä. Oulussa tilannetta pidetään huolestuttavana, vaikka valtaosa nuorista suhtautuukin edelleen huumeisiin kielteisesti. Poliisi kehottaa vanhempia olemaan hereillä ja kiinnittämään huomiota lastensa poikkeavaan käytökseen. Oulun lisäksi alle 15-vuotiaita huumeidenkäyttäjiä on tavattu myös muualla maassa, esimerkiksi Kuopion seudulla, Lahdessa ja Jyväskylässä.
 Synkeä keskitalven päivä on taittunut jo myöhäiseen iltaan, kun puhelin pirahtaa soimaan oululaisessa kodissa.
 Kun soittaja esittäytyy, perheen koko maailma seisahtuu, jähmettyy yhtäkkiä aivan paikoilleen.
 Lapsenhan piti olla yötä kaverillaan. Eikö kaiken pitänyt olla ihan hyvin?
 Poliisin sanat iskevät kuin nyrkki keskelle vatsaa. Heidän vasta 13-vuotias poikansa on jäänyt kiinni rysän päältä.
 Hän on ollut ostamassa itselleen huumeita.
 Nyt isä istuu edessäni kertaamassa tilannetta, ja kyyneleet vierähtävät hänen silmistään. Mies on uuvuksissa, ja asian läpikäyminen tekee silminnähden kipeää.
 Mies haluaa kuitenkin puhua. Hän haluaa puhua, jotta muut vanhemmat osaisivat seurata niitä hälytysmerkkejä, jotka heidän perheeltään lipuivat ohi.
 – Huumeisiin sekaantuminen ei katso yhteiskuntaluokkaa. Koukkuun voi jäädä yhtä lailla syrjäytynyt lapsi kuin juristin poikakin. Vanhempien on oltava hereillä.
 Alaikäisen lapsen suojelemiseksi julkaisemme isän haastattelun nimettömänä.
 Ongelma ei ole vain Oulun
 Edellä kerrottu tilanne sattui oululaisperheelle tänä talvena. Tapaus ei ole ainoa laatuaan.
 Oulussa on viitteitä siitä, että alle 15-vuotiaiden huumekokeilut ovat yleistymässä kaupungissa. Asia on pistetty selvästi merkille esimerkiksi peruskouluissa.
 Kaupungin sivistys- ja kulttuurijohtajan  Mika Penttilän  mukaan rehtoreilta ja opettajilta tulee koulutoimen johdolle ilmoituksia nuorten epäillyistä ja myös todetuista huumeidenkäytöistä koko ajan enemmän. Viimeisen vuoden sisään yhteydenottojen määrä on yhä lisääntynyt, ja niitä on setvitty yhteistyössä esimerkiksi poliisin kanssa.
 – Alkoholinkäyttö ja tupakointi vähentyvät, mutta huumeidenkäyttö lisääntyy. Ilmiö on erittäin huolestuttava, vaikka enemmistö nuorista suhtautuukin huumeisiin yhä kielteisesti, Penttilä miettii.
 Eri oululaiskouluihin on tehty välillä myös ratsioita ja joskus huumeita, esimerkiksi hasista, on oppilaitoksista löytynytkin.
 Tässä kuussa poliisi ratsasi Kaakkurin koulun, joka on perusasteen 1.–9. luokkien oppilaitos. Rikoskomisario  Tuomas Tuuposen  mukaan etsintä tehtiin, koska oli syytä epäillä huumausainerikosta.
 – Etsintä vahvisti joitakin epäilyjä, mutta asian selvittäminen yhdessä sosiaaliviranomaisten kanssa on vielä kesken, Tuuponen sanoo.
 Oulu ei ole tämän ongelman kanssa yksin. Myös muun muassa  Lahdessa  sekä  Jyväskylässä  on tavattu alle 15-vuotiaita huumeidenkäyttäjiä, ja  Kuopion seudullakin  kipuillaan saman tilanteen kanssa.
 Alaikäisten huumeongelma on huomattu myös maan hallituksessa. Perhe- ja peruspalveluministeri, sisäministeri ja oikeusministeri  korostivat tiistaina julkaistussa tiedotteessaan , että Suomessa pitää löytää entistä parempia keinoja asian hoitamiseksi, sillä tilanne on huolestuttava.
 Oululaisisä haluaa kertoa perheensä kokemuksista, jotta muut vanhemmat osaisivat olla valppaina. Marko Väänänen / Yle
 Oulun poliisilaitoksen alueen tilastoissa peruskouluikäisten huumeidenkäytön epäilty yleistyminen ei ainakaan vielä näy kovin suurena piikkinä.
 Poliisilaitoksen alueella kirjattiin viime vuonna alle 15-vuotiaiden tekijöiden epäiltyjä huumausainerikoksia melko maltillinen määrä, yhteensä 22 kappaletta.
 Edellisvuoteen verrattuna tuo luku tosin lähes kaksinkertaistui, ja valtaosa tapauksista sijoittui juuri Ouluun.
 Kaikki ikäluokat mukaan lukien kirjattujen huumausainerikosten määrä on kasvanut Oulun poliisilaitoksen alueella noin 22 prosenttia vuoden takaiseen verrattuna.
 Rikoskomisario Tuuposen mukaan rumentuneita tilastoja selittää osittain se, että poliisille tulee aiempaa aktiivisemmin vinkkejä huumausainerikoksista. Toinen syy on, että huumeita on yksinkertaisesti liikkeellä aiempaa enemmän.
 Oulun poliisilaitoksen alueella alaikäisten huumeidenkäyttö kohdistuu tällä hetkellä pääosin kannabistuotteisiin sekä huumausaineeksi luokiteltaviin lääkkeisiin, kuten esimerkiksi Rivatriliin ja Diapamiin.
 Kannabiksesta kiinni jäänyt oululaisperheen poikakin aloitti.
 Jotkut kännykkäsovellukset voivat olla hälytysmerkki
 Milloin? Miten? Miksi?
 Kun oma lapsi paljastuu huumeidenkäyttäjäksi, päässä kieppuville kysymyksille ei tule loppua.
 Se on selvinnyt, että pojan ensimmäinen huumekokeilu tapahtui noin puolitoista vuotta sitten.
 Isä kertoo, että sitä seurasi satunnainen käyttö, mutta viimeiset neljä kuukautta ennen kiinnijäämistä huumeet olivat kuuluneet pojan elämään jo säännöllisemmin.
 – Kaikki lähti kannabiksen polttelusta, mutta hänelle on myyty välillä myös vaikka mitä muuta. Poika on kokeillut ainakin muuntohuumeita kuten lakkaa, jota käytetään esimerkiksi kemianteollisuudessa liuottimena.
 Ajatus on isälle puistattava. Hän kantaa suurta huolta siitä, millaista tuhoa esimerkiksi juuri muuntohuumeet tekevät vielä kehittymässä olevan lapsen keholle ja mielelle.
 Isän mukaan lapsi pääsi huumeisiin käsiksi Oulussa välittäjän kautta ja myi aineita lopulta itsekin eteenpäin, jotta sai rahoitettua oman käyttönsä.
 Oululaisperhettä koskeva juttu on tällä hetkellä Oulun poliisilla esitutkinnassa huumausainerikoksena.
 Minä tein selkeän virheen siinä, etten valvonut näitä asioita, vaan luotin siihen, ettei oma poika ikinä tekisi mitään tuollaista.  Isä
 Isä hieraisee kasvojaan ja laskee katseensa alas.
 Jälkikäteen ajateltuna merkkejä siitä, että jokin on pielessä, oli ilmassa paljonkin.
 Ennen kovin rauhallisesta ja tasaisesta pojasta alkoi kuoriutua oudolla tavalla äkkipikainen kaveri. Mielialat poukkoilivat suuttumuksesta suruun ja kaikkeen siltä väliltä. Liikunnalliset harrastukset eivät enää jaksaneet innostaa, ja koulunkäynti alkoi takkuilla.
 Toisaalta muutokset olisivat saattaneet olla vain orastavan teini-iän mukanaan tuomia vaikeuksia. Perheessä oli myös eletty muun muassa taloudellisesti haastavia aikoja. Käytösongelmat saattoivat kieliä masennuksestakin, vanhemmat arvelivat.
 Se, että lapsi käytti huumeita, ei käynyt mielessäkään.
 – Merkkejä on vaikea tulkita oikein, kun kyse on itselleen niin läheisestä ihmisestä. Uskon, että poikamme kohdalla poikkeava käytös oli avunhuuto kiinnijäämiseen. Tällaisiin muutoksiin kannattaa reagoida riittävällä vakavuudella, isä tietää nyt.
 Samaa sanoo rikoskomisario Tuomas Tuuponen.
 – Huumausaineiden kenttävalvontaa tehneet kokeneet poliisimiehet toteavat aina, että varsinkin näiden alle 15-vuotiaiden kohdalla on vielä paljon pelastettavissa. Heidän kohdallaan pitää aidosti pysähtyä ja puuttua ongelmiin perinpohjaisesti.
 Tuuponen puhuu terveestä uteliaisuudesta. Vanhempien on syytä olla lastensa tekemisistä sopivasti kiinnostunut.
 Poliisi kehottaa vanhempia kiinnittämään huomiota muun muassa nuorten kännykän käyttöön.  (Kuvituskuva) Marko Väänänen / Yle
 Silmiä ei kannata sulkea esimerkiksi nuoren tietokoneen tai älykännykän käytöltä, sillä netin kautta huumeita saa käsiinsä yhä helpommin.
 Poliisi on  varoittanut Suomessa vanhempia julkisesti  tietystä pikaviestisovelluksista yhden verkossa tehdyn suuren huumeratsian jälkeen (Ilta-Sanomat). Niitä olivat muun muassa Wickr ja Signal. Myös Tor-verkkoselaimen haitat nostettiin esille.
 Poliisihallituksesta kommentoitiin tuolloin, että vanhemmat voivat perustellusti kysyä kyseisten sovellusten tarkoitusta, mikäli nuori käyttää niitä. Poliisin mukaan tuntemattomat sovellukset mobiililaitteissa saattavat olla merkki siitä, että nuori voi olla vähintään tietoinen laittomasta huumekaupustelusta.
 Oululaisisää harmittaa, ettei hän itse huomannut kiinnittää poikansa kännykän käyttöön huomiota. Puhelimesta olisi löytynyt esimerkiksi Wickr, Orfox-selain sekä Orbot-sovellus,  joka on yhdistetty  huumekauppaan (Uusimaa).
 – Minä tein selkeän virheen, etten valvonut näitä asioita, vaan luotin siihen, ettei oma poika ikinä tekisi mitään tuollaista. Jos nuorella on kova tarve piilotella esimerkiksi henkilöllisyyttään eri sovellusten avulla, jotakin voi olla pielessä.
 Toisaalta on hyvä pitää mielessä, ettei esimerkiksi tiettyjen pikaviestipalveluiden  käyttö automaattisesti tarkoita sitä, että jotakin laitonta olisi meneillään.
 "Kirjanoppineiden valistuspuheet eivät riitä"
 Oulun koulutoimen johdossa mietitään tällä hetkellä kuumeisesti, miten lapsille ja nuorille saataisiin kerrottua riittävän tehokkaasti se tärkein viesti: pysykää erossa huumeista.
 Sivistys- ja kulttuurijohtaja Mika Penttilä sanoo, että huumeidenkäytön vaaroista puhutaan esimerkiksi terveystiedon tunneilla, mutta myöntää nopeasti, ettei se oikein taida riittää.
 Oulun kaupungin nuorten palveluiden koordinaattori  Jutta Pernu-Määttä  on samoilla linjoilla.
 Pernu-Määtän mukaan nuoret kyllä ymmärtävät, kun heille kerrotaan faktoja huumeiden haitoista. Se pitää kuitenkin tehdä muutoin kuin opetusvihkosia jakamalla.
 – Tietoa kannattaa jakaa pitkäjänteisesti siellä, missä nuoretkin ovat, eli somessa. Nuoret eivät ole tyhmiä. Kyllä he ymmärtävät, kun heille puhutaan.
 Oululaisisä toivoisi huumevalistustyöhön kunnon tuuletusta.
 Hänen mukaansa esimerkiksi kokemusasiantuntijoiden käyttö voisi olla tehokas tapa saada lapset ja nuoret oikeasti miettimään, mikä kannattaa ja mikä ei.
 Päihdetyötä on lisätty Oulussa Oulussa Byströmin nuorten palveluissa alkoi viime vuoden lopulla kaupungin päihdetyöntekijän ajanvaraukseton vastaanotto. Se on tarkoitettu alle 30-vuotiaille nuorille. Vastaanotolla nuoret tai heidän läheisensä voivat käydä juttelemassa päihteisiin tai ylipäänsä riippuvuuksiin liittyvistä asioista. Päihdetyöntekijän vastaanotto on perjantaisin osoitteessa Hallituskatu 5a kello 14–16.
 Ylen viime syksynä julkaiseman  jutun mukaan  Suomessa etsitäänkin parhaillaan keinoja kokemusosaamisen hyödyntämiseen.
 – Oma poikani on sittemmin jutellut kokemusasiantuntijan kanssa, ja olen nähnyt, miten valtava vaikutus sillä on ollut häneen. Nuoret kuuntelevat ihmisiä, jotka tietävät, mistä he puhuvat. Kirjanoppineiden valistuspuheet eivät yksinkertaisesti riitä.
 Juuri nyt, kaikesta huolimatta, oululaisisän mielessä on päällimmäisenä kiitollisuus.
 Kiitollisuus siitä, että poliisi oli paikalla juuri oikeaan aikaan ja huumeita ostanut poika jäi kiinni. Kiitollisuus siitä, että lapsi on nyt turvassa. Ja kiitollisuus siitä, että hän on ylipäänsä hengissä, sillä tilanne oli äitynyt hyvin kriittiseksi.
 Siihen, miksi poika oli ajautunut kokeilemaan ja käyttämään huumeita, ei ole jälkikäteen löytynyt yhtä ainoaa vastausta. Asiaa pureskellaan tällä hetkellä hoidossa.
 Isän mukaan lapsella itsellään on valtava tarve saada normaali elämä takaisin. Se näkyi jo silloin, kun poika odotteli kiinni jäätyään poliisin seurassa paikalle hälytettyjä vanhempiaan.
 Isänsä ja äitinsä nähdessään hän murtui lohduttomaan itkuun.
 – Olen tuntenut äärimmäistä surua, katkeruutta ja vihaa tästä kaikesta. Olen kuitenkin niin onnellinen siitä, että pojalla on oma halu lopettaa. Ilman sitä noista kuvioista ei tulla pois.
 Videolla oululaisperheen isä kertoo, millaisen tunnemyrskyn oman pojan huumeidenkäytön paljastuminen hänessä aiheutti.

 Lue myös:
 Katujen gorillalaumassa selviää, jos ei jää velkaa ja pitää suunsa kiinni - kaksi tarinaa piikkikoukusta
 12-vuotiaana huumeiden käytön aloittanut Joni kertoo tarinansa
 Yksi kokeilukerta amfetamiinia, 15 vuotta huumekoukussa

"Olen tuntenut äärimmäistä surua, katkeruutta ja vihaa" – Isän 13-vuotias lapsi jäi kiinni huumeista Oulussa, ja samaa tapahtuu myös muualla


Summary: Epäonnistunut ydinräjäytys vuonna 1987 oli kymmenen kertaa voimakkaampi räjähdys kuin Hiroshiman atomipommi oli.

Puna-armeijan maanalainen ydinräjäytys epäonnistui elokuisena yönä 31 vuotta sitten. Tuolloin tunturin uumeniin koeräjäytystä varten tehdyn umpitunnelin suun teljet pettivät. Radioaktiivinen räjähdyspilvi purkautui ilmakehään.
 Epäonnisesta kokeesta ja sen päästöjen kulkeutumisesta Lappiin kerrottiin lännessä aikanaan vain pääpiirteittäin. Säteilyturvakeskuksen seikkaperäinen raportti turman päästöistä Lapissa unohtui julkisuudelta.
 Tapaus nousi äskettäin lähihistorian hämärästä, kun norjalainen uutissivusto  Barents Observer  julkaisi ainutlaatuisen kuvan turmassa purkautuvasta saastepilvestä. Kuvan on alun perin julkaissut venäläinen bloggeri  Twitterissä .
 Rakeisessa värikuvassa tunturin juurelta purkautuu räjähdyspilvi. Kuvan oikeassa reunassa on maassa oleva isohko neuvostoliittolainen sotilashelikopteri, jonka ovi on auki. Helikopterin kyljessä on punainen tähti, Neuvostoliiton ja myös Venäjän ilmavoimien tunnus. Helikopterin takaa näkyy osittain pienemmältä helikopterilta vaikuttava esine.
 Jos kuva on aito, niin se esittää maanalaisen ydinkokeen saastepilven purkautumista Novaja Zemljalla elokuun 2. päivän aamuyönä vuonna 1987.
 Kuvan valo sopii vuodenaikaan. Arktinen yötön yö päättyy heinäkuun lopulla ja elokuun alussa yöauringon valo voi olla kuvan kaltainen.
 Suomalaisasiantuntijan mukaan kuva voi olla aito
 Säteilyturvakeskuksen Stuk:in ylitarkastajan Mikael Moringin mukaan kuva voi olla aito, mutta aitoutta ei voi mistään varmistaa. Moringin mukaan kuvassa ei ole mitään sellaista, joka tekisi siitä epäuskottavan.
 Moring ei muista aiemmin nähneensä kuvaa Neuvostoliiton epäonnistuneesta ydinkokeesta. Yhdysvaltain epäonnistuneista maanalaisista ydinräjäytyksistä, joista saastepilvi purkautuu ilmakehään, on verkossa useita kuvia muun muassa  Wikipediassa .
 Yle Uutisgafiikka
 Seismologian laitos havaitsi ydinräjäytyksen
 Novaja Zemljan saari Jäämerellä on lähes tuhannen kilometrin päässä Suomen Lapista. Melkein 800 kilometriä pitkä arktinen saariryhmä oli Neuvostoliiton ydinpommien koealueena 1950-luvun puolivälistä 1990-luvulle saakka. –
 Suomessa Helsingin yliopiston seismologian laitos havaitsi Novaja Zemljan maanalaisen ydinräjäytyksen tuoreeltaan. Räjähdys tapahtui 2.8.1987 aamuyöllä kello 1.59.59.6 GMT kansainvälistä aikaa.
 Räjähdys piirtyi hyvin Seismologian laitoksen Nurmijärven seismografisen havaintoaseman rummulla olevaan printtiin. Nykyään havainnot tallentuvat digitaalisesti.
 Räjäytyksen voimakkuus oli 150 kilotonnia – eli kyseessä oli kymmenen kertaa suurempi räjähdys kuin Hiroshiman atomipommi oli.
 Helsingin yliopiston Seismologian laitoksen arkisto kertoo, että Novaja Zemljan ydinkoe havaittiin Nurmijärven seismossa 2.8.1987 kahden aikaan aamuyöllä.  Kuva: Tapani Leisti / Yle
 Ilmatieteen laitos ja Säteilyturvakeskus tutkivat ilman ja lehmänmaidon
 Suomeen tieto radioaktiivisesta päästöstä tuli ensin Norjasta, kertoo silloinen nuori tutkija ja nykyinen Säteilyturvakeskuksen Stuk:in valmiuspäällikkö Hannele Aaltonen.
 Stukin tiedossa oli myös Helsingin yliopiston Seismologian laitoksen havainto, jonka mukaan Novaja Zemljalla oli tehty maanalainen ydinkoe elokuun 2. päivänä.
 Ilmatieteen laitoksen ja Stukin mittauksissa havaittiin radioaktiivisia aineita Lapin alueella. Määrät olivat pieniä ja terveydelle vaarattomia. Suurimman osan Novaja Zemljan pilvestä arvioitiin liikkuneen ilmavirtojen mukana Huippuvuorille ja Osloon.
 Runsasta vuotta aiemmin huhtikuussa 1986 tapahtuneen Tshernobylin ydinturman mitatut päästöt olivat Aaltosen mukaan tuhansia kertoja korkeammat.
 Stuk teki perusteellista työtä ja otti näytteitä Lapin maitotiloilta. Korkein havainto tehtiin Ivalosta erään maatilan lehmänmaidosta, josta mitattiin radioaktiivista jodia I-131. Maitonäyte oli otettu elokuun 14. päivänä, noin tuhannen kilometrin päässä räjäytyspilvestä. Ydinkokeesta oli tuolloin kulunut vajaat kaksi viikkoa.
 Säteilyturvakeskuksen  marraskuussa 1987 julkaistussa raportissakerrotaan kuinka Ivalosta maatilan lehmänmaidosta löytyi radioaktiivista jodia pari viikkoa ydinkoepäästön jälkeen.
 Aaltosen mukaan maidon jodimäärät olivat terveydelle vaarattomia, mutta osoittivat kuinka päästö oli kulkeutunut Novaja Zemljalta.
 Stuk teki tapauksesta tutkimusraportin, joka valmistui marraskuussa 1987. Laajempaan julkisuuteen raportti ei aikanaan päätynyt.
 Johtopäätöksissä todetaan Lapista mitattujen radioaktiivisten aineiden seuranneen reittiä, joka sopii niin Kuolan ydinvoimaloiden kuin Novajan Zemljan ydinaseiden koealueelle. Aaltosen mukaan havaittujen radioaineiden keskinäiset suhteet kertoivat päästön olevan peräisin juuri ydinräjäytyksestä. Ydinvoimalaonnettomuudessa päästön koostumus olisi ollut erilainen.
 Ilmatieteen laitos havaitsi osan Novaja Zemljan ydinkoepäästöstä kulkutuneen Lapin alueelle elokuussa 1987.

Ainutlaatuinen valokuva ja julkisuudelta unohtunut raportti antavat uutta tietoa Neuvostoliiton epäonnisesta ydinkokeesta – Novaja Zemljan ydinkoepäästö päätyi lehmänmaitoon Lapissa


Summary: Oikeusministeri Antti Häkkäsen (kok.) pohdiskelut elinkautistuomioiden koventamisesta arveluttavat rikosoikeuden professoreita. Ikuiset, todelliset elinkautiset istuvat mannereurooppalaiseen oikeuskulttuurin huonosti.

Oikeusministeri Antti Häkkänen haluaa selvittää mahdollisuudet elinkautisen vankeusrangaistuksen tiukentamiseen.
 Häkkänen pohdiskelee, tulisiko ainakin kaikkein julmimpien rikosten – kuten terrorismirikosten – osalta voida tuomita siihen syyllistynyt aitoon, ikuiseen vankeuteen loppuelämäksi. Asia on nyt virkamiesselvittelyssä.
 Virkamiesharkinnassa on myös se, pitäisikö korottaa rajaa, jolloin elinkautisvanki voi ensimmäisen kerran hakea päästämistä ehdonalaiseen vapauteen. Nykyisin elinkautisvanki voi hakea vapautusta Helsingin hovioikeudelta suoritettuaan rangaistustaan 12 vuotta.
 Häkkänen kertoi näkemyksistään  Lännen Median haastattelussa .
 Nuotio: Amerikan ja Britannian malli ei ole viisas malli Suomelle
 Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori Kimmo Nuotio ei keksi amerikkalaistyylisestä – ja Britanniassakin tutusta – todellisesta, koko loppuelämän kestävästä elinkautisrangaistuksesta paljoakaan hyvää sanottavaa.
 – Meillä Euroopassakin Britanniassa on tilanteita, joissa jo tuomioistuin päättää, että se elinkautinen tuomio kestää ihan kirjaimellisesti loppuelämän.
 – Suomalainen tuomioistuin taas ei ota elinkautistuomiota langettaessaan kantaa siihen, kuinka pitkä se vankeusrangaistus sitten käytännössä lopulta on.
 Nuotio muistuttaa, että käsitys vankeusrangaistuksen luonteesta poikkeaa huomattavasti maailman eri kolkilla.
 – Vierastan demonisointia. Suomessa johtavana ajatuksena on se, että vaikka ihminen olisi tehnyt kuinka pahoja rikoksia tahansa niin ainakin joskus hänen on mahdollista vapautua vankeudesta.
 Kimmo Nuotio Samu Takala / Yle
 Nuotio sanoo, että terrorismirikokset ovat ihan omanlaisiaan rikoksia.
 – Useimmiten terrorismirikokset perustuvat johonkin erityiseen motivaatioon. Niin kauan kun se terroristinen liike on olemassa ja se jakaa sen ideologiansa, liikkeen jäsen mitä ilmeisimmin on vaarallinen.
 – Tilanne voi kuitenkin olla kymmenien vuosien kulutta jo ihan toinen. Sitä entistä terroristista liikettä ja ideologiaa ei ehkä enää olekaan. Aiempi terroristi käyttäytyy silloin yhteiskunnassa normaalisti kuten muutkin ihmiset.
 Elinkautisvankien päästäminen ehdonalaiseen vapauteen on Nuotion mielestä sitten ihan oman erillisen pohdiskelun paikka.
 Nykyinen laki elinkautisvankien päästämisestä ehdonalaiseen vapauteen on ollut voimassa syksystä 2006 alkaen. Elinkautisvankien vapauttamisesta päättää Helsingin hovioikeus.
 Yhtenä vapauttamispäätöksen perusteena on kyseisestä vangista tehty vaarallisuusarvio.
 – Itse olen ajatellut, että jo nykyjärjestelmäkin varmistaa sen, että vaarallista rikoksentekijää ei koskaan lasketa ehdonalaiseen vapauteen. Ehkä siinä on ollut ongelmia.
 – Vaarallisuusarvion luonne on oikeudellisesti pulmallinen. Vaarallisuusarvion tekeminen on vaikeata. Se on eräänlainen ennuste. Onko oikein, että jotakuta pidetään vankilassa pelkän ennusteen perusteella?
 Tolvanen: Erityisenä ongelmana ovat vangit, joita ei voi passittaa pakkohoitoon
 Itä-Suomen yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen edustaa samaa ajattelutapaa kuin kollegansa Kimmo Nuotio.
 – Meillä on perinteisesti lähdetty siitä, että ainakin periaatteessa jokaisella pitää olla mahdollisuus päästä jossakin vaiheessa vapauteen – oli hänen tekemänsä rikos sitten kuinka julma tahansa. Ajatuksena on, että jokaisen kohdalla rangaistuksen on joskus tultava suoritetuksi.
 – Amerikassa rikosoikeuskin on eräänlaista politiikkaa. Yleinen linja siellä on se, että elinkautiseen tuomittu ei ikinä pääse takaisin vapauteen. En halua sellaista mallia Suomeen.
 Matti Tolvanen Jouni Immonen / Yle
 Elinkautiseen vankeuteen tuomitun päästäminen ehdonalaiseen vapauteen on Tolvasenkin mielestä aina tiukan harkinnan paikka.
 – Olen varovaisen myönteinen ajatukselle, että ehdonalaiseen vapauttamisen kynnys olisi nykyistä korkeampi. Elävässä elämässä kyse on muutamasta yksittäisestä tapauksesta vuodessa.
 – Eri asia sitten on, pitäisikö vaarallisuusarvioille antaa vapauttamispäätöksen yhteydessä suurempi painoarvo kuin nykyisin. Ehkä pitäisi.
 Tolvanen tietää, että Suomessakin on toisten hengelle ja terveydelle vaarallisia vankeja, jotka eivät kuitenkaan ole mielisairaanhoidon tarpeessa.
 – Vankiloissa on vaarallisia henkilöitä. Erityisen pulmalliseksi tilanne tulee silloin, kun vankia ei voida vankeusrangaistuksen suorittamisen jälkeen passittaa vasten tahtoansa mielisairaalaan. Korostan kuitenkin, että tämä koskee äärimmäisen pientä vankijoukkoa.
 Tolvanen huomauttaa, että nykyisenkin lain kirjaimen mukaan on mahdollista, että elinkautisvankia ei päästetä ehdonalaiseen vapauteen.
 – Laki käyttää termiä ”voidaan päästää’”. Vapauttamiselle on useita kriteereitä, ja vaarallisuus on niistä yksi. Muina kriteereinä ovat muun muassa tehtyjen rikosten luonne ja vankeusajan käytös.
 – Meillä ehdonalaiseen vapauteen päästetään useimmiten viimeistään 20 vankilavuoden jälkeen. Tuo vuosimäärä ei kuitenkaan ole kiveen hakattu. Se voisi olla toinenkin jo nykyisten pykälien perusteella.
 Kimpimäki: Määräaikaistuomio saattaa olla ankarampi kuin elinkautinen
 Lapin yliopiston rikosoikeuden professori Minna Kimpimäki kertoo olevansa hieman hämmentynyt ministeri Häkkäsen aloitteellisuudesta juuri nyt vaalien alla.
 Minna Kimpimäki Yle
 – Niin sanottu aito, ikuinen elinkautinen vankeusrangaistus on varsin vieras ajatus meikäläisessä oikeusperinteessä.
 Kimpimäki kertoo, että Euroopassa on maita, jotka ovat jopa kokonaan luopuneet elinkautisista rangaistuksista ja korvanneet ne pitkillä määräaikaisilla rangaistuksilla.
 – Esimerkiksi Norjassa maksimirangaistus on 20 vuoden luokkaa, mutta sitä voidaan jatkaa erillisillä päätöksillä aina viisi vuotta kerrallaan. On ajateltu, että sellainen järjestelmä kunnioittaa ihmisoikeuksia paremmin kuin elinkautinen rangaistus.
 – Todellisuudessa tuo norjalainen määräaikaisrangaistus voi olla huomattavasti pidempi kuin suomalainen elinkautistuomio.
 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin sallii elinkautiset vankeustuomiot, mutta se on samalla edellyttänyt, että vangitulla on oltava ainakin teoriassa oikeus saada rangaistuksensa pituus uudelleenarviointiin.
 – Tosin esimerkiksi Britannian kohdalla voidaan perustellusti kysyä, toteutuvatko siellä ihmisoikeustuomioistuimen linjaukset, Kimpimäki pohtii.
 Elinkautisesta vankeudesta ehdonalaiseen vapauteen päästämisen pelisääntöjä kannattaa myös Kimpimäen mielestä pohtia.
 – Vaarallisuusarvioon on syytä suhtautua jossakin määrien varoen. Sehän on ennuste. Ennusteen perusteella vangittuna pitäminen on vähintäänkin arveluttavaa.
 Utriainen: Lakiin jäi aukko, jota kukaan ei osannut ennakoida
 Lapin yliopiston rikosoikeuden professori emerita Terttu Utriainen sanoo, että puheet todellisesta, ikuisesta elinkautisesta vankeusrangaistuksesta ovat aavistuksen verran hataralla pohjalla.
 Terttu Utriainen Yle
 – Mikä silloin on elinkautisen rangaistuksen oikea ja kohtuullinen pituus? Sehän riippuu tuomitun elinajasta.
 – Amerikassa voidaan tuomita yli sadan vuoden rangaistuksia – ne ovat siis enemmän kuin elinkautisia.
 Vaarallisten elinkautisrikollisten päästäminen ehdonalaiseen vapauteen on sekin kimurantti juttu, Utriainen kertoo.
 – Pakkolaitoshan poistui vuonna 2004. Silloin ajateltiin, että ne muutamat vaaralliset yksilöt ovat sen verran poikkeavia, että he päätyvät sairaina mielisairaalaan. Niin ei ole aina käynyt.
 – Suomen lainsäädännössä nyt sellainen aukko, että henkilö voi olla vaarallinen, mutta hän ei ole mielenterveyslain tarkoittamassa mielessä sairas, joten mikään viranomaistaho ei ota vastuuta tästä henkilöstä ennen kuin jotain tapahtuu. Itsekin aikoinaan kannatin pakkolaitoksen lakkauttamista, mutta en osannut ennakoida tällaista tilannetta.
 Utriainen tietää, että asetelma on erityisen hankala silloin, kun hovioikeuden kannanotto on ristiriidassa vankeinhoidon ja psykiatrien kanssa.
 22.1. kello 22.00: Keskustelu suljettu yön ajaksi.

Rikosoikeuden professorit varauksellisia: Ministeri Häkkäsen heitto ikuisesta elinkautisvankeudesta istuu huonosti Suomeen


Summary: Suosittu näyttelijä pysyttelee mieluummin teatterin lavalla kuin otsikoissa.

Näyttelijä  Hannes Suominen  tanssi itsensä suomalaisten sydämiin Tanssi Tähtien Kanssa -ohjelmassa. Viikko toisensa jälkeen sekä tuomarit että katsojat hurmannut Suominen nousi nopeasti yhdeksi kiinnostavimmaksi suomalaisnäyttelijäksi, mikäli mittarina pitää internetin hakukoneita.
 Kymmenet tuhannet haut kertovat siitä, että suomalaiset halusivat tietää mahdollisimman paljon herkästi hymyilevästä Suomisesta.
 Puoli seitsemän -ohjelmassa vieraillut Suominen avasi hieman yksityisyytensä verhoa.
 Itsenäiseksi heti yläasteen jälkeen
 Hannes Suomisen rakkaus näyttelemiseen syttyi jo nuorena. Niinkin nuorena, että hän lähti heti yläasteen jälkeen hakemaan koulutusta alalle. Ensin Paimioon musiikkiteatterilinjalle ja sieltä Outokumpuun opiskelemaan näyttelijäntyötä.
 – Olin todella nuori, kun lähdin pois kotoa. Nyt kun asiaa ajattelen, en olisi itse päästänyt sen ikäistä menemään, Suominen nauraa ja kertoo itsenäistymisen sujuneen kuitenkin hyvin.
 Suomisen vanhemmat  Seppo ja Ritva Suominen  pyörittävät Salossa teatteri PROVinssia, joten perheen kuopuksen intoa näyttelemiseen ja omien siipien kokeilua ei estetty. Myös Suomisen veli  Joonas Suominen  on alalla, näyttelijäohjaajana.
  Ensi yrittämällä sisään teatterikorkeakouluun
 Salon nuorisoteatterista alkanut harrastus vei Suominen sisään teatterikorkeakouluun heti ensi yrittämällä. Ikää nuorella miehellä oli tuolloin 18 vuotta.
 – Aluksi kaikki oli hyvin pelottavaa. Olin niin nuori ja yksin Helsingissä. Kaikki oli isoa ja uutta. Opiskeluaika oli oman näyttelijyyden hakemista ja oman minäkuvan kanssa työskentelyä. Opiskelun jälkeen oli virkistävää lopettaa itsensä ajatteleminen.
 Teatterikoulussa Suominen löydettiin ensimmäiseen elokuvarooliinsa,  Jarmo Lampelan  vuonna 2003 ohjaamaan elokuvaan Eila, jossa Suominen esitti vankilasta vapautunutta nuorta ja sai roolistaan sivuosa-Jussi-ehdokkuuden.
 Teatterista löytyi oma paikka
 – Teatterin maailma on todella mielenkiintoinen ja yleensä siellä töissä olevat ihmiset ovat mukavia ja avoimia, toisiaan kuuntelevia. Tykästyin jo nuorena siihen, että teatteri on hyväksyvää, eikä siellä kilpailla, Suominen sanoo.
 Komedia on rytmin tajuamista
 Tällä hetkellä Suomisen voi nähdä lavalla Helsingin Peacock-teatterissa, jossa pyörii sketsien ja musiikin täyteinen Sketsijengi.
 – Komedia on minulle kotoinen laji, mutta ei sitä voi helpoksi sanoa. Sketseissä rytmillä on todella tärkeä osa, ihan siitä lähtien milloin käännetään päätä ja milloin pidetään puheessa tauko. Osittain voi heittäytyä hauskuuden vietäväksi, mutta jos rytmi menee pieleen, hauskuus katoaa.
  Onni on pienissä asioissa
 Suominen on juuri nyt hyvin onnellinen elämäänsä.
 – Onni tulee siitä, että on kaikki hyvin. Asioiden pistäminen mittasuhteisiin auttaa muistamaan oman onnellisuutensa ja vähentää turhasta valittamista.
 Onnellinen mies pitää huolta myös ympäristöasioista. Kierrätys on sympaattiselle näyttelijälle tärkeä asia.
 – Kierrätän muovit, biojätteet ja pahvit. Pyrin pitämään aina kangaskassia mukana ja sydämestä ottaa, jos kaupassa joutuu ostamaan muovipussin.
 Katso Hannes Suomisen koko haastattelu  Yle Areenasta .

Näyttelijä Hannes Suominen kierrättää muovit ja on onnellinen mies


Summary: Lohiaterioiden merkit löytyivät mineraalitutkimuksella muinaisen tulisijan pohjasta Pohjois-Pohjanmaalta.

Taasko meillä on tuota hylkeenlihaa! Niin kivikauden suomalainen saattoi puuskahtaa istahtaessaan aterialle – tai sellaisen kuvan voi maalailla kivikautisilta asuinpaikoilta löytyneistä tyypillisistä ruoanjätteistä, hylkeenluista.
 Arkeologisten tutkimusmenetelmien kehittyminen on kuitenkin muuttamassa kuvaa tuolloisesta ruokavaliosta. Kalaa syötiin paljon enemmän kuin vanhat arkeologiset menetelmät ovat antaneet ymmärtää, sanoo arkeologi  Satu Koivisto  Helsingin yliopistosta.
 Suomen hapan maaperä hävittää nopeasti kaiken eloperäisen aineen, myös ruoanjätteet. Uusille menetelmille kuitenkin riittävät maaperän pienet vihjeet, kalanluitakin pienemmät.
 Koivisto oli mukana juuri valmistuneessa kansainvälisessä tutkimuksessa, johon kehitetty mineraloginen menetelmä osoittaa, että Iijoen suistossa Pohjois-Pohjanmaalla pyydettiin lohta jo kivikaudella.
 Todiste löytyi Yli-Iin Kierikin asuinpaikalta, siellä noin 5 600 vuotta sitten loimunneen tulisijan maaperästä. Kierikissä oli tuolloin asuttu jo puolisentoista tuhatta vuotta eli miltei siitä asti, kun alue kohosi merestä.
 Lohenluut puuttuivat
 Tutkimus alkoi yhteydenotolla israelilaisesta Haifan yliopistosta, Koivisto kertoo.
 – Meillä kun on tämä hapan maaperä ja kaikki orgaaniset todistusaineistot säilyvät tosi huonosti, niin heitä kiinnosti tällainen menetelmällinen kehitystyö. Olisiko maaperässä kuitenkin säilynyt pienenpieniä hippusia, jotka antaisivat uutta tietoa siitä, mitä täällä on syöty ja miten eletty?
 Yli-Ii on Koivistolle tuttua seutua jo 1990-luvun lopun ja 2000-luvun alun kaivauksilta. Jo silloin heräsi ajatus, että totta kai ihmiset olivat siellä hyödyntäneet lohta, vaikka asuinpaikoilta on saatu talteen lähinnä vain hylkeenluuta, hän sanoo.
 Väitöstutkimuksessaan hän keskittyi kivikauden puisiin kalanpyydyksiin. Liistekatiskat olivat pitkään voittamaton menetelmä erityisesti kalojen kutupyynnissä, ja järvistämme ja muinaista jokisuista löytyy sellaisten pyydysten jäännöksiä hyvinkin paljon, Koivisto kertoi  Yle Uutisten toissasyksyisessä jutussa .
 Laboratoriotutkimuksia Haifassa ja Helsingissä
 Mineralogista tutkimusta varten Koivisto palasi Kierikkiin. Seuranaan hänellä oli Haifan yliopiston kanadalainen tutkija  Don Butler . Kierikinkankaalla olivat meneillään yleisökaivaukset, ja Koivistolle ja Butlerille tarjoutui hyvä tutkimuskohde kuin tilauksesta.
 – Siellä oli yhdessä asumuspainanteessa liesi, jota Kierikkakeskuksen arkeologi Sami Viljanmaa oli pyrkinyt kiertämään. Sami tiesi, että sieltä tulee niin paljon ihan pientä luuhippua, luujauhoa, että sen kaivaminen ja seulominen olisi todella hidasta eikä oikein sopinut yleisökaivaukselle.
 Tutkijat pussittivat noin neliömetrin kokoisen tulisijan maaperästä kymmeniä näytteitä. Butler vei joitakin lusikallisia Haifan sedimenttiarkeologiseen laboratorioon, Koivisto useita ämpärillisiä Helsingin yliopiston arkeologiseen laboratorioon tarkkuusseulontatestauksiin.
 Kuva tutkimuksesta: Suomessa harvinainen esihistoriallinen lohenluu ja sen mineraloginen koostumus.  Don Butler
 Tutkijat vertasivat näytteiden mineralogista koostumusta Museovirastosta saatuun laajaan arkeologiseen vertailuaineistoon. Vertailua tehtiin myös lohenl pleaseuihin, niin arkeologisiin kuin nykyisiin. Nykyluille tehtiin myös polttokokeita.
 Lisäksi tutkijoilla oli laajat aineistot muista kalalajeista, kuten siiasta, särkikaloista, hauesta ja nieriästä, sekä nisäkkäistä, muun muassa hylkeestä ja peurasta.
 – Sellaisista, jotka ovat tyypillisiä kivikautisten asuinpaikkojen jätefaunassa. Siten varmistimme, että palaneella lohella ja sen sukulaisella taimenella on ihan omanlainen mineraloginen merkkinsä. Se pystyttiin jäljittämään myös Kierikinkantaan maanäytteistä, Koivisto kertoo.
 Merkki olivat kalsiummagnesiumfosfaattimineraalit, joita muodostuu vain, kun lohen ja sen sukulaisen taimenen luut palavat. Muista kaloista ja nisäkkäistä niitä ei synny.
 Satu Koivisto  Anniina Wallius / Yle
 Ilman arkeologiaa tietäisimme hyvin vähän ajasta, josta ei ole kirjallisia lähteitä.
 Kaivauksilla on kuitenkin myös nurja puoli. Kerran kaivettu on yleensä yhtä kuin tieteellisesti tuhottu. Tarkalla kaivausdokumentaatiolla varmistetaan tulosten käyttökelpoisuus myös tulevaisuudessa, mutta kaikella on rajansa.
 Paljon on sellaista, mitä vanhoilla menetelmillä ei kyetty tutkimaan. Nyt olisi korkea aika hyödyntää uusia menetelmiä, Koivisto sanoo.
 – On aika lailla mennyttä maailmaa, että kaivettu maa vain katsotaan seulalla läpi ja saa sitten jäädä.
 Löytöjä seuloutuu hukkaan
 Arkeologisilla kaivauksilla maa kaavitaan kerros kerrokselta ja löytöjen ja muiden havaintojen paikka ja syvyys dokumentoidaan. Kivikautiselta asuinpaikalta tarkkasilmäinen saattaa saada epäorgaanisen aineen lisäksi löytöpussiin myös luusirpaleen, joka on säästynyt, koska on aikoinaan päätynyt tuleen.
 Hyvin pienet ja maan väriset löydöt kuitenkin joutuvat helposti ämpäriin, johon kaivaja mättää maan. Ämpäristä maa kaadetaan seulaan.
 – Seulomisesta on tehty paljon tilastollisia testauksia. Jos halutaan saada kalanjäännöksiä talteen, niin seulan silmäkoko saa olla korkeintaan kaksi millimetriä. Suomessa seulassa on yleensä 4–5-millinen, joskus jopa sentin verkko, Koivisto kertoo.
 Hänen mukaansa on ihan selvää, että kalan luuaineistot ovat löydöissä aivan aliedustettuja. Pelkästään seulojen silmäkoon pienentäminen ei kuitenkaan riitä korjaamaan tilannetta, vaan kaikilta kaivauksilta pitäisi ehdottomasti ottaa jokin tietty systemaattinen otos maanäytteitä, hän sanoo.
 – Niitähän voi säilöäkin, elleivät rahkeet heti riitä analysointiin. Kun merkit ihmisten toiminnasta ovat säilyneet maaperässä tuhansia vuosia, niin kyllä ne siinä minigrippussissakin säilyvät joitakin vuosia odottamassa menetelmien kehittymistä. Tietysti pitää varmistaa, pitäisikö näytteet säilyttää kylmässä tai pimeässä.
 Kierikkikeskukseen Yli-Iihin rakennettu  kopio kivikauden asumuksesta. Risto Degerman / Yle
 Yhteisöllä oli merkitystä
 Millainen joukko lohta popsi Yli-Iin Kierikinkankaalla runsaat viisi tuhatta vuotta sitten?
 – Se oli jokisuun yhteisö. Sekä joessa että suistoalueella riitti ruokaa isolle porukalle. Varmasti on ollut ihan hyvät oltavat, arkeologi Satu Koi na jvisto arvioi.
 Ihmiset asuivat ainakin talvisin osin maahan kaivetuissa hirsirakennuksissa ja tietyssä vaiheessa rupesivat harrastamaan myös rivitaloasumista, eli selvästikin yhteisöllä oli merkitystä, hän päättelee.
 Yli-Iistä tunnetaan hyvin paljon asumuspainanteita. Ne ovat suhteellisen isoja ja erottuvat maastossa edelleen hyvin.
 – Tarvittiinko porukkaa enemmän joitakin tiettyjä touhuja varten, esimerkiksi kalastukseen ja hylkeenpyyntiin? Sitä on mietitty.
 Jos lohisaaliit olivat runsaita, väkeä piti riittää sekä patojen rakentamiseen ja ylläpitoon että saaliin jälkikäsittelyyn.
 Maan kohoaminen ajoi vaihtamaan paikkaa
 Maa kohoaa Pohjois-Pohjanmaan rannikolla edelleen miltei senttimetrin vuodessa. Viisi vuosituhatta vuotta sitten kohoaminen oli hyvin paljon nopeampaa.
 – On laskeskeltu, että noin parinkymmenen vuoden välein on pitänyt siirtää asuinpaikkaa vähän lähemmäksi sitä vetäytynyttä merenrantaa, Koivisto kertoo.
 Kierikinkankaan asukkailla oli yhteyksiä myös muuhun maailmaan. Muutoin sieltä ei olisi löytynyt muun muassa balttialaista meripihkaa. Tuontiesineiden runsaus kertoo, että vaihdantaverkostot olivat jo vakiintuneet, Koivisto sanoo.
 – Vastineeksi on usein väläytelty traania, turkiksia ja hyljeöljyä, mutta minä kyllä sanoisin, että myös kuivatulla kalalla on voinut olla merkitystä vaihdantataloudessa.
 Muinaisen kierikkiläisen meripihkakorusta löytyneitä palasia. Patrik Franzén
 Lohijoet vetivät väkeä
 Liikkuneet eivät vain tavarat, vaan myös ihmiset. Keramiikka- ja kivilöytöjen perusteella heitä tuli pitkienkin matkojen takaa, kun lohi nousi Pohjannmaan jokiin.
 – Vielä historiallisella ajalla Pohjanlahteen laskevat joet olivat niin varteenotettavia lohenkalastuspaikkoja, että niille tuli sesonkiluonteisesti kalastajia jopa Vienan-Karjalasta saakka.
 Koivisto on etsinyt tietoja lohen määristä. Niitä löytyy esimerkiksi suurelta Kemijoelta. Jonkin verran on tietoja Iijoeltakin, mutta ne eivät ulotu kovin kauas taaksepäin, Koivisto kertoo.
 – Kemijoelta on hyvin tarkkaa kirjanpitoa saalismääristä satojen vuosien ajalta. Mutta kaikki isot lohijoethan on padottu sähköntuotantoa varten. Se oli lohestuksen loppu.
 Vahva lohi ei antanut lohipadon pidätellä, kun yläjuoksun kutemispaikka kutsui. Tämä padon päälle päässyt lohi kuvattiin Iissä 1960-luvulla. Tuohon aikaan voimalaitosten padot olivat kuitenkin jo lähestulkoon katkaisseet vaelluksen.  Matti Poutvaara / Museovirasto / Musketti
 Satu Koivisto on työssään keskittynyt soihin, järviin ja muihin kosteikkoihin. Sellaisissa säilyy niitäkin muinaisjäänteitä, luuta, puuta, nahkaa ja muuta orgaanista, jota kuivalta maalta on turha etsiä.
 Kierikissä on vielä paljon tutkimuspotentiaalia, Koivisto sanoo. Hänen toivelöytönsä on lohipato.
 – Kierikin tutkimuksissa on keskitytty erityisesti asumuspainanteisiin. Jos mentäisiin painannekylien liepeille ja edustoille, muinaisille ranta-alueille, jotka nykyisin ovat pitkälti vesijättöä, niin lohipadon jäännös olisi todella järisyttävä löytö.
 Iijoen voimalaitosten rakentaminen ja säännöstely ovat tosin saattaneet jo haperruttaa kaikki orgaaniset arkeologiset aineistot, hän tuumii.
 Toivelleen hänellä on kuitenkin perusteita tutkimaltaan Purkajansuolta.
 – Kaikki kalastusrakenteiden osat, joita siellä oli tallella, olivat jääneet tulvan alle ja säilyneet kaatuneina muinaisessa merensalmessa. Lohta on varmasti kalastettu siellä joen puolella, erityisesti koskipaikoissa ja saarien liepeillä.
 Puolustusvarustus vai lohipato?
 Koivisto on aika vakuuttunut, että Kierikkisaaren ja Kierikinkankaan välissä on kivikaudella ollut jopa järeä lohipato.
 – Tietenkin virtaukset ja säännöstely ovat varmaankin tuhonneet sen aika tehokkaasti, mutta rannan puolella on sellaisia soistumia, joissa voisi olla jäljellä jotakin arkeologisesti kiinnostavaa.
 Kierikkisaaresta löytyikin jo 1960-luvun kaivauksissa merkkejä paalurakenteista. Ne on tähän saakka tulkittu mahdollisesti puolustusvarustukseksi, kulkusilloiksi tai tulva-aidaksi.
 – Itse kyllä löydän niistä paljon yhtymäkohtia historiallisen ajan lohipatoihin. Sellaisiin jos pääsisi kiinni, niin saisi vielä vähän enemmän kättä pidempää siitä, miten kivikauden iijokiset pyysivät lohta.
 Lohipato Kemijoen Taivalkoskella vuonna 1892. Olikohan kivikauden pato kovinkaan erilainen?  I. K. Inha /Museovirasto / Musketti
 Kalastus oli kauan puskuri nälkää vastaan
 Puolustusrakennelmat ja riittien merkit taitavat olla niitä arkeologisia tutkimuskohteita, jotka kutittelevat eniten maallikoiden mielikuvitusta ja ehkä monia tutkijoitakin. Arjen asiat saattavat tuntua tavallisilta ja epäseksikkäiltä.
 – Se on vähän hassua, koska kalastuksella on ollut aivan valtavan suuri merkitys täällä Suomen alueella, kommentoi Satu Koivisto.
 Kalastus oli pitkälle historialliseen aikaan vähintäänkin puskurielinkeino. Jos muista ruoista on ollut pulaa, niin kalastukseen on aina voinut turvautua.
 Saviastian kappale voi kertoa kalasopasta
 Tutkijoiden kiinnostus kalastukseen on Koiviston mukaan lisääntynyt viime aikoina.
 – Tuntuu, että se on koko Pohjois-Euroopassa todella kuuma aihe. Sitä tutkitaan erilaisin menetelmin ja vähän erilaisista kulmista. Kalastuksen merkitys kivikautisille ja vielä myöhemmillekin yhteisöille vaikuttaa olleen paljon suurempi kuin on ajateltu.
 Yksi keino, jolla muinaisen kalastuksen jäljille voidaan päästä, ovat keramiikankappaleiden lipiditutkimukset.
 – Keramiikan karstoista voidaan selvittää, onko pytyissä ollut veden elikoita vai jotakin nisäkäs- tai kasviperäistä. Hyvin monessa paikassa kalan merkitys on tullut esille, kun menetelmät ovat kehittyneet ja on päästy paljon tarkempiin määrityksiin.
 Tutkittu tulisija löytyi täältä Kierikinkankaalta, jossa Kierikkikeskus järjestää kesäisin yleisökaivauksia.  Satu Koivisto
 Tutkimuksissa on erottumassa erityisesti makean veden kalojen merkitys.
 – Vaikka olisi asuttu lähellä rannikkoa, niin silti keramiikka-astioissa on valmistettu soppaa makean veden kaloista. Bioarkeologisia tutkimuksia on käynnissä tosi paljon, kuten myös kalastusvälinetutkimuksia, kuten minunkin väitöskirjassani, Koivisto kertoo.
 Puisia kalastusrakenteita on tullut esiin ympäri Itämerta, muun muassa Skandinaviassa, Baltian maissa ja Pohjois-Saksassa.
 – Se pistää miettimään, että nämä ihmiset ovat todella satsanneet niiden valmistamiseen. Kalastuksella on ollut merkittävä rooli heidän toimeentulossaan, sanoo arkeologi Satu Koivisto.
 Kierikinkankaan lohitutkimus on luettavissa  Scientific Reports  -julkaisusta.  Kierikkikeskuksen sivulla  on kaivausraportteja ja löytöluetteloita Kierikinkankaan kaivauksista.

Kivikauden suomalainen söi roimasti kalaa – lohen paikka vuosituhansien takaisella ruokalistalla varmistui uudella tutkimusmenetelmällä


Summary: Edustajainhuoneen puhemiehen Nancy Pelosin mukaan Trump haluaa kiellollaan tarkoituksellisesti nöyryyttää transihmisiä, jotka haluavat palvella maataan.

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden linjauksen mukaaan presidentti  Donald Trumpin  päätös kieltää transsukupuolisten rekrytointi armeijaan pysyy voimassa sen ajan, kun alemmat oikeusasteet käsittelevät kiellon vuoksi nostettuja oikeusjuttuja. Korkein oikeus teki ratkaisunsa äänin 5-4.
 Trumpin hallinto on jo yli vuoden ajan yrittänyt saada korkeinta oikeutta ottamaan käsittelyyn asiaa koskevia tapauksia sekä ottamaan kantaa siihen, voiko puolustusministeriö Pentagon kieltää värväämästä transsukupuolisia sotilaita. Korkein oikeus on kieltäytynyt tähän saakka ottamasta tapauksia käsittelyyn.
 Tuoreen päätöksen mukaan kielto saa siis olla voimassa alemman asteen oikeuskäsittelyiden ajan. Osa niiden päätöksistä päätynee aikanaan korkeimman oikeuden käsittelyyn.
 Suurella todennäköisyydellä transihmisten rekrytointikielto armeijaan jäänee silloinkin voimaan, sillä korkeimmassa oikeudessa on konservatiivienemmistö Trumpin tekemien tuomarinimitysten jälkeen.
 Trump on perustellut rekrytointikieltoa transihmisistä armeijalle aiheutuvilla lääketieteellisillä kuluilla ja häiriöillä.
 "Matto vedettiin jälleen urheiden sotilaiden jalkojen alta"
 Trumpin edeltäjä  Barack Obama  päätti kesällä 2016 sallia avoimesti transsukupuolisten palvella Yhdysvaltain asevoimissa.
 Transsukupuolisia armeijan työntekijöitä edustavat asianajajat ovat tuomineet korkeimman oikeuden tuoreen ratkaisun.
 – Yli 30 kuukauden ajan avoimesti transsukupuoliset sotilaat ovat palvelleet maatamme urheasti ja ansiokkaasti, mutta nyt matto on vedetty heidän jalkojensa alta jälleen kerran, totesi asianajaja  Peter Renn  Lambda Legal -järjestöstä, joka ajaa seksuaalivähemmistöjen oikeuksia.
 Myös edustajainhuoneen puhemies  Nancy Pelosi  arvosteli kovoin sanoin sekä Trumpia että korkeimman oikeuden ratkaisua asiassa. Pelosin mukaan Trump haluaa kiellollaan tarkoituksellisesti nöyryyttää transihmisiä, jotka haluavat palvella maataan.
 Korkeimman oikeuden päätöstä asettautua Trumpin tueksi asiassa Pelos kuvaili erittäin huolestuttavaksi.
 Arviolta 15 000 transsukupuolista palvelee Yhdysvaltain asevoimissa.
 Transihmiset ovat muun muassa transsukupuolisia ja muunsukupuolisia ihmisiä, joiden syntymässä määritelty sukupuoli ei vastaa heidän kokemustaan.

Yhdysvaltain korkein oikeus asettautui Trumpin tueksi: Transihmisten rekrytointikielto armeijaan pysyy voimassa valitusten käsittelyn ajan


Summary: Venezuelan oppositio järjestää keskiviikkona suurmielenosoituksen presidenttiä vastaan.

Venezuelan pääkaupungissa Caracasissa presidentti  Nicolas Maduroa  vastustavat mielenosoittajat lähtivät tiistaina kaduille eri puolilla kaupunkia. Mielenosoituksia järjestettiin ainakin 30 eri paikassa.
 Mielenosoittajat muun muassa tukkivat teitä ja sytyttivät roskia tuleen.
 Poliisi käytti kyynelkaasua joidenkin mielenosoitusten hajottamiseen. Näin tapahtui esimerkiksi pohjoisessa Cotizan lähiössä, jossa  ryhmä sotilaita nousi maanantaina Maduroa vastaan  ja valtasi toisen vartioaseman. Sittemmin sotilaat pidätettiin.
 Mielenosoitukset olivat esimakua keskiviikosta, jolloin opposition on tarkoitus järjestää suurmielenosoitus Maduroa vastaan. Yhdysvaltain varapresidentti  Mike Pence  ilmoitti tukevansa mielenosoittajia.
 – Amerikan kansalaisten puolesta sanomme: estamos con ustedes, olemme kanssanne, Pence tviittasi.
 Maduron vastustus voimistunut
 Maduroa vastustava liike Venezuelassa on voimistunut sen jälkeen, kun Maduro vannoi virkavalansa toiselle presidenttikaudelle vajaat kaksi viikkoa sitten. Maduro voitti toukokuussa järjestetyt vaalit, joita oppositio boikotoi ja joita muun muassa EU ja Yhdysvallat ovat kutsuneet vilpillisiksi.
 Oppositio syyttää Maduroa itsevaltaisuudesta ja valtaoikeuksien ylittämisestä perustuslain vastaisesti.
 Vuonna 2016 Maduron tukijat menettivät enemmistönsä maan parlamentissa, mutta Madurolle lojaali korkein oikeus vei parlamentilta toimivallan seuraavana vuonna.
 Keskiviikon mielenosoituspäivä on symbolisesti merkittävä, sillä se on diktaattori  Marcos Perezin  hallinnon kaatumisen vuosipäivä.
 Venezuelan hallinto on kutsunut koolle oman mielenosoituksensa Maduron tueksi.
 Keskiviikon mielenosoitus on opposition ensimmäinen massatapahtuma sen jälkeen, kun 125 ihmistä kuoli väkivaltaisuuksissa toissa vuoden huhti-kesäkuussa.
 Venezuela kärsii parhaillaan modernin historiansa vakavimmasta talouskriisistä. Hyperinflaatio on syönyt maan valuutan bolivarin arvon, ja taantuma on jatkunut jo neljä vuotta. Talousongelmien vuoksi arjen perustarpeista, kuten ruuasta ja lääkkeistä on huutava pula.

Presidenttiä vastustava liike voimistuu Venezuelassa – Maduron vastaisia mielenosoituksia puhkesi ympäri pääkaupunkia


Summary: Työvalmennusta järjestävän Luotsi-säätiön toimitusjohtaja Heikki Rantala on sitä mieltä, että työnhakuvalmennus pitäisi aloittaa jo ennen työsuhteen päättymistä.

Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (ELY)

Työnantajat pitäisi saada mukaan työnhakuvalmennuksiin, jotta valmennuksista olisi enemmän apua työllistymiseen, arvelee Uudenmaan Ely-keskuksen johtava asiantuntija  Olli Päärnilä .
 – Näkisin, että työnantajat pitää saada lähemmäs siihen palveluun mukaan, Päärnilä visioi tänään tiistaina Ylen A-studiossa.
 – Jos valmennuspalvelujen tuottajat saisivat työnantajat mukaan valmennuksiin jollakin tavalla, ne työpaikat saataisiin lähemmäs ja sieltä se tulos syntyisi, hän jatkoi.
 Moni Ylen kyselyyn vastannut  työtön kertoi pitävänsä lyhytkestoisia työnhaku- ja uravalmennuskursseja hyödyttöminä, koska niistä ei ole ollut apua työllistymiseen. Työttömien mielestä kursseilla opetetaan itsestäänselvyyksiä, ja valmennusfirmat käärivät niistä helpot rahat.
 Päärnilä myönsi, ettei viiden päivän koulutus "mitään ihmeitä tee".
 – Mutta se on hyvä perusavaus monille, hän jatkoi.
 Työnhakuvalmennuksista olivat keskustelemassa Uudenmaan Ely-keskuksen johtava asiantuntija Olli Päärnilä ja Luotsi-säätiön toimitusjohtaja Heikki Rantala. Yle
 Työvalmennusta järjestävän Luotsi-säätiön toimitusjohtaja  Heikki Rantala  oli puolestaan sitä mieltä, että työnhakuvalmennus pitäisi aloittaa jo työssäoloaikana, jotta kurssista olisi enemmän apua.
 – Kolme kuukautta ennen työsuhteen päättymistä haku päälle, niin väitän, että me saisimme puolet alkavista työttömyysjaksoista loppumaan, Rantala sanoi.
 Ely-keskuksen Päärnilä piti Rantalan ajatusta hyvänä. Hän huomautti, että TE-toimistojen tarjoamat työnhakuvalmennukset on tarkoitettu kaikille henkilöasiakkaille, eikä tarvitse olla työtön, että niille voi osallistua.
 Voit katsoa koko A-studion jutun pääkuvaa klikkaamalla.
 Aiheesta lisää:
 Kymmenet tuhannet työttömät käyvät vuosittain valmennuksissa, vain harva työllistyy – “Valmentaminen on työttömän pilkkaamista”
 MOT: Näin työttömillä tienataa n

Miten työnhakuvalmennuksista olisi enemmän hyötyä? "Työnantajat pitäisi saada mukaan"


Summary: Yhdysvaltain hallinnon osittainen sulku on kestänyt jo yli kuukauden.

Yhdysvalloissa presidentti  Donald Trumpin  ehdotus liittohallinnon sulun lopettamiseksi on odotetusti kaatunut senaatin äänestyksessä.
 Trumpin ehdotus sisälsi 5,7 miljardin dollarin rahoituksen rajamuurin rakentamiseksi sekä esimerkiksi laittomasti maahan tulleille lapsille väliaikaista suojelua kolmeksi vuodeksi.
 Senaatin ei myöskään uskota hyväksyvän demokraattien ehdotusta sulun avaamiseksi. Demokraattien ehdotus avaisi hallinnon väliaikaisesti ja neuvottelut rajaturvallisuudesta jatkuisivat.
 Yhdysvaltain hallinnon osittainen sulku on kestänyt jo yli kuukauden ja perjantaina on näillä näkymin edessä jo toinen kerta, kun noin 800 000 hallinnon työntekijää jää ilman palkkaa.
 Aiheesta lisää:
 Senate blocks proposal to reopen government and fund Trump's border wall

Trumpin esitys hallinnon sulun avaamiseksi kaatui senaatissa


Summary: Kotakorpi toivoo ilmastokeskustelun painottuvan ongelmien ratkaisemiseen

Meteorologi  Kerttu Kotakorpi  oli jo nuorena kiinnostunut säästä. Hän ihasteli kaatosadetta, joka nosti vettä kotikadulle ja viehättyi ukkosista.
 Nyt sääilmiöt ovat muuttuneet entistä enemmän ääri-ilmiöiksi ja Kotakorven ihastus on muuttunut huoleksi.
 – Säässä tehdään jatkuvasti ennätyksiä. Esimerkiksi hirmumyrskyt muuttuvat suuremmiksi, niiden sademäärät rikkovat ennätyksiä ja niitä tavataan entistä pohjoisempana. Kun ilmasto lämpenee niin meret lämpenevät, ja myrskyillä on yhä enemmän energiaa.
 Ilmastonmuutos ei ole mielipideasia
 Kotakorpi on työnsä kautta jatkuvasti tekemisisssä sään ja siitä tehtyjen tarkkojen mittausten kanssa, joten hän on kyllästynyt puheeseen ilmastonmuutoksen kieltämisestä.
 – Minulle sanotaan usein, että ilmastonmuutos on politiikkaa tai mielipideasia, mutta ei se ole. Ilmastonmuutos on mitattavissa oleva asia, samoin kuin lämpötilat, ja on nähtävissä, että huonoon suuntaan mennään.
 Sanoista tekoihin
 Puoli seitsemän -ohjelmassa vieraillut Kotakorpi toivoo, että ilmastonmuutoksesta puhuttaessa energia pitäisi suunnata siihen, mitä jo olemassa olevalle ongelmalle voidaan tehdä, ja aloittaa korjausliikkeet.
 Yksilötasolla Kotakorpi on itse lopettanut ilmastotekona lihan syönnin vuosia sitten ja tällä hetkellä suunnitelmissa on myös maitotuotteiden vähentäminen.
 – Kun seuraa konkreettisesti päivittäin sään kehitystä, tulee mietittyä paljon ilmastoasioita. Faktat ovat pysäyttäviä.
 Katso Kerttu Kotakorven koko haastattelu  Yle Areenasta .

Meteorologi Kerttu Kotakorpi on huolissaan sään ääri-ilmiöistä: "Ilmastonmuutos ei ole mielipideasia"


Summary: Venezuelalaiset pakenevat nälkää ulkomaille ja maalla on kaksi kilpailevaa presidenttiä.  Miten Venezuela romahti öljymahdista kerjäläiseksi?

Maalla on maailman suurimmat öljyvarat, mutta talous on täysin kuralla. Parlamentteja on peräti kaksi, keskenään kilpailevaa – samoin presidenttejä. Kansa osoittaa mieltään, ja osa pakenee maasta. Kaaoksen juuret ovat 20 vuoden takana.
 Venezuelan nykyisen kriisin siemeniä alkoi kylvää edellinen johtaja  Hugo Chávez , jonka tavoitteena oli sosialistinen ihannevaltio.
 Chávez nousi valtaan 1999 valtaisan kansansuosion saattelemana. Armeijasta, politiikan ulkopuolelta tuleva uusi kasvo oli mieleen kansalle, joka oli tyytymätön edelliseen valtaan.
 Chávezin toteutti useita sosiaalisia uudistuksia. Tavaroille tuli hintasäännöstely, jotta köyhillä olisi niihin paremmin varaa. Samalla tuotteiden valmistuksesta tuli kannattamatonta.
 – Chávez otti valtion haltuun monia yrityksiä. Sen seurauksena tuotanto putosi niin, että esimerkiksi elintarvikkeiden saanti on vaikeaa, kertoo tutkijatohtori  Virpi Salojärvi  Helsingin yliopistosta.
 Hugo Chávez tervehti kannattajiaan viimeiseksi jääneen presidentinvaalikampanjansa aikana syyskuussa 2012 Caracasissa. David Fernandez / EPA
 Diktaattorin tavoin hallinnut Chávez voitti vaalit vielä 2012 mutta menehtyi seuraavana vuonna syöpään. Hän testamenttasi vallan  Nicolás Madurolle . Maduro voittikin täpärästi vuoden 2013 presidentinvaalit. Vaalien demokraattisuus tosin kyseenalaistettiin jo tuolloin.
 Öljyn suurvallasta kerjäläiseksi
 Venezuelan maaperä kätkee sisäänsä maailman suurimmat öljyvarannot, noin 300 miljardia barrelia. Öljy onkin Venezuelan ylivoimaisesti tärkein vientituote. Maan vientituloista 95 prosenttia tulee öljystä.
 Öljy tuotti Venezuelalle takavuosina valtavat tulot.
 Kun presidentti  Carlos Andrés Pérez  vuonna 1976 kansallisti maan teollisuuden ja perusti kansallisen öljy-yhtiö PDVSA:n, Venezuelan öljyntuotanto ylitti kolme miljoonaa barrelia päivässä. Tuotantomäärä on vuosien saatossa vaihdellut, mutta vielä vuonna 2016 se ylitti 2,5 miljoonaa barrelia päivässä.
 Tämän jälkeen lasku on ollut jyrkkä. Viime vuoden lopulla tuotannon arvellaan ylittäneen miljoonan barrelin tason enää niukasti ja lasku jatkuu.
 Yle Uutisgrafiikka, lähteet: TradingEconomics, Independent, AEI
 2000-luvun alkuvuosina Venezuelalla meni erittäin hyvin. Öljyn hinta oli korkealla. Venezuela käytti öljytulojaan tavalla, joka sai hyväksyntää maailmalta. Köyhille asukkaille rakennettiin asuntoja ja erilaiset sosiaaliohjelmat toivat työtä työttömille.
 Ulkomailla alettiin kuitenkin huolestua sosialistipresidentti Chávezin tekemisistä. Hän alkoi keskittää valtaa itselleen ja nujertaa poliittista oppositiota.
 Öljyn hinnan romahdus vuonna 2014 romahdutti myös Venezuelan valtion talouden. Kun öljytulot putosivat, julkisuuteen nousivat valtion varojen valtava haaskaus ja hallinnon heikko taso.
 – Öljyntuotantokoneisto oli rapautunut, koska Chávez oli palkannut alalle itselleen lojaaleja henkilöitä, joilla ei ollut parasta osaamista, Virpi Salojärvi sanoo.
 Ulkomaat olivat haluttomia investoimaan maahan, joka polki ihmisoikeuksia ja jossa korruptio rehotti. Vakava isku Venezuelalle oli myös Yhdysvaltain presidentin Donald Trumpin vuonna 2017 määräämät talouspakotteet. Yhdysvallat on ollut Venezuelan öljyn suurin ostaja.
 Yle Uutisgrafiikka, lähde IMF
 Nicolás Maduro jatkoi Chavezin vasemmisto-populistista politiikkaa. Yritykset tehdä rakenteellisia uudistuksia jäivät heikoiksi. Sen sijaan Venezuelassa alettiin painaa rahaa, jota jaettiin asukkaille.
 Seurauksena oli jopa miljoonaan prosenttiin yltänyt hyperinflaatio, joka romahdutti rahan arvon.
 Venezuelan talouden syöksykierre ruokkii itseään. Kun öljytulot laskevat, maa ajautuu yhä syvemmälle ongelmiin.
 Koska valtiollinen öljy-yhtiö ei saa investointeja tai lainaa ulkomailta, se joutuu sulkemaan toimintojaan. Öljynjalostamot halvaantuvat, kun niille ei toimiteta raakaöljyä jalostettavaksi eikä tarvittavia kemikaaleja.
 Suurin jalostamo, Amuay, toimi syksyllä enää 20 prosentin teholla ja pienemmät vielä heikommin.
 Venezuela joutuu myös käyttämään huvenneita öljytulojaan muun muassa Kiinalta ja Intialta saamiensa velkojen maksuun. Tähän kuluu 450 000 öljybarrelia päivässä, kolmannes tuotannosta. Miljardikaupalla rahaa häviää rikollisten käsiin ja muihin väärinkäytöksiin.
 Venezuelan bruttokansantuotanto on laskenut viidessä vuodessa lähes puolella.
 Hajanainen oppositio jäi vaille valtaa
 Opposition turhautuminen alkoi nousta pintaan vuonna 2015, jolloin oppositio voitti parlamenttivaaleissa enemmistön. Parlamentti ei ole kuitenkaan saanut esityksiään läpi, koska korkein oikeus kumosi ne. Korkeimman oikeuden tuomarit nimittää hallitus.
 Pari vuotta myöhemmin Korkein oikeus yritti viedä parlamentin päätösvallan. Se perui päätöksensä, mutta kansa oli ehtinyt jo suuttua ja lähti kaduille. Mielenosoituksissa kuoli yli sata henkilöä.
 Maduro päätti keskittää valtaa omilleen perustamalla rinnakkaisen parlamentin. Pikavaaleissa oli ehdolla pelkästään hallinnolle uskollisia "chavinisteja". Oppositio järjesti vaaleista neuvoa antavan kansanäänestyksen, jossa Maduro koki selvän tappion.
 Venezuelan oppositio on kuitenkin ollut liian hajanainen saadakseen ääntään kuuluviin.
 Lain mukaan Venezuelassa oli määrä olla presidentinvaalit 2018. Yleensä vaalit on pidetyt loppuvuodesta, mutta Maduro ilmoitti alkuvuodesta vaalien olevan toukokuussa. Näin oppositiolle ei jäänyt aikaa valmistautua ja suurin osa oppositiosta boikotoi vaaleja.
 Maduro voitti pari heikkoa vastustajaansa ja julistautui voittajaksi. Hänen uusi virkakautensa alkoi tammikuussa. Kansansuosiosta hän ei ole päässyt nauttimaan toisin kuin edeltäjänsä.
 Nicolás Maduro on johtanut Venezuelaa vuodesta 2013 lähtien. MIGUEL GUTIERREZ / EPA
 Muun muassa Yhdysvallat ja EU ilmoittivat, etteivät ne tunnusta vaaleja eivätkä Maduron presidenttiyttä.
 Jos maassa on valtatyhjiö, Venezuelan perustuslain mukaan valta kuuluu presidentistä seuraavalle eli parlamentin puhemiehelle. Näin virkaa hoitamaan julistautui  Juan Guaidó
 Trump asettui opposition tueksi
 Yhdysvallat ei ole halunnut juurikaan puuttua Latinalaisen Amerikan asioihin 2000-luvulla. Venezuelan opposition tukemisesta tuli käännekohta, kun presidentti  Donald Trump  ilmoitti tukevansa Juan Guaidóa maan väliaikaiseksi presidentiksi.
 Virpi Salojärven mukaan Trump kuuntelee asiassa latinotaustaisen republikaanisenaattorin  Marco Rubion  näkemyksiä. Rubio on vastustanut voimakkaasti Maduron hallintoa.
 Guaidón tueksi asettuivat myös monet Etelä-Amerikan valtiot kuten Brasilia, Kolumbia ja Peru. Sen sijaan Meksiko, Bolivia ja Kuuba ilmaisivat tukensa Madurolle.
 Juan Guaidó valittiin pari viikkoa sitten parlamentin puhemieheksi ja keskiviikkona hän julistautui presidentiksi. MIGUEL GUTIERREZ / EPA
 Taustalla on Salojärven mukaan Chávezin aikoinaan harjoittama öljydiplomatia, jossa ystäväpresidentit saivat öljyä edullisemmin. Kuuban Fidel Castrolla ja Chavezilla oli jopa veljellinen suhde. Kuuba sai öljyä ja lähetti lääkäreitä.
 Vasemmistolaiseen latinalaismaiden kerhoon kuuluivat Chávezin aikaan ainakin Bolivia, Equador, Argentiina ja Brasilia. Johtajien vaihduttua keskinäinen solidaarisuus on tosin paljolti hiipunut.
 Väki pakenee ulkomaille
 Venezuelan 30-miljoonaisesta väestöstä valtaosa on joutunut talouskurjuuden uhriksi.
 Suurin osa väestöstä on joutunut tinkimään jokapäiväisestä ravinnosta. Jo vuonna 2017 kerrottiin, että kolme neljästä venezuelalaisesta oli laihtunut useita kiloja vain siksi, ettei heillä ollut varaa ostaa ruokaa.
 Monet kärsivät suoranaista nälkää.
 Pula lääkkeistä on valtava ongelma. Monilla ihmisillä ei ole enää varaa ostaa tarvitsemiaan lääkkeitä. Niitä tosin ei välttämättä ole enää tarjollakaan, sillä apteekeilla ei ole varaa hankkia niitä ulkomailta.
 Tässä tilanteessa miljoonat venezuelalaiset ovat katsoneet parhaimmaksi paeta ulkomaille.
 Yle Uutisgrafiikka, lähde UNCHR
 YK:n tilastojen mukaan vuoden 2015 jälkeen noin 3,3 miljoonaa ihmistä on lähtenyt maasta. Paenneiden määrä on vertailukelpoinen esimerkiksi Syyrian sotaa paenneiden määrän kanssa.
 Suurin osa venezuelalaisista on siirtynyt naapurimaihin Kolumbiaan, Peruun ja Ecuadoriin, mutta satoja tuhansia on matkustanut myös muualle Latinalaiseen Amerikkaan, Yhdysvaltoihin ja myös Eurooppaan.
 Valtaosa etsii uutta elämää vain siirtolaisina, mutta YK:n pakolaisjärjestön mukaan noin 400 000 on hakenut pakolaisasemaa ulkomailta.
 Kaatuuko Maduro tähän?
 Venezuelan armeija on pysynyt uskollisena Madurolle. Jos armeija vaihtaa puolta, valta vaihtuu Venezuelassa.
 Korkea-arvoiset armeijan henkilöt saavat pitää asemansa ja hyötyvät nykytilasta.
 Ulkopoliittisen instituutin vanhemman tutkijan  Mikael Wigellin  mukaan armeija voi hajota kahtia.
 – Alemmilla tasoilla on kapinahenkeä. He kärsivät myös kriisistä, ja voi tulla irtiottoja.
 Wigellin mukaan Trump on tärkeässä roolissa. Yhdysvallat pystyy kiristämään sanktioita. Armeijakin kärsii, jos sanktiot lisääntyvät.
 Toisaalta lisäpakotteet haittaavat eniten jo kärsivää kansaa.
 – Muutoksen pitää lähteä venezuelalaisista, mutta he tarvitseva ulkopuolista tukea, sanoo Salojärvi.
 Hänen mukaansa on ratkaisevaa kuinka suuri köyhien kansalaisten massa nousee kapinaan. He kaikki eivät välttämättä ole vielä kaduilla.
 – Köyhille Maduron vastustus tarkoittaa ruokapakettien menettämisen riskiä, Salojärvi sanoo.
 Oleellista on sekin, saako hajanainen oppositio koottua voimansa.
 Wigellin mukaan Guaidó pyrkii vahvistamaan opposition yhtenäisyyttä korostamalla parlamentin valtaa. Aiemmat oppositiojohtajat ovat toimineet liiaksi yksin.
 Lue lisää:
 Tuntemattomuudesta Venezuelan johtoon – Kuka on Juan Guaidó?
 Tämän tiedämme Venezuelan tilanteesta nyt: Suurmielenosoitukset jatkuvat, toivo uudesta johtajasta orastaa
 Tuhannet pakenevat Venezuelasta Brasiliaan ja jäävät jumiin eristyneelle rajaseudulle – Onnekkaimpia pakolaisia lennätetään parempien työmahdollisuuksien äärelle
 Talousahdinkoa pakenevat venezuelalaiset lisäävät levottomuutta Brasilian rajoilla – "Tilanne on muuttumassa kaoottiseksi"
 Analyysi: Venezuelan kriisi syvenee päivä päivältä, eikä jatkokaudelle suuntaavan presidentti Maduron hallitsemasta maasta kannata odottaa hyviä uutisia

Kuinka kaksi diktaattoria saivat öljymahdin 20 vuodessa polvilleen - Mistä Venezuelan kaaos kumpuaa?


Summary: Rikollisten epäillään lähettäneen väärennettyjä sähköposteja YK:n nimissä.

Ulkoministeriö huijattiin maksamaan noin 400 000 euroa kehitysapurahoja väärälle tilille viime vuoden helmikuussa, epäilee keskusrikospoliisi.
 Rikoskomisario  Antti Perälä  kertoo, että KRP tutkii asiaa epäiltynä törkeänä petoksena ja törkeänä rahanpesuna. Rahat oli tarkoitettu oikeusapujärjestelmän kehittämistä tukevaan hankkeeseen Kirgisiassa. Hankkeen nimi on Oikeuspalvelujen saatavuuden laajentaminen oikeudelliseksi voimaannuttamiseksi.
 Poliisin mukaan huijaus toteutettiin lähettämällä YK:n kansakuntien kehitysohjelman UNDP:n työntekijöiden nimissä sähköposteja, joilla erehdytettiin ministeriö maksamaan kehitysapurahoja väärille tileille.
 – Suomen valtion puolesta on ollut tällaisia rahoitussopimuksia UNDP:n kanssa. Suomen valtio on rahoittanut jo käynnissä ollutta hanketta ihan sopimuksen mukaan. Tässä on onnistuttu pääsemään väliin, esiinnytty tämän YK:n organisaation nimissä ja erehdytetty maksamaan rahoja väärälle tilille, Perälä sanoo.
 Rikollisten epäillään hakkeroituneen Perälän mukaan UNDP:n palvelimelle ulkomailla. Tällä tavoin palvelimelta päästiin seuraamaan sähköpostiviestittelyä.
 – Näin on päästy laittamaan oikean näköisiä viestejä oikeiden henkilöiden tiedoilla. Hankkeesta alettiin kysellä, miksi rahat eivät ole tulleet perille, ja ministeriö alkoi heti tämän jälkeen selvittää, miksi rahat eivät ole päätyneet kohteeseen.
 – Sitten on saatu selville, että tili onkin kuulunut yksityishenkilölle.
 Iso osa rahoista saatiin pysäytettyä
 Osa rahoista on Perälän mukaan saatu takaisin, mutta osa ehdittiin siirtää eteenpäin.
 – Osa eteenpäinkin siirtyneistä rahoista on saatu takaisin, mutta ei kaikkia. Keskusrikospoliisilla on tällä hetkellä kolme epäiltyä rahanpesurikoksessa.
 Rahanpesuepäilyssä on kyse rahojen eteenpäin siirtämisestä.
 – Varsinaista törkeän petoksen epäiltyä, että kuka tämän on järjestellyt, ei toistaiseksi ole tiedossa. Sitä, mistä käsin tämä on tehty ja mitkä tahot ovat olleet asialla, on selvitetty monilla maailmalle lähteneillä oikeusapupyynnöillä, Perälä sanoo.

KRP epäilee: Ulkoministeriö maksoi noin 400 000 euroa kehitysapurahoja väärälle tilille


Summary: Seuraava hallitus harkitsee asiaa uudestaan.

Hallitus vetää pois eduskunnasta saamelaisten oikeuksia vahvistavan sopimusesityksen.
 Valtioneuvosto päätti tänään kirjelmastä eduskunnalle, jolla se peruu vuonna 2014 annetun hallituksen esityksen alkuperäis- ja heimokansoja koskevan kansainvälisen yleissopimuksen ratifioinnista.
 YK:n alkuperäiskansojen sopimuksesta on keskusteltu Suomessa noin 30 vuotta. Sopimusesitys  on ollut  eduskunnan käsittelyssä vuodesta 2014, jolloin sitä ei ehditty käsitellä ennen vuoden 2015 eduskuntavaaleja.
 Sopimuksen vaikeimmat kohdat ovat olleet vuosien aikana kysymykset saamelaisten maaoikeuksista.
 Hallitus peustelee esityksen vetämistä muun muassa sen takia, että siinä on vanhentuneita esityksiä liittyen muun muassa Metsähallituksen toimintaan. Perustuslakivaliokunta on antanut esityksestä jo mietintönsä, joten muutoksia ei ennätetä käsitellä enää nykyisen vaalikauden aikana.
 Sopimuksen ratifioiminen edellyttää uuden hallituksen esityksen valmistelua yhteistyössä saamelaiskäräjien kanssa.
 Oikeusministeriö on neuvotellut asiasta Saamelaiskäräjien kanssa. Myös Saaamelaiskäräjät esittävät esityksen siirtoa seuraavalle hallitukselle sillä perusteella, että muutama vuosi ei enää ole merkittävä muutos sopimuksen ratifioimiseksi Suomessa.
 Sopimuksen ratifiointi, pohjoismainen saamelaissopimus ja saamelaiskäräjälain uudistaminen tulevat seuraavan hallituksen harkittavaksi.
 Lue myös:
 Saamelaiskäräjät esittää ILO 169 -sopimuksen käsittelyn siirtämistä seuraavalle eduskuntakaudelle – Mitä hyötyä sopimuksen vahvistamisesta olisi?

Saamelaisten odotus oikeudesta alueen maihin jatkuu – hallitus vetää esityksen pois eduskunnasta


Summary: Kansanedustajat saavat mahdollisuuden grillata ministereitä suorassa lähetyksessä. Tällä viikolla keskustelu on käynyt kiivaana soten ja talouslaskelmien ympärikllä.

Istuvan eduskunnan loppukiri ja lähestyvä vaalikevät nostavat panoksia viikoittaisella kyselytunnilla.
 Sytykkeitä kyselytunnille ovat tällä viikolla antaneet talouspolitiikan arviointineuvoston raportti hallituskauden saavutuksista ja loppumetreillä hapottavan sote-uudistuksen tilanne.
 Keskiviikkona julkistetusta talouspolitiikan  arviointineuvoston raportista  löytyi mieluista siteerattavaa sekä hallitukselle että oppositiolle. Hallituspuolueiden edustajat korostavat mielellään sitä, että aiemmin hallituksen työllisyystavoitteeseen skeptisesti suhtautunut arviointineuvosto antaa nyt työllisyyspolitiikalle kiitosta.
 Kyselytunnilla oppositio kuitenkin todennäköisesti nostaa esiin raportin tylyt terveiset sote-uudistuksella tavoiteltavista säästöistä. Arviointineuvoston mukaan uudistus ei todennäköisesti pienennä kestävyysvajetta hallituksen toivomalla tavalla.
 Sote-uudistuksen tilannetta mutkistaa myös sinisten  Maria Lohelan   yllättävä loikka  Liike Nyt -eduskuntaryhmään, uudistusta vastaan äänestävien riveihin. Sote-uudistuksen eteneminen on loikan jälkeen niukimman mahdollisen enemmistön varassa. Uudistuksen vastustajia on eduskunnassa nyt 99 ja puolesta äänestäjiä sata.
 Sote-uudistus on tällä hetkellä perustuslakivaliokunnan käsiteltävänä. Kaksi perustuslakiasiantuntijaa  kertoi STT:lle , että uudistuksessa on edelleen isoja ongelmia. Perustuslakiasiantuntijoiden kantaan tullaan todennäköisesti viittaamaan moneen kertaan kyselytunnin aikana.
 Voit seurata kyselytuntia suorana  Yle Areenassa  tai yllä olevaa kuvaa klikkaamalla kello 16 alkaen.
 Lue myös:
 Sote-uudistuksesta löytyi uusi perustuslain kipupiste – heikentäisi Ahvenanmaan itsehallintoa
 "Sote-rakennelma on vailla pohjaa" – Sdp:n mukaan uusi asiantuntijaraportti vahvistaa uudistuksen epäonnistumiset

Soten loppukiri, madonluvut kestävyysvajeesta – mikä puhuttaa eduskuntaa? Seuraa kyselytuntia suorana klo 16


Summary: Feldt-Ranta kertoo, että hänen sairastamansa mahasyöpä on uusiutunut.

SDP:n toinen varapuheenjohtaja, kansanedustaja  Maarit Feldt-Ranta  jää sairauslomalle.
 Feldt-Ranta kertoo tänään  nettisivuillaan , että hänen sairastamansa mahasyöpä on uusiutunut.
 – Huonoja uutisia on aina vaikea kohdata ja kertoa, mutta nekin kuuluvat elämään. Omalta kohdaltani ikävä uutinen on, että mahasyöpäni on uusiutunut. Siksi jään sairaslomalle kansanedustajan tehtävästäni, enkä enää pysty olemaan ehdolla kevään eduskuntavaaleissa, Feldt-Ranta kirjoittaa.
 – Nämä eivät ole jäähyväiset, vaan viesti siitä, että siirryn nyt uuteen, yksityisempään ja rauhallisempaan elämänvaiheeseen. Jos mietit, onko jotain mitä voit tehdä hyväkseni – pidä huolta läheisistäsi ja nauti jokaisesta päivästä, minkä elämä eteen tuo. Muista rakentaa onnea ja oikeudenmukaisuutta myös yhteiskunnassa. Elämälle kiitos.
 Feldt-Ranta valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran keväällä 2007 Uudenmaan vaalipiiristä.

SDP:n Maarit Feldt-Ranta sairauslomalle – jää pois kevään vaaleista


Summary: Osapuolet ovat neuvotelleet lähes 16 kuukautta.

Lennonjohtajat ovat tänään hylänneet valtakunnansovittelijan sovintoesityksen pitkään jatkuneessa työkiistassa. Aiemmin ilmoitetut työtaistelutoimet jatkuvat.
 Palvelualojen työnantajien PALTAn mukaan työtaistelutoimet saattavat pidempään jatkuessaan alkaa vaikuttaa matkustajaliikenteeseen.
 Juttu päivittyy.
 Lisää aiheesta
 Valtakunnansovittelijalta sovintoehdotus lennonjohtajien työriitaan
 Työnantaja jätti ilmoituksen työsulusta lennonjohtajien työkiistassa
 Lennonjohtajat laajentavat työnseisaukset tiistai- ja lauantaiaamuihin

Lennonjohtajat hylkäsivät sovintoesityksen – työnantaja pettyi


Summary: It-yhtiö CGI pakkasi merikonttiin kyberlaboratorion, jossa pelaaja saa tärkeän tehtävän.

"Ylessä on tapahtunut vakava tietomurto. Haittaohjelmia on levinnyt laajalti, ja toimitiloihin on tunkeuduttu fyysisesti."
 "Tehtävänne on ottaa haltuun it-komentokeskus ja pelastaa viimeinen varmuuskopio, ennen kuin sekin kryptataan. Vasta sitten uutistoiminta saadaan jälleen käyntiin."
 Kuulostaa huolestuttavalta.
 Seisomme metallisessa merikontissa ja silmäilemme näyttöjä, kaapeleita ja lukittuja kaappeja. Seinällä on kello, jossa aika käy pahaenteisesti kohti nollaa.
 – Jos paniikki iskee, niin tästä hätäkatkaisijasta ulko-oven saa auki, it-yhtiö CGI:n kyberturvallisuusjohtaja  Jan Mickos  varmistaa.
 Metallinen ovi kolahtaa kiinni. Peli alkaa.
 Tietoturvan koulutustila on pakattu merikonttiin. Jyrki Ojala
 Pakohuoneesta tietoturvataitoja
 It-yhtiö CGI:n parkkipaikalle Helsingin Pitäjänmäkeen kuljetettu merikontti toimii kulissina pelille, jonka tarkoitus on kouluttaa tietoturvataitoja.
 Kontin kalustus tuo mieleen vanhemmat James Bond -elokuvat.
 Kyseessä on niin kutsuttu pakohuonepeli. Kyseessä on viime vuosina suureen suosioon noussut pelimuoto, jossa fyysiseen huoneeseen suljettujen ihmisten on  suoritettava tehtävä . CGI keksi valjastaa pakohuoneen tietoturvataitojen koulutukseen.
 Idea on mainio. Viime viikolla uutisoitiin tietovuodosta, joka kosketti lähes  800 miljoonaa internetin käyttäjää . Se herätti monet miettimään tietoturvaansa ja vaihtelemaan salasanojaan.
 Vielä useampi todennäköisesti jatkaa yhä ruususen untaan.
 Pakohuoneen seinällä kello käy kohti nollaa. Jyrki Ojala
 "Rasti ruutuun ei riitä"
 Jan Mickosin mukaan tietoturvaa koskeavasta uutisoinnista saa väärän kuvan. Valtiollisista kyberoperaatioista kirjoitetaan paljon, mutta 95 prosenttia tietoturvaongelmista on aivan tavallisia kalasteluviestejä ja kohdentamattomia haittaohjelmaepidemioita.
 Tällaisista iskuista suurin osa voitaisiin estää, jos työntekijät osaisivat toimia oikein.
 – Noin 70 prosentissa tapauksista ihminen myötävaikuttaa hyökkäyksen onnistumiseen. Siellä on siis ihminen klikkailemaan linkkejä, syöttämään salasanoja tai tekemään jonkun muun virheen.
 Mickos toteaa, että perinteinen valistus ei toimi niin hyvin kuin sen pitäisi toimia. Tietoturvakoulutus on hänen mukaansa yleensä verkkolomakkeisiin perustuvaa “rasti-ruutuun-hommaa”.
 – Me emme näe minkäänlaista korrelaatiota sen koulutuksen ja todellisuuden välillä. Usein koulutuksessa opetellaan ne oikeat vastaukset, laitetaan rasti ruutuun ja heti perään tehdään oikeassa elämässä se sama virhe.
 Yli 70 prosenttia hyökkäyksistä voitaisiin torjua, jos käyttäjien osaaminen on kunnossa, sanoo CGI:n kyberturvallisuusjohtaja Jan Mickos. Jyrki Ojala
 Uuden koulutusmuodon tavoitteena on välttää tietoturvakoulutusten helmasynnit, joista suurin on paperinmakuisuus, vaikeatajuisuus ja tylsyys.
 – Toisaalta ihmiset oppivat hyvin eri tavoin. Me yritämme tehdä tästä moniaistillisen kokemuksen, joka voidaan tuoda osaksi perinteistä koulutusta.
 Kyberkontti kiertää pian ympäri Suomea. Mickosin mukaan niitä kalustetaan myös tarpeen mukaan lisää.
 Pelastuiko työpaikka?
 Ylen testiryhmä joutui turvautumaan vinkkeihin ja kello ehti kulua pariinkin kertaan nollaan, ennen kuin pakohuoneen salaisuus ratkesi. Hölmöimmät sudenkuopat onnistuimme välttämään, mutta emme olleet riittävän nokkelia.
 Turvakamera kertoo hämäräperäisten tyyppien liikkuvan alueella. Jyrki Ojala
 Sovimme pelinjärjestäjien kanssa, ettemme paljasta enempää. Tässä kuitenkin CGI:n 12 vinkkiä kyberturvalliseen työhön:
 Opettele tunnistamaan haittaohjelmia ja niiden riskejä. Tunne laitteesi sen ohjelmistot. Salaa arkaluonteiset tietosi ja sähköpostisi, erityisesti ulkomailla. Älä jaa langattoman verkkosi salasanaa tuntemattomille. Pidä käyttöjärjestelmät ja ohjelmistot ajan tasalla. Ota säännöllisesti varmuuskopioita tiedostoistasi. Pidä käyttäjätunnuksesi omana tietonasi ja käytä vain vahvoja salasanoja. Lukitse laitteet ja suojaa ne salasanoilla. Harkitse tarkkaan mitä julkaiset internetiin. Suhtaudu varauksella netissä tavattuihin henkilöihin. Älä avaa epäilyttäviä liitteitä, viestejä tai klikkaa niissä olevia linkkejä. Älä käytä samaa usb-laitetta tai -tikkua kotona, töissä ja asiakkailla.

"Ylessä on tapahtunut vakava tietomurto, tehtävänne on ottaa haltuun it-komentokeskus" – testasimme uudenlaista pakohuonepeliä


Summary: Ruotsin puolustusvoimat raportoi viikonloppuna tapahtuneesta ilmatilaloukkauksesta.

Venäläinen tiedustelukone ja kaksi hävittäjää loukkasivat Ruotsin ilmatilaa viime lauantaina.
 Asia selviää Ruotsin puolustusvoimien sivulla eilen julkaistusta lyhyestä  raportista . Puolustusvoimat vahvisti STT:lle tiedot puhelimitse.
 Ruotsin puolustusvoimien mukaan kyseessä oli Il-20-tyypin tiedustelukone ja kaksi sitä saattanutta Su-27 Flanker -hävittäjää. Ne lensivät lennollaan Itämerellä lyhyen aikaa luvatta Ruotsin ilmatilassa Blekingen alueella Karlshamnin eteläpuolella.
 Ruotsin puolustusvoimat kertoo raportoineensa tapahtuneesta maansa hallitukselle.
 Varsinaista tiedotetta tapahtuneesta ei ole laadittu.
 Karlshamnin kanssa samalla rannikkoalueella Ruotsin eteläosassa sijaitsevat muun muassa Karlskronan laivastotukikohta ja Kallingen lentotukikohta.
 Venäjällä puolestaan uutisoitiin torstaina, että Venäjän ilmavoimien hävittäjä oli käynyt tunnistamassa ja hätistämässä pois kohti maan ilmatilaa lentäneen ruotsalaisen Gulfstream-tiedustelukoneen.
 Uutistoimisto Tassin mukaan ruotsalaiskoneen tunnistuslaite eli transponderi ei ollut päällä. Tapahtuman päivämäärää ei kerrottu.

Ruotsi väittää venäläisten loukanneen sen ilmatilaa, Venäjä sanoo hätistäneensä pois ruotsalaisen tiedustelukoneen


Summary: Kuinka Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson arvioi kohta päättyvää vaalikautta opposition näkökulmasta?

Eduskuntavaaliehdokkaita nimetään ja kampanjointi kiihtyy. Mihin kuntoon Suomi jää tämän hallituksen jäljiltä? Talouspolitiikan arviointineuvosto löysi kiitettävää ja moitittavaa. Mitä Vasemmistoliitto tekisi toisin sotessa, verotuksessa tai työllisyyden hoidossa? Entä ympäristöasioissa?
 TV1:n Ykkösaamussa lauantaina 26.1. klo 10.05 vieraana on Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson. Seija Vaaherkumpu haastattelee.
 Anderssonille voi lähettää kysymyksiä osoitteeseen  tv1.ykkosaamu@yle.fi  tai alla olevalla lomakkeella.

TV1:n Ykkösaamu: Mitä haluat kysyä Li Anderssonilta?