Summary: Harva tiesi mitään Pihtiputaasta ennen maaliskuuta 1969. Sitten tapahtui joukkosurma, joka käänsi koko Suomen katseen kyläpahaseen.

Pihtiputaan poliisisurmat 1969 Juttu tulee julki klo 10: Verijäljet ja ruumishuone olivat vuoden 1969 kriisiapu – 33-vuotias Riitta Turpeinen jäi lasten kanssa yksin.  Lue juttu tästä . Juttu tulee julki klo 19: Konepistooli ei suojannut Pihtiputaan surmilta – Poliisi voi yhä yllättyä hälytystehtävissä: "Kotiinsa linnoittautunut on kuin villieläin".  Lue juttu tästä .
 On kirkas päivä kevättalvella 2019. Hanki on niin korkeaa, että siinä tarpoessa lunta menee saappaanreunasta sukkiin asti.
 Edessä on ovi, ja sitä on pakko lähestyä. Postiluukussa lukee: “Pasanen.”
 Ovikelloa soittaessa sen ääni kajahtaa vaimeasti asunnossa. Ikkunasta näkyy liikettä, ja ovi avataan viiveellä.
 Tauno Pasasen , 85, kasvot ovat tunnistettavat vanhoista lehtiartikkeleista. Vuodet ovat kylläkin vierineet.
 Ovenpielessä käy viima ja sukat uhkaavat kastua lumisissa saappaissa, mutta kysymyksiä olisi. Montakin. Ne kaikki sakkaantuvat päässä yhdeksi möykyksi, kun miestä kättelee.
 Kysymykset joutuvat kuitenkin odottamaan.
 Pasasen asunnossa soi radio. Sieltä kuuluu kovaäänistä hanurimusiikkia.
 Radio soi Pasasen kotona myös toisena kirkkaana talvipäivänä, maaliskuun seitsemäntenä 50 vuotta sitten Pihtiputaalla. Tuo yksityiskohta on kirjattu erikseen keskusrikospoliisin tutkintapöytäkirjaan.
 Sävelradio oli jäänyt soimaan, kun Pasanen ampui pihalleen neljä poliisia.
 Maaliskuussa 1969 liput olivat Pihtiputaalla puolisalossa. Helge Heinonen / Museovirasto
 Miksi... Miksi?
 Vanhat lehtileikkeet kertovat sanojen kaikuneen pienviljelijä ja sekatyömies Tauno Pasasen sellissä, kun hänen vaimonsa pääsi tapaamaan miestään surmateon jälkeen.
 Kysymys on toistunut pitkin Pihtipudasta mustana perjantaina 1969.
 Miten kukaan olisi voinut ennakoida, että Pihtiputaasta, ja vielä täysin tuntemattomasta Korppisten sivukylästä tulisi kuuluisa Suomen vakavimpien poliisisurmien näyttämönä?
 Miksi?
 Pihtiputaalla vietetään maalaiselämää
 Pihtipudas. Jo nimi kuulostaa siltä, että se voisi olla keksityn pikkukylän nimi komediassa.
 1960-luvun Pihtipudas oli kylien rypäs, jonka asukkaat tunsivat toisensa lapsuudesta saakka. Maito haettiin tonkassa kaupasta, vettä sai kaivosta, leipä tehtiin itse.
 Kylillä ei voinut heittää kiveäkään osumatta johonkin Pasaseen. Sukunimi oli yleinen. Oli traktorinkuljettaja  Pasanen , kotiapulais- Pasanen , toinen traktorinkuljettaja  Pasanen  – ja tietysti pientilallinen Tauno ja hänen vaimonsa  Liisa Pasanen , jotka asuivat sivukylässä Korppisissa, Tienhaaran tilalla.
 Maantien varrella oli Tyynelän talo, ja edelleen sen ohi mennessä sijaitsi Onnela.
 Niiden rauha rikkoontuisi peruuttamattomasti.
 Vuonna 1965 maisemiin saapui karstulalainen nuorempi konstaapeli, jonka nimi löytyy surmanluotien tutkintapöytäkirjasta yhtenä todistajista. Hän on nyt 82-vuotias  Erkki Reini . Poliisi, joka oli Pihtiputaalla töissä vielä vuosi ennen kauhutapahtumia – ja jonka tilalle palkattu virkaveli ammuttiin.
 Totta kai Reini miettii tapahtumia yhä.
 Erkki Reini oli Pihtiputaalla poliisina vuosi ennen surmia. Niko Mannonen / Yle
 Piskuisella Pihtiputaalla ei ollut paljoa, mutta oli kirkko ja poliisiasema, pientiloja, lehmiä ja osuuskauppa – ja noin 7000 kyläläistä.
 – Siellä oli hyvin miellyttävä vastaanotto, Reini muistelee.
 Sinisilmäinen, pitkänhuiskea konstaapeli tunnistettiin varmasti nopeasti Pihtiputaan ulkopuolelta tulleeksi. Sillä ei kuitenkaan ollut väliä: kylä otti omakseen.
 – Ihmiset olivat hyvin aitoja. Minulle jäi mielikuva, ettei kellään Pihtiputaalla ollut ennakkoluuloja tulijoita kohtaan.
 Kyläläiset keittävät pontikkaa Helsinkiin saakka
 Reinin työkumppaneita olivat konstaapelit  Väinö Viinikainen, Veikko Riihimäki, Onni Saastamoinen  ja  Pentti Turpeinen . Kolmen viimeisen nimet on sittemmin kaiverrettu muistokiveen Pihtiputaan kirkon edustalla.
 Konstaapelien tehtäviin kuului puuttua lähinnä pieniin varkauksiin sekä liikenneonnettomuuksiin ja kotihälytyksiin.
 – Mutta yleensä ne selvitettiin puhumalla. Se oli lähtökohtamme, Reini kertoo.
 Kyläläiset keittivät pontikkaa ahkerasti. Sitä välitettiin Reinin tietojen mukaan Helsinkiin asti. Poliisi kävi joskus särkemässä laittomia pontikankeittovälineitä metsissä, mutta kuulustelut osoittautuivat pulmalliseksi.
 – Jos jostakusta meni kysymään jotain kielteistä, kukaan ei tiennyt mitään. Tai ei halunnut puhua, vaikka tiesi, Reini toteaa.
 Minulle jäi mielikuva, ettei kellään Pihtiputaalla ollut ennakkoluuloja tulijoita kohtaan.  Erkki Reini
 Hän tulkitsi, että kyseessä ei ollut vihamielisyys poliisia kohtaan, vaan kyläläisten tapa puhaltaa yhteen hiileen.
 Jos joku kyläläisistä aiheutti häiriötä, hän lähti konstaapelien matkaan. Niin teki Tauno Pasanenkin erään kerran, kun konstaapelit Reini ja Turpeinen kävivät noutamassa hänet kotoaan rettelöinnin takia, kaksi vuotta ennen surmanluoteja. Silloin Pasanen oli riehunut juopuneena oman kotinsa saunassa, ja Pasasen Liisa-vaimo oli soittanut virkavallan hätiin.
 Tuota tilannetta Reini joutui muistelemaan myöhemmin poliisikuulusteluissa.
 Surmien tutkintapöytäkirjasta selviää, että kylillä huhuttiin yleisesti Pasasen poliisia kohtaan tuntemasta kaunasta, ja miehen kerrottiin uhkailleen erityisesti konstaapeli Turpeista. Turpeisen vaimo kertoi myöhemmin poliisille, että hänen miehensä oli pohtinut, milloin joutuu lähtemään Pasasen tilalle viimeisen kerran.
 Erään todistajan mukaan Pasanen oli sanonut saunavälikohtauksen jälkeen naapurilleen: “Eivät toista kertaa hakkaa.” Hänen mielestään poliisit olivat tehneet hänelle saunassa väkivaltaa.
 Mutta aamuun mennessä Pasanen oli rauhoittunut. Poliisille hän väitti myöhemmin, ettei kukaan osapuolista kantanut kaunaa tapauksen jälkeen.
 Vuonna 1968 Reini sai kutsun Karstulan poliisivoimiin. Tilalle palkattiin konstaapeli  Mauno Poikkimäki . Reini oli kotona, kun vuoden päästä, maaliskuisena pakkaspäivänä radiosta kantautui murskaavia uutisia.
 Pihtiputaan rauha oli peruuttamattomasti revitty rikki.
 Musta perjantai koittaa
 Maaliskuun toinen viikko alkoi Pasasen tilalla huuruisena.
 Lunta oli kirotusti.
 34-vuotiaan Tauno Pasasen niskassa painoivat mökkivelka, työttömyyskortisto, niukkuus . Neljä lasta piti hoitaa ja lehmille saada heinää.
 Keskusrikospoliisin tutkintapöytäkirjan mukaan syyte pontikan laittomasta valmistuksesta tuli alkuviikosta. Pasanen oli valmistellut alkoholia jo pari viikkoa sitten kahden muun kyläläisen kanssa.
 Pontikkaämpäri aukesi maanantaina.
 Tiistaina Pasanen kävi kirkonkylässä ja nappasi siellä valtion viinaa. Sen jälkeen jatkui pontikalla tissuttelu joka ikinen päivä.
 Torstaiyönä ei Pasasilla nukuttu. Yksi tilan kolmesta lehmästä osoitti merkkejä siitä, että se oli aloittamassa poikimisen.
 "Kuka mies olisi valvonut lehmän poikimisen tähden koko yön navetassa. Tauno valvoi", Pasasen äiti  Martta Pasanen  kertoi Helsingin Sanomille muutama päivä myöhemmin.
 Pontikkaa kului.
 Perjantaiaamu valkeni.
 Pasanen oli Pihtiputaalla poliiseille tuttu pontikanvalmistaja. Asmo Raimoaho / Yle
 Perjantaina aamupäivällä Pasasen vaimo Liisa oli laittamassa ruokaa ja vanhin poika oli talossa. Kolme muuta lasta olivat naapurissa ja sukuloimassa. Oli hiihtolomaviikko.
 Pasanen palasi naapurista, jossa oli ollut irrottamassa lumeen juuttunutta traktorinrekeä.
 Riita syttyi jostain – Liisan myöhemmän kertomuksen mukaan perheen pojan heitettyä lapasensa uunille.
 Tauno Pasanen kimmastui ja nousi pöydästä.
 Liisa ja poika pakenivat talosta. Pasanen otti tuvan seinältä kiväärinsä ja etsi käsiinsä patruunat. Hän ampui eteisen lattiaan ja toisen kerran pihalla ilmaan tarkoituksenaan pelotella perheenjäseniään, jotka olivat jo sadan metrin päässä viipottamassa pitkin tietä.
 Sitten Tauno Pasanen lähti perheensä perään.
 Pasasen tila oli tapahtumapäivänä paksun lumen peitossa.  Keskusrikospoliisi
 Tutkintapöytäkirjan mukaan Liisa Pasanen pakeni poikansa kanssa Tyynelän taloon, lähistöllä olevan maanviljelijän ja tämän vaimon luo. Hän kielsi ketään soittamasta poliisia. Liisa tiesi vanhastaan, että miehensä rauhoittuisi, kun saisi olla yksin. Äiti ja poika menivät Tyynelän talon uunin taakse piiloon.
 Tauno Pasanen kävi ovella, mutta kun häntä ei päästetty sisään, hän palasi kotiinsa.
 Pontikkaa kului jälleen.
 Vanha tuttu kävi Pasasen kodin ovella. Pasanen pyysi, ettei poliiseja hälytettäisi paikalle, mutta hänen kädessään olevasta kivääristä ei puhuttu.
 Tyynelän talon emäntä oli kuitenkin sillä välin soittanut poliisit. Liisa kertasi tapahtumat neljälle konstaapelille ja kehotti heitä varomaan aseistautunutta miestään.
 Tutkintapöytäkirjassa Liisa kertoi poliisien vastanneen naurahtaen:  Kyllä he tällaisella joukolla pärjäävät.
 Puolen tunnin kuluttua tuttunsa lähdöstä Tauno Pasanen katsoi ulos ikkunastaan. Useita miehiä oli tulossa pihapolkua pitkin talolle päin. He olivat peräkkäin jonossa ja lähekkäin toisiaan.
 Pasanen näki heti, että miehet olivat Pihtiputaan poliiseja. Konstaapeli Onni Saastamoisella oli päässään poliisin virkalakki, mutta muutoin poliisit olivat siviiliasuissaan.
 Pasanen latasi kiväärinsä.
 "Soita nimismiehelle, että tulee hakemaan nuo raatonsa pois"
 Pasanen survaisi kiväärinpiippunsa eteisen ikkunalasin läpi.
 Ensin hän ampui kymmenien metrien päästä 33-vuotiaan Pentti Turpeisen, joka kaatui Veikko Riihimäen kanssa polulle kuin saman laukauksen lävistämänä. 37-vuotias Onni Saastamoinen hyppäsi polulta sivuun.
 Seuraavaksi hän ampui 53-vuotiaan Riihimäen. Myöhemmin lääkärinlausunnossa selvisi, että Turpeinen ja Riihimäki kuolivat heti.
 31-vuotias Mauno Poikkimäki pyrki ampumista pakoon ryömimällä lumessa yksinäisen kuusen taakse. Pasanen siirtyi eteisestä kamariin ja ampui Poikkimäkeä.
 Pasanen latasi aseensa uudelleen ja käveli pihalle. Siellä hän ampui uudestaan Poikkimäkeä ja Saastamoista. Myöhemmin hän kertoi poliiseille, että Saastamoinen oli laukauksen kajahtaessa ähkäissyt. Pasanen oli tähdännyt tätä rintakehään.
 Sekään ei riittänyt. Pasanen kävi jälleen ampumassa puun juurella olevaa Poikkimäkeä lähietäisyydeltä päälakeen.
 Sitten Pasanen kävi katsomassa maassa makaavia miehiä.
 Hän kertoi myöhemmin kuulusteluissa tunnistaneensa silloin kasvoilta juuri ampumansa Turpeisen ja Saastamoisen. Saastamoisen kanssa hän oli hiihtänyt lapsena kilpaa. Turpeisen kanssa hän oli joutunut asioimaan aikaisemminkin pontikankeiton takia ja riehuttuaan kotisaunassaan.
 Kiväärinsä Pasanen iski konstaapeli Turpeisen viereen hankeen ja asetti panoslippaan tämän hartioille. Sitten Pasanen eteni Tyynelän taloon.
 Poliisit eivät olleet ampuneet laukaustakaan.
 Pasanen survaisi Sako-kiväärillään ikkunan läpi ennen ampumista. Keskusrikospoliisi
 Tyynelän isäntä kertoo tutkintapöytäkirjassa havahtuneensa keskipäivällä ammuskelun ääniin. Pian Pasanen saapui tuvan ovelle, joka avattiin hänelle.
 Pasanen totesi isännälle:
 – Kuule, meillä ei ole ollut mitään vihaa.
 – Ei ole ollut, vastasi Tyynelän isäntä.
 Silloin Pasanen sanoi:
 – Soita nimismiehelle, että tulee hakemaan nuo raatonsa pois, siellä on neljä poliisia syrjällään.
 Kylä menee sekaisin
 Nimismies  Reijo Heikkinen  soitti Tyynelän isännälle takaisin kaksi kertaa. Hän ei ollut uskoa tämän ilmoitusta tapahtuneesta.
 Viranomaisia odotellessaan Pasanen istui rauhallisena ja tekoaan katuvana Tyynelän tuvassa. Maanviljelijän pojan todistuksen mukaan Pasanen oli itkenyt jatkuvasti. Kiväärin hän kertoi jättäneensä konstaapeli Turpeisen viereen ja lisäsi talon isännälle: "Siinä on pyssy jos tarvitset."
 Sairaankuljetusauto kurvasi paikalle, ja sen nuori kuljettaja kävi tutkimassa maassa makaavat kylän konstaapelit. Kaikki neljä poliisia todettiin kuolleiksi. Heidät kuljetettiin hangelta pois hevosvaunuilla.
 Lopulta paikalle saapui vanhempi konstaapeli  Väinö Viinikainen .
 Hän oli Pihtiputaan ainoa elossa oleva poliisi.
 Väinö Viinikaisen kuva on julkaistu Apu-lehdessä pian surmien jälkeen. Silloin kuvatekstinä oli paljonpuhuvat sanat: "Hänellä on kiire. Hänellä ei ole mitään sanottavaa." Helge Heinonen / Museovirasto
 – Nyt kyytiin!
 Nuorempi konstaapeli  Heikki Häyrinen  oli viettämässä vapaapäivää Jyväskylässä, kun törmäsi partiokaveriinsa, joka huudahti poliisiautosta. Häyrinen napattiin partion mukaan, ja pian hän oli matkalla Pihtiputaalle.
 Matkan varrella poliisiradiosta kerrottiin, että surmaaja oli otettu kiinni ja viety Pihtiputaan poliisiasemalle.
 Pelko hiipi nuoren konstaapelin mieleen. Mistä hän olisi voinut ennustaa, että vapaapäivä katkeaisi Suomen verisimpiin poliisisurmiin?
 Partio ajoi suoraan Pihtiputaan poliisiasemalle. Kylässä oli täysi tivoli päällä.
 Poliisiaseman pihassa oli autoja, väkeä, kuvaajia. Partion noustessa autosta ja edetessä asemalle he huomasivat, että paikalle ehtineet virkaveljet olivat lukinneet oven.
 – Tilanne siellä oli aika kireä, muistelee nyt 75-vuotias Häyrinen kotonaan Konnevedellä.
 Häyrinen päätyi viettämään paikkakunnalla noin kuukauden päivät komennuksella. Surmattujen poliisien tilalle tarvittiin miehiä.
 Koko Suomi kuulee Pihtiputaasta
 Keskusrikospoliisin tutkijaryhmä saapui Pihtiputaalle. Näky Pasasen tilalla oli järkyttävä: lumessa oli neljä kuoppaa, joihin oli valunut valtavasti verta.
 Poliisit kävivät kuulustelemassa vielä tokkuraista ja jonkin verran juopunutta Pasasta sellissä. Surmatöistä ei ollut ehtinyt kulua kuin pari tuntia.
 Tutkintapöytäkirjan kirjoittaneen komisario  Arto Hokkasen  kysyessä Pasaselta, hänkö oli tappanut ihmisiä, Pasanen vastasi kierrellen: "Niin kait ne minua syyttää."
 Surman jälkeen tapahtumista uutisoitiin laajasti, ja moni julkaisi uhrien kasvokuvatkin. Helsingin Sanomat kertoi murhenäytelmästä heti seuraavana päivänä, 8. maaliskuuta 1969. Kuvakaappaus / Helsingin Sanomat
 Kuulusteluissa Pasanen kiisti, että hänellä olisi ensimmäisen laukauksen ampuessaan ollut tarkoitus tappaa ketään. Kertomansa mukaan hän ei aluksi tähdännyt tarkoin eikä ketään erityisesti. Hän oli olettanut poliisit ikkunastaan nähtyään, että he olivat tulossa tappamaan hänet.
 Miksi hän jatkoi ampumistaan?
 Poliisien lesket kysyivät surmaajalta samaa poliisiaseman sellissä. Paikalla ollut Apu-lehden reportteri kirjoitti tuolloin Pasasen miettineen asiaa itsekin.
 Miten hän saattoi tehdä sellaisen teon?
 Sitä Pasanen ei osannut selittää.
 Uutinen surmatöistä tavoitti koko valtakunnan. Poliisien vaimojen taloihin sateli suruvalitteluja. Presidentti  Urho Kekkonen  lähetti osanottonsa.
 Neljä naista oli jäänyt leskeksi, kahdeksan alaikäistä lasta menetti isänsä.
 Poliisien lesket kutsuttiin nimismies Reijo Heikkisen kansliaan surmien jälkeen.  Helge Heinonen / Museovirasto
 Tapahtuman syytä alettiin kuumeisesti kartoittaa.
 Tutkintapöytäkirjassa eräs Pasasen tuttavista kertoi, että miehen ammuntataidot olivat hämmästyttävät. Kerran Pasanen oli ampunut lentoon lähteneen sorsan noin sadan metrin päästä kiväärillään.
 Useita todistajia kuultiin, ja Pasasesta piirtyi yksimielinen kuvaus. Selvin päin mitä parhain mies, perheelleen hyvä ja avulias – humalassa ennalta-arvaamaton ja aggressiivinen.
 Pasasen humalatila oli lääkärien mukaan ollut tekohetkellä keskivahva, 1,21 promillea. Tosin hän oli karaistunut alkoholin käyttäjä: poliiseille Pasanen oli kertonut ottaneensa viinaa kymmenenvuotiaasta saakka (Ilta-Sanomat). Helsingin Sanomat uutisoi surmien jälkeen Pasasen saaneen aikanaan potkut Kymi-yhtiöltä juopottelun takia.
 Kuulusteluissa Pasanen kertoi, että oli ennen kohtaamista poliisien kanssa harkinnut itsensä surmaamista. Syynä olivat toistuvat huolet viinan kanssa.
 Huhut kaunoista jatkuivat. Pari vuotta ennen poliisisurmia sattunut välikohtaus Pasasen ja konstaapelien välillä kotisaunassa nostettiin esiin. Helsingin Sanomissa kerrottiin, että Erkki Reinin ja Pentti Turpeisen hakiessa miestä saunasta riehumasta oli jompikumpi lyönyt Pasasta nyrkillä laittaessaan tätä rautoihin.
 Reini kertoo, ettei väite pidä paikkaansa. Pasanen harasi vastaan saunan ovella, mutta käveli lopulta itse saunalta pukeutumaan.
 – Me emme lyöneet, eikä lyönyt Pasanen, Reini muistaa yhä.
 Tauno Pasanen kuuntelemassa tuomiotaan 18. huhtikuuta 1969. HS-arkisto
 Pasasen mielentilatutkimus valmistui vuosi surmien jälkeen. Vuoden 1996 Ilta-Sanomat raportoi tutkimuksen löytäneen Pasasesta “primitiivisenä ilmiönä voimistuvan paranoidisen vihamielisyyden." Sen mukaan poliisit olivat Pasaselle vihollisia, vastapuolen joukkoa.
 Mutta Pasanen kiisti kaunan kerta toisensa jälkeen surmien jälkeisissä kuulusteluissa.
 Vielä silloinkin, kun asia nostettiin esiin 40 vuotta tapahtumien jälkeen (Alibi), Pasanen kielsi poliisivihan. Siitä ei saatu syytä teolle.
 Tauno Pasanen tuomittiin Pihtiputaan välikäräjillä elinkautiseen kuritushuoneeseen sekä maksamaan lukuisia korvauksia. Tapauksesta kertovassa kirjallisuudessa hänen kerrotaan katuneen tekojaan syvästi niin oikeudenkäynnissä kuin vankeudessa, ja hän kertoi myöhemmin Alibin haastattelussa sovittavansa tekojaan loppuelämänsä.
 Pihtiputaan poliisisurmien jälkinäytös oli kuitenkin vasta alkamassa, kun Pasaselle luettiin tuomiota.
 Tauno Pasanen saa armahduksen
 Viina se ol' kaiken pahan alku meijän perreessä.
 Sanat ovat elokuvan _ Kahdeksan surmanluotia  -_motto (Elonet).
 Kun Pihtiputaasta tuli surujen kylä keskellä kirkasta päivää, oli elokuvaohjaaja  Mikko Niskanen  vierailulla lähipitäjässä. Entisen elokuvaprojektinsa takia kriisiytynyt Niskanen kuvaili surmauutista kuin sähköiskuksi itselleen. "Tajusin, että tässä oli taustalla kokonainen ongelmakenttä, sen maasto oli minulle tuttu",  Niskanen oli todennut  (Elonet).
 Hän halusi kuvata tapahtumat elokuvaksi – eikä voinut aavistaa, miten valtava vaikutus sillä olisi Pihtiputaan surmien puinnissa.
 Paikkakuntalaiset ja poliisit suhtautuivat filmin tekemiseen varsin varauksellisesti. Niskanen oli kuitenkin päättänyt, ettei kuvaisi elokuvassaan poliiseja yksilöinä. Konstaapeleista tehtiin kasvoton ja nimetön virkavallan käsite, jota vastaan elokuvan päähenkilö, Pasi, taistelee.
 Niskasen tulkinnassa köyhä pienviljelijäperhe pyristelee jatkuvassa ahdingossa, ja viinankeitosta tuleeyhteiskunnallinen protesti, erityisesti poliiseja kohtaan (KAVI). Päähenkilö  Pasi  on sosiaalisesti ja taloudellisesti jatkuvassa epätoivon loukussa. Pasi ampuu neljä poliisia pihalleen, ja Niskanen käytti elokuvassaan aitoa materiaalia Saastamoisen, Riihimäen, Poikkimäen ja Turpeisen hautajaisista. Myös tapauksen tutkintapöytäkirja oli Niskasen hallussa.
 Elokuvassa Kahdeksan surmanluotia Mikko Niskanen näyttelee ikimuistoisesti Pasi-nimisen pienviljelijän roolin. Elokuvan loppukohtauksessa Niskanen näytteli humalassa.  Leif Öster
 Elokuva sekoittui todellisuuteen.
 Pasanen oli saanut ymmärrystä osakseen lehtien keskustelupalstoilla jo ennen elokuvaa olosuhteidensa takia. Julkinen myötätunto tuntui vain kasvavan elokuvan myötä.
 "Filmin nähtyään tuskin kukaan ajattelee Pasasta murhamiehenä, vaan pikemminkin kärsivänä ihmisenä", muotoiltiin Apu-lehden elokuvakatsauksessa 1981. Seuraavana vuonna lehti kutsui Pasasen tekoa mielipuoliseksi teoksi, mutta myös yhteiskunnalliseksi protestiksi.
 Kahdeksan surmanluotia  oli käännekohta, jonka jälkeen tappajan kuva muuttui "pahan ruumiillistumasta rikkinäiseksi ihmiseksi", olosuhteiden uhriksi, arvioi puolestaan sosiologi  Matti Virtanen  Mikko Niskasen töistä kertovassa kirjassa.
 Myötätuntoa herui presidentiltäkin. Vuonna 1982 Apu kertoi Urho Kekkosen kirjoittaneen Pasaselle yksityisen kirjeen tapahtumien jälkeen.
 Hän oli kertonut ymmärtäneensä Pasasen kovaa elämänkohtaloa.
 Kahdeksan surmanluotia  näytettiin Tauno Pasaselle Turun vankimielisairaalassa huhtikuussa 1971, kaksi vuotta surmien jälkeen.
 Niskaselle Pasanen oli sanonut elokuvasta: "Tää on niin totta, että minua välillä naurattaa ja itkettää. Näin se ol elämä siellä. Se ol niin tarkkaan kuvattu tuo minun elämänkohtalon, että se on ku suoraan minun sielustan revästy." Elokuvasta kertovassa kirjassa tosin todetaan, että Pasanen myöhemmin kritisoi yksityiskohtien ristiriitaisuutta  Kahdeksan surmanluodin  ja oman elämänsä välillä.
 "Olen allekirjoittanut armahdusanomuksen tekemällä elokuvan", sanoi Mikko Niskanen lehdistölle vuosia myöhemmin, kun elokuvaa näytettiin taas televisiossa (Ilta-Sanomat). Armahdusanomuksia tehtailivat muutkin: Pasasen perhe, vankitoverit, ja Pasanen itse.
 Vuonna 1982 silloinen tasavallan presidentti  Mauno Koivisto  armahti Tauno Pasasen.
 Pihtiputaan poliisisurmaaja oli vapaa.
 Paluu kysymyksiin
 Vanhojen lehtitietojen mukaan Pasanen eli hiljaiseloa pitkään vapautuksensa jälkeen. Pihtiputaan tilan oli Liisa jo myynyt, ja talo purettiin myöhemmin.
 Vuosien varrella Pasanen erosi Liisasta, mutta kaksikko pysyi tiiviissä väleissä. Pasanen sai Liisasta usein myös seuraa jatkuvalle juomiselleen.
 14 vuotta vapautumisensa jälkeen, vuonna 1996, Ilta-Sanomissa uutisoitiin Pasasen hälyttäneen kotiinsa poliisin.
 Hän oli kuristanut Liisan hengiltä 2,4 promillen humalassa molempien ryyppyputken jälkeen ja riidan tuloksena. Itse kuristamista Pasanen ei muistanut ja kiisti tappaneensa Liisan tahallaan. Pasanen sai tuomion taposta, ja  vapautui 2000-luvun  alussa (Ilta-Sanomat).
 Tapausta käsittelevässä kirjassa todetaan Pasasen myöntäneen, että humalapäissään hän saattoi olla aggressiivinen ja kiihtyä helposti.
 "Ja silloin menee vintti pimeäksi."
 Pasanen on vuosikymmenten aikana kerta toisensa jälkeen kiistänyt kaunat poliisin kanssa. Niko Mannonen / Yle
 Mustasta perjantaista on kulunut viisikymmentä vuotta. Pihtiputaalla pidetään jälleen muistotilaisuus. Lesket ovat iäkkäitä, lapset aikuisia. Hautausmaalla on vastikään kunnostettu muistomerkki, jossa on neljä nimeä.
 Miksi?
 On palattava 85-vuotiaan Tauno Pasasen ovenpieleen. Hän on kärsinyt tuomionsa ja sovittanut tekonsa, mutta kysymys on edelleen vastaamatta. Sitä on esitetty vuosikymmenten aikana lukemattomia kertoja.
 Olivatko surmat pitkän tapahtumaketjun räjähdyspiste, jossa maaseudun olosuhteet, työttömyys ja niukkuus, näyttelivät pääosaa?
 Vai oliko kaikki sittenkin pontikkaperkeleen tulosta, jolloin viina vei viimeiset rippeetkin toivosta tulevaisuuteen?
 Saammeko Suomea repineelle tapahtumalle lopullisia vastauksia?
 Pasanen päästää kotinsa kynnyksen yli ja istahtaa tuolilleen.
 Mutta haastattelua ei voida tehdä.
 Tauno Pasanen kertoo luvanneensa lapsilleen, ettei enää puhu julkisuudessa tapahtumista. Ei nyt, ei huomenna, ei koskaan. Ei vaikka moni on pyytänyt.
 Pihtiputaan uhriluku on korkea.
 Ovi pitää sulkea.
 Juttu tulee julki klo 10: Verijäljet ja ruumishuone olivat leskelle tarjottu kriisiapu – 33-vuotias Riitta Turpeinen jäi lasten kanssa yksin.  Lue juttu tästä .

 Juttu tulee julki klo 19: Konepistooli ei suojannut Pihtiputaan surmilta – Poliisi voi yhä yllättyä hälytystehtävissä: "Kotiinsa linnoittautunut on kuin villieläin".  Lue juttu tästä .

 Katso elokuva  Kahdeksan surmanluotia Yle Areenassa .
 Jutussa on käytetty lähteinä Pihtiputaan poliisisurmien tutkintapöytäkirjaa, artikkeleita vuoden 1969 Helsingin Sanomista ja Apu-lehdestä, artikkeleita vuoden 1981 sekä vuoden 1982 Apu-lehdestä, artikkeleita vuoden 1996 ja 2017 Ilta-Sanomista, artikkelia vuoden 2009 Alibista, Hannes Markkulan kirjaa Suomalainen murha 1953-1990 sekä Sakari Toiviaisen kirjaa Tuska ja Hurmio – Mikko Niskanen ja hänen elokuvansa.

"Soita nimismiehelle, että tulee hakemaan nuo raatonsa pois" – 50 vuotta sitten Tauno Pasanen ampui neljä poliisia pihalleen ja antautui naapurille


Summary: Kokoomuksen pääministeriunelmat näyttävät tippuneen vanhusten hoivakodin lattialle, kirjoittaa politiikan toimittaja Matti Koivisto.

Ylen uusin puoluekannatusmittaus on hallituspuolueille karua katsottavaa.
 Keskustan, kokoomuksen ja sinisten yhteiskannatus on enää 32,1 prosenttia, kun vielä vaalikauden alussa hallituspuolueiden takana oli 57 prosenttia äänestäjistä.
 Puoluekannatusmittauksia tulkitessa tärkeintä ei ole se, millainen on viimeisen kuukauden aikana nähty muutos.
 Suurin merkitys on viimeisten kuukausien aikana näkyvällä pidemmän aikavälin kehityksellä, eli niin kutsutulla kannatuksen trendillä.
 Tämä käyrä osoittaa nyt alaspäin sekä keskustalla että kokoomuksella, vaikka vaaleihin on aikaa runsaat viisi viikkoa ja puolueet ovat jo startanneet vaalikampanjansa. Suunnan muuttaminen vaatii todellista nappisuoritusta vaalikentillä.
 Erityisen pahalta tilanne   näyttää  vielä viime vuonna tiukasti SDP:n kintereillä pysytelleelle kokoomukselle, jonka toiveet pääministeripuolueen asemasta näyttävät nyt tippuneen vanhusten hoivakodin lattialle. Kannatus sukeltaa juuri siinä vaiheessa, kun vauhtiin päässeen vaalikampanjan pitäisi jo purra äänestäjiin.
 Hoitajamitoitukseen liittyvän sekoilun  lisäksi kokoomus on ollut esillä ”Autot kuuluvat teille” -iskulauseella varustettujen tienvarsimainosten  herätettyä kysymyksiä puolueen ilmastolinjasta .
 Kokoomus onkin tällä mittausjaksolla menettänyt kannattajia erityisesti vihreisiin.
 Demareiden ero kokoomukseen on revennyt yli 5 prosenttiyksikköön. Se on kokoomukselle epämukavan suuri takamatka kurottavaksi, vaikka huomioon ottaisi kokoomuksen toiveikkaat arviot vaalitenttien vaikutuksesta.
 Kokoomuksessa on spekuloitu jo ennen SDP:n puheenjohtajan  Antti Rinteen  rankkaa sairauslomaa, että vaaliväittelyissä viime eduskuntavaalien alla takellelleen Rinteen esiintyminen loppusuoran vaalitenteissä riittää pudottamaan SDP:n kannatusta 2–3 prosenttiyksikköä. Nyt tämäkin turvaväli on kadonnut.
 Suuretkin muutokset ovat  vielä vaalikamppailun loppumetreillä mahdollisia, mutta SDP:n kannatus on vakiintunut suunnilleen nykyiselle tasolleen jo vuoden 2018 alussa.
 SDP:n kannatus on pyörinyt mittauksesta toiseen yli 20 prosentin lukemissa, eikä puheenjohtajan pitkä poissaolo näytä vaikuttaneen suuntaan tai toiseen.
 SDP:n kannalta keskeisin kysymys on nyt se, miten äänestäjät suhtautuvat sairauslomalta palanneeseen Rinteeseen.
 SDP:n kannalta huolestuttava merkki on se, että Taloustutkimuksen kannatuskyselyn tausta-aineistojen mukaan mittausjakson heikoin viikko SDP:lle osui Rinteen paluun jälkeisiin päiviin.
 Isoin lovi hallituksen kannatukseen tuli silloin, kun hallitusvastuussa kärvistelleet perussuomalaiset potkittiin oppositioon puheenjohtajavaihdoksen jälkeen. Tilalle tulleet siniset eivät ole onnistuneet vakuuttamaan äänestäjiä missään vaiheessa.
 Samaan aikaan maahanmuuttoteemaa oppositiosta paukuttavat perussuomalaiset ovat  Jussi Halla-ahon  johdolla nousseet jo aivan vihreiden kintereille yli 13 prosentin kannatuslukuihin.
 Keskustassa toiveet pääministeripuolueen  asemasta on jo haudattu.
 Aiemmin puheenjohtaja  Juha Sipilä   on hakenut toivonkipinää  90-luvun esimerkistä, kun silloinen puheenjohtaja  Esko Aho  onnistui nostamaan keskustan kannatuksen kolmessa kuukaudessa 14,6 prosentista 19,8 prosenttiin. Nyt aikaa vaaleihin on enää kuusi viikkoa ja kannatus menee väärään suuntaan.
 Keskustalaisten toiveena  on SDP:n ja keskustan varaan rakentuva punamultahallitus. Kokoomuksen painuva kannatus tukee tätä toivetta, mutta omakin suunta pitäisi saada käännettyä.
 Keskustan harrastama sinipunalla pelottelu ei ole auttanut, vaan kannatus on painunut 14,1 prosenttiin. Eduskuntavaaleihin meneminen tällä kannatuksella johtaisi vielä karmeampaan rökäletappioon kuin vuoden 2011 vaaleissa.
 Hallituskumppanin teflon-kuoresta katkerasti puhuneiden keskustalaisten on ollut vaikeaa peittää vahingoniloa, kun aiemmin suvereenista julkisuushallinnasta tunnettu kokoomus on kompastellut.
 Keskustan kannatusta kokoomuksen epäonni ei ole kohentanut, vaan keskustan riesana on viime aikoina ollut esimerkiksi liikenne- ja viestintäministeri  Anne Bernerin  ympärillä  vellonut kohu hallituspaikasta ruotsalaispankissa .
 Vaalikauden loppumetreillä tikittää  myös laukeamistaan odottava pommi, kun loppumattomaan valiokuntalimboon juuttunut sote-uudistus odottaa lopullista ratkaisuaan.
 Keskustassa elätellään edelleen toiveita siitä, että pääministeri Sipilä saisi sote-uudistuksen läpimenosta sulan hattuunsa.
 Todellisuudessa kyse on enää siitä, kuka vetää töpselin seinästä ja kenen syliin uudistuksen kariutuminen jälleen hallituskauden loppumetreillä kaatuu.
 Vajoavan kannatuksen kanssa kamppailevien hallituspuolueiden toive on nyt onnistuneessa loppukirissä vaalikentillä.
 Edessä on raskas ylämäki, sillä viime kuukausina paljon esillä olleet aiheet vanhustenhoidon kriisistä, Oulun seksuaalirikosepäilyistä ja ilmastonmuutoksesta suosivat muita puolueita kuin keskustaa, kokoomusta tai sinisiä.
 Lisää aiheesta:
 Ylen kannatusmittaus: SDP repäisi hurjan eron kokoomukseen – perussuomalaisille Halla-ahon kauden ennätyslukemat

Analyysi: Hallituspuolueet kuilun partaalla – syöksykierteen katkaiseminen vaatii täydellistä onnistumista vaalikentillä


Summary: Jos työn merkityksellisyys katoaa kokonaan, ihminen kuolee henkisesti, kirjoittaa Rajkumar Sabanadesan.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Työssäni johtamisen ja työyhteisöjen valmentajana olen huomannut, että hyvin suuri osa kriisiytyneistä tilanteista juontaa lopulta juurensa arvoihin. Arvoissa on kyse tunteista, ja tunteet ohjaavat meidän jokaisen toimintaa, ajattelimme sitä tai emme. Jotkut ovat hyvin tietoisia arvoistaan, ja puhuvat niistä avoimesti. Toiset eivät välttämättä tule koskaan miettineeksi koko asiaa.
 Joka kerta kun ihminen joutuu toimimaan arvojensa vastaisesti, hänen moraaliinsa tulee särö. Työn tekemisestä häviää pikkuhiljaa ilo ja tilalle tulee kyynisyys ja katkeruus.
 Arvoristiriitaa ei välttämättä heti tunnista , vaikka siihen törmäisi päivittäin. Kun puhutaan huonosta työilmapiiristä, johtamisongelmista, uupumisesta ja resurssipulasta, todellisuudessa usein kyse on jonkinlaisesta arvoristiriidasta. Kun ihminen joutuu päivittäin toimimaan jollakin tavalla omia arvojaan vastaan, hän voi huonosti – vaikkei tiedostaisikaan asiaa.
 Joka kerta kun ihminen joutuu toimimaan arvojensa vastaisesti, hänen moraaliinsa tulee särö. Työn tekemisestä häviää pikkuhiljaa ilo ja tilalle tulee kyynisyys ja katkeruus. Pahimmassa tapauksessa merkityksellisyys katoaa kokonaan, ja ihminen ikään kuin henkisesti kuolee. Tämä näkyy ulospäin usein vakavana masennuksena tai työuupumuksena. Moni vierastaa puhetta niin sanotusta kutsumusammatista. Minusta termi on erinomainen, sillä se korostaa juuri arvojen merkitystä.
 Moni varmasti sanoisi, että tyypillisiä suomalaisia arvoja ovat heikommasta huolehtiminen, tasa-arvo ja rehellisyys. Entä arvokas vanhuus?
 Ihminen, joka hakeutuu hoiva-alalle  kutsumuksesta, haluaa toteuttaa omia arvojaan. Hän pitää työtään arvokkaana ja merkityksellisenä. Sitä suurempi on henkilökohtainen kriisi, mikäli hän ei pääse toimimaan arvojensa mukaisesti jokapäiväisessä työssään.
 Julkisessa keskustelussa puhutaan hoitajamitoituksesta ja väitellään siitä, pitääkö vanhusta hoitaa 0,6 vai 0,7 hoitajaa. Lopulta kyse on arvoista.
 Kaikkien päätösten keskiössä  on yksittäinen ihminen arvoineen. Ei ole olemassa arvovapaata asiantuntijaa, eikä pelkkien faktojen pohjalta toimivaa ministeriä. Arvoilla on myös eri ihmisille eri hierarkia. Jos kaksi arvoa on keskenään ristiriidassa, kyse on lopulta siitä, mitä arvoa itse pidämme arvokkaampana. Turvallisuus vai yksityisyydensuoja? Tehokkuus vai arvokkuus? Yksilö vai yhteisö? Armo vai oikeus?
 Mitkä ovat suomalaisen yhteiskunnan arvot  – tai onko meillä edes yhdistäviä arvoja? Moni varmasti sanoisi, että tyypillisiä suomalaisia arvoja ovat heikommasta huolehtiminen, tasa-arvo ja rehellisyys. Entä arvokas vanhuus? Ihmisarvon ja vanhuuden kunnioittaminen? Mikä on oikea suhde oikeuksien ja velvollisuuksien välillä?
 Suomessa ajatellaan ihan oikein, että hyvinvointiyhteiskunnan tehtävä on huolehtia kaikkien perustarpeista.
 Vastuu ja velvollisuus ymmärretään  hyvin eri tavalla eri kulttuureissa. Pohjoismaisessa hyvinvointiyhteiskunnassa korostuu yhteiskunnan vastuu yksilöiden hyvinvoinnista, ja yhteiskunnalla nähdään olevan velvollisuus huolehtia heikoimmista, kuten lapsista, vanhuksista tai sairaista. Perinteisissä kulttuureissa kuten vaikka Sri Lankassa, vastuu ja velvollisuus mielletään hyvin voimakkaasti perheen kautta. Yhteiskunnan apuun ei ole mahdollista luottaa, koska toimivat rakenteet puuttuvat, ja korruptio jyllää. Siksi yksilön katsotaan olevan ensisijaisesti vastuussa perheenjäsentensä hyvinvoinnista. Hyvinvointivaltion puuttuessa myös perhekäsitys on hyvin laaja.
 Suomalaiselle ajatus siitä, että hänen oletettaisiin osallistuvan vaikkapa Australiaan muuttaneen kaukaisen pikkuserkkunsa lasten koulunkäynnin rahoittamiseen tuntuu käsittämättömältä, mutta tamilikulttuurissa ajatus on täysin normaali.
 Meillä ihmisillä on  valitettavasti usein tapana ajatella asioita mustavalkoisesti. Asiat ovat joko tai, niin tai näin. Suomessa ajatellaan ihan oikein, että hyvinvointiyhteiskunnan tehtävä on huolehtia kaikkien perustarpeista. Tämän allekirjoitan itsekin, ja onkin päivän selvää, että vanhustenhoivaan tarvitaan jatkossa yksinkertaisesti enemmän resursseja – pelkillä arvoilla ei ketään hoideta, vaan tarvitaan käsipareja.
 Vanheneva väestö on tosiasia , joten tulevaisuuteen on pakko varautua. Ihmiset elävät nykyisin yhä vanhemmiksi, mutta sairastavat vanhoilla päivillään usein vaikeita ja intensiivistä hoitoa vaativia sairauksia. Moni haluaisi hoitaa vanhempiaan kotonaan, mutta järjestely kaatuu usein jo tilanpuutteeseen. Vaikeasti muistisairas vanhus vaatii ympärivuorokautista hoitoa, mihin harvalla on mahdollisuus sitoutua – monen vanhuksen lapsi on työelämässä. Olisikin hyvä jo tässä vaiheessa kehittää ratkaisuja, jotka mahdollistaisivat monenlaiset hoitomuodot.
 Uusia ylisukupolvisia asumismuotoja ja kaavoitustakin voisi miettiä laatikon ulkopuolelta, ja miksi esimerkiksi hoitovapaata ei voisi ulottaa koskemaan myös vanhusten hoitoa?
 Jari Sarasvuo  julisti televisiossa, että ”Suomi on moraalisessa konkurssissa”. Itse en menisi ihan niin pitkälle. Maailmassa ei ole yhtään täydellistä yhteiskuntaa, eikä Suomikaan sellainen ole. Suomi on varmasti kuitenkin paljon lähempänä täydellistä kuin vaikkapa sodasta toipuva köyhä kotimaani Sri Lanka, jossa monen ihmisen kohtalo edelleen sinetöityy syntymällä väärään kastiin.
 Sanonnan mukaan yhteiskunnan sivistystason näkee siitä, miten se kohtelee heikoimpiaan. Sanonta on hyvä, mutta muokkaisin sitä vähän: ihmisen arvomaailman näkee siitä, miten hän kohtelee läheisiään. Koska viimeksi kävit katsomassa sairasta tai vanhaa sukulaistasi?
 Jos vastuu on kaikilla , se ei lopulta ole kenelläkään. Kyse ei ole vain hoitajamitoituksesta. Kyse ei myöskään ole vain julkisesta tai yksityisestä terveydenhuollosta. Kyse ei edes ole vain rahasta. Kyse on arvoista.
 Rajkumar Sabanadesan
 Kirjoittaja on tamperelainen yrittäjä, muutosjohtamisen konsultti ja entinen turvapaikanhakija.

Rajkumar Sabanadesanin kolumni: Jos ihminen joutuu työssään toimimaan arvojaan vastaan, hän voi huonosti


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Ylen kannatusmittaus: Demarit venyttävät kaulaa seuraaviin
 SDP on entistä selvemmin suosituin puolue, kertoo  Ylen uusi puoluekannatusmittaus . Demareiden suosio on noussut ja suurten porvaripuolueiden edelleen laskenut. SDP:n etumatka toisena tulevaan kokoomukseen on jo yli viisi prosenttiyksikköä. Kyselyn suurin nousija on perussuomalaiset.
 Kauppareissu voi olla allergiselle työläs myös verkossa
 Jos tekee ruokaostokset ruokakaupan sijaan kotisohvalla, sopivien ostosten löytäminen allergiselle voi silti olla työlästä. Ismo Pekkarinen / AOP
 Allerginen voi kotoa shoppaillessa tutustua kaikessa rauhassa ruokien tuotesisältöihin.  Allerginen voi kuitenkin törmätä  verkon kautta ostamisessa tuttuihin ongelmiin, esimerkiksi vatsanväänteisiin.
 Kauppojen verkkokaupoissa ruokia voi suodattaa erilaisten ruokayliherkkyyksien ja erityisruokavalioiden perusteella. Allergiselle ongelmia voi teettää tuotteiden tuotemerkinnät. Vaikka ne olisivat asianmukaiset, eivät ne kerro kaikkea muun muassa mausteista.
 Kreikka valvoo mustasukkaisesti fetan valmistusta
 Fetan tuottaja Kyriakos Kostarelos tarkkailee maidon pastörointia. Kostarelos valvoo huolella, mitä eläimet syövät ja miten maito kuljetetaan valmistamoon. Sofia Papastrati
 Feta on kenties tunnetuin kreikkalainen ruokatuote maailmalla ja Kreikan maatalouden tärkeimpiä vientituotteita. Juustolla on EU:n nimisuoja, eli samannimisenä sitä ei saisi muualla valmistaa ja myydä. Käytännössä nimisuoja ei silti ulotu kaikkiin maihin.  Kreikassa asiaa valvotaan tarkasti  ja jo pelkkä tuontimaidon osto herättää epäluulot.
 5G-teknologia tulee - mikä muuttuu?
 Chin Leong Teoh / AOP
 Entistä nopeamman tietoverkon avulla paljon puhuttu esineiden internet on vihdoin mahdollinen. Mutta mitä se tarkoittaa, kun kodinkoneet tai esimerkiksi autot ja liikennevalot alkavat viestitellä keskenään?  Asiantuntijat ovat innoissaan uuden teknologian  mahdollisuuksista ja huolissaan sen riskeistä.
 Päivä on pilvinen ja sateinen suuressa osassa maata
 Yle Sää
 Lumisade- ja räntäalue saapuu lounaasta ja leviää maan etelä-ja keskiosaan. Päivällä etelässä sataa myös vettä. Pohjoisessa sää on edelleen poutaista ja laajalti myös selkeää.
 Lämpötila on iltapäivästä alkaen +2...-5 astetta, lauhinta on lounaassa. Pohjoisessa pakkasta on -5-12 astetta. Lue lisää  säästä täältä .

Herätys: Ylen mittaus: Oppositio nousussa, hallitusryhmät laskussa, 5G tulee, mikä muuttuu, Kreikka vaalii tarkasti feta-juustoa


Summary: Vaikeasti yliherkkä ei voi olla varma, onko verkosta tilattu elintarvike altistunut haitallisille allergeeneille.

Pieni präntti hukkuu pakkauksen kylkeen kaupan kelmeässä valossa. Lukulasit jäivät kotiin ja nälkäkin on.
 Kaikki ruokayliherkät tai muuten vaan ruoan sisällöstä kiinnostuneet tietävät, miten rasittavaa tuoteselosteiden tutkiminen voi olla.
 Useimmiten seuraus sopimattoman ruoan nauttimisesta on ihottuma tai vatsan väänteet, mutta joskus kyse on elämästä ja kuolemasta. Vakavasti allergisella ei ole varaa luottaa tuuriin, sanoo kehityspäällikkö  Jonna Nurminen  PirkanmaanAllergia- ja Astmayhdistyksestä.
 – Sopimattoman ruoka-aineen aiheuttama anafylaksia voi olla pahimmillaan henkeä uhkaava.
 Voisiko verkkokaupasta löytyä apu turvalliseen ostamiseen? Kotona shoppaillessa ruokien tuotesisältöihin voi tutustua kaikessa rauhassa tietokoneen tai puhelimen näytöltä.
 Nurmisen mukaan ruoka-allergiset arvostavat tarkkaa tietoa.
 – Sellainen verkkokauppa, joka antaa tyhjentävän ja luotettavan tiedon ruoan sisällöstä, löytää varmasti asiakkaita.
 Pahimmillaan ruoka-aineesta voi aiheutua usean elimen yliherkkyysreaktio, anafylaksia. Se etenee nopeasti ja voi olla pahimmillaan henkeä uhkaava. Ensiapuna on adrenaliinipistos reisilihakseen ja soitto hätänumeroon.  Päivi Meritähti / Yle
 Esimerkiksi Keskon verkkokaupassa ruokia voi suodattaa erilaisten ruokayliherkkyyksien perusteella.
 – Palvelussamme on mahdollisuus hakea esimerkiksi laktoosittomia ja gluteenittomia tuotteita, kertoo kaupan palveluista vastaava johtaja  Jani Karotie .
 Myös SOK:n verkkoruokakaupassa on mahdollista rajata valikoimaa erityisruokavalion perusteella. Lisäksi mobiilisovelluksella voi skannata kaupassa tuotteita ja saada niistä kännykän ruudulle esimerkiksi tuoteselosteet ja hyllypaikka.
 SOK:n digitaalisten palveluiden päällikkö  Matti Torniainen  vakuuttaa, että tuoteselosteet ovat paikkansapitävät ja ajan tasalla.
 – Tuotetietotiimimme vastaa tietojen paikkansapitävyydestä.
 Tuoteselosteita tarkkaillaan
 Aika harva suomalainen vielä ostaa päivittäiset elintarvikkeensa verkosta, mutta määrä kasvaa vuosi vuodelta. Esimerkiksi vuonna 2017  elintarvikkeiden verkkokauppa kaksinkertaistui .
 Se tarkoittaa, että entistä useampi ruoka-allerginen on verkkokauppojen sivuilta löytyvien tuoteselosteiden varassa. Mutta voiko niihin luottaa?
 Ruokaviraston (entinen Evira) ylitarkastaja  Tuulikki Lehdon  mielestä voi melko hyvin. Ruoan verkkokaupan lisääntyminen on huomioitu myös Ruokavirastossa.
 – Laki antaa meille joulukuusta alkaen mahdollisuuden tehdä pistokoeluonteisia näyteostoja myös verkkokaupoista.
 Ruoka-allergia on 2-5 prosentilla suomalaisista aikuisista. Laktoosi-intoleranssi melkein joka viidennellä ja keliakia ainakin parilla prosentilla. Antti Eintola / Yle
 Elintarvikkeiden verkkokaupan yleisiä tuotemerkintöjä säätelee  EU:n yhteinen elintarviketietoasetus  (EUR-Lex). Sen mukaan asiakkaalle pitää antaa ennen ostoa kaikki pakolliset elintarviketiedot lukuun ottamatta vähimmäissäilyvyysaikaa tai viimeistä käyttöajankohtaa.
 Lisäksi on olemassa erityislainsäädäntöä, joka tulee tarvittaessa ottaa huomioon tietoja elintarvikkeesta annettaessa.
 Kaikkien pakollisten tietojen on oltava saatavilla toimitushetkellä. Tällaisia ovat muun muassa allergioita ja intoleransseja aiheuttavat aineet, elintarvikkeen nimi, ainesosat, alkuperämaa tai lähtöpaikka, tarvittavat käyttö- ja säilytysohjeet.
 – Verkossa myytäviä elintarvikkeita koskevat samat säädökset kuin kivijalkakaupan tuotteita. Tärkeää on myös, että elintarvikkeesta annettava tieto on totuudenmukaista ja riittävää eikä kuluttajaa johdeta harhaan, Lehto sanoo.
 Tuulikki Lehto muistuttaa, että lopullinen vastuu totuudenmukaisista pakkausmerkinnöissä on elintarvikealan toimijalla.
 Katala kontaminaatio ja salatut mausteet
 Vaikka tuotemerkinnät olisivat asianmukaiset, eivät ne kerro kaikkea. Jonna Nurminen kertoo, että esimerkiksi mausteet voivat aiheuttaa kaupassa ongelmia.
 Mikäli tuotteen painosta on mausteita alle kaksi prosenttia, niitä ei tarvitse eritellä vaan tuoteselosteessa riittää pelkkä maininta "mausteita".
 – Jos on jollekin mausteelle allerginen, niin tuote jää varmuuden vuoksi ostamatta.
 On ikävää, jos varoitellaan turvatakseen oma selusta.  Jonna Nurminen
 Nurminen on ollut kehittämässä Pirkanmaan Allergia- ja Astmayhdistyksen Erimenu.fi-palvelua. Palvelu on tarkoitettu erityisesti vaikeasti ruokayliherkille, joille tavalliset tuoteselosteet eivät anna riittävän tarkkaa tietoa tuotteen sisällöstä.
 – Siellä eritellään tuotteet loppuun asti. Mausteet ovat hyvä esimerkki, miksi siitä on hyötyä.
 Toinen ongelma allergisen arjessa on kontaminaatioriski. Se tarkoittaa, että allergeenia on voinut joutua tuotteeseen valmistus- tai säilytysvaiheessa.
 Tuotteen ostanut ei voi olla varma, onko hänen ostamansa tuote altistunut allergiaa aiheuttavalle aineelle.
 – Jos on vaikea allergia vaikka tattarille, niin pakkausselosteesta ei välttämättä näe, onko sille kontaminaatiovaaraa. Silloin asiakkaan pitää soittaa tuottajalle ja varmistaa esimerkiksi se, tehdäänkö hirssivalmistajan linjalla myös tattaria, Nurminen sanoo.
 Tuoteselosteesta pitää ilmetä, mikäli tuote on saattanut joutua tekemisiin allergiaa aiheuttavan toisen elintarvikkeen kanssa.  Yle
 Anafylaktikko arvostaa, että pääsee itse näkemään paketin ja sen, missä sitä on säilytetty. Jos vaikka on allerginen tattarille, niin mikäli oman tuotteen yläpuolella on säilytetty tattaria, saattaa tuote olla kontaminoitunut.
 – Vaikeasti ruoka-allerginen ei osta käytännössä mitään irtomyynnistä.
 Jos kontaminaatioriski on valmistajan tiedossa, pitää se myös ilmoittaa. Tyypillisiä ovat esimerkiksi leivonnaisten "saattaa sisältää pähkinää” -varoitukset.
 Jonna Nurminen kertoo, että varoituksia saatetaan painaa myös varmuuden vuoksi.
 – Toki jos riski on, pitää painaa. Mutta on ikävää, jos varoitellaan turvatakseen oma selusta. Silloin allergisen tuotevalikoima kapenee entisestään.
 Millaisia kokemuksia sinulla on ruoan verkko-ostamisesta? Oletko siirtynyt tilaamaan elintarvikkeitasi verkosta? Kerro kokemuksiasi. Keskustelu suljetaan keskiviikkona 20.2. kello 22.00.
 Lue myös:
 Entistä useampi ostaa kotisohvalta: Vuosikasvu jo 20 prosenttia –vähittäiskaupalla edessä suuri myllerrys
 Mikseivät suomalaiset innostu ostamaan ruokaa netistä? – "Emme ole valmiita maksamaan siitä, että joku toinen hoitaa ostokset"

Kauppareissu voi olla allergiselle työläs – verkkokauppa helpottaa ruokaostoksia, mutta siinäkin on riskinsä


Summary: Kreikan tunnetuimpiin brändeihin kuuluva fetajuusto on aitoa myös tavernoissa Ateenan turistikaupunginosassa Plakassa.

Keskisuuressa juustomeijerissä Ateenan liepeillä tuoksuu vuohenmaito. Valtavissa kattiloissa valmistuu kuukaudessa 15–20 000 kiloa Kreikan ”valkoista kultaa”, fetaa.
 Juuston määrällä ei ole valmistamolle niinkään merkitystä kuin sillä, että feta tehdään perinteisesti käsityönä.
 Yrityksen johtaja  Kyriakos Kostarelos  kurkistelee kattiloihin ja seuraa aamun tuotantovaihetta, juustomassan sekoittamista ja juuston erottamista herasta.
 Kostarelosilla on lapsestaan ylpeän isän ilme.
 – Fetamme on kuin käsintehty puku. Se tarkoittaa korkeita tuotantokuluja, mutta haluamme säilyttää valmistustapamme. Ne erottavat meidät muista tuottajista, Kostarelos kertoo.
 Juustomestari Nikolaos Bourdas sekoittaa ja leikkaa juustomassaa perinteisellä menetelmällä, joka erottaa Kostarelos-valmistamon muista. Sofia Papastrati
 Valmistusmenetelmät ja ammattitaito määrittävät fetan
 Kostarelosin yritys on yksi kuudesta rekisteröidystä fetavalmistamosta Ateenaa ympäröivässä läänissä.
 Juustomeijerit eroavat toisistaan paitsi tuotannon koneellistamisessa myös fetan kypsytystavassa.Valtaosa Kostarelos-valmistamon fetasta kypsyy puutynnyreissä pitkään, jopa 12-18 kuukautta. Se on toista vaihtoehtoa, metallikanistereissa kypsyttämistä vaativampi menetelmä.
 Fetassa käytettävä lampaan- ja vuohenmaito tuodaan pientuottajilta ja sen laatua valvotaan päivittäin juustovalmistamon laboratoriossa. Käsintehdyssä fetassa maitoa kuluu enemmän kuin teollisuustuotannossa.
 Koko ikänsä fetaa valmistanut juustomestari  Nikolaos Bourdas  valmistelee juustomassan valuttamista muoteissa. Hän painottaa, että tuotannossa ratkaisevaa ovat paitsi menetelmät myös ammattitaito.
 – Elävän tuotteen parissa vaaditaan tarkkaavaisuutta. Haastavin valmistusvaihe on siihen saakka kunnes juusto saostuu. Salaisuus piilee lämpötilassa, Bourdas selittää.
 Muotit lasketaan kattiloihin, niin että juusto erottuu herasta. Sofia Papastrati
 Tunnista oikea feta – Feta on ollut EU:n alkuperäsuojattu tuote vuodesta 2002. Suojaus määrittää, että fetaa ja siinä käytettävää maitoa saa tuottaa vain Kreikan mantereella ja Lesboksen saarella. – Fetassa tulee olla vähintään 70 prosenttia pastöroitua lampaanmaitoa, muu osa voi olla vuohenmaitoa. Eläinten on oltava kreikkalaisia rotuja, niiden tulee laiduntaa pääosin vapaina ja syödä paikallisia luonnonantimia. – Fetassa on runsas aromi ja se ei murene leikatessa. Suussa feta sulaa tasaisesti ja jättää miellyttävän, hieman happaman maun.
 Viennin kasvu lisää tuotantoa
 Kreikan talouskriisin ruokatuotteet kestivät muita aloja paremmin. Fetaa kreikkalaiset ovat tottuneet syömään pienestä pitäen eikä tavasta luovuttu kriisivuosinakaan.
 Useille fetan tuottajille talouskriisi loi kuitenkin sysäyksen panostaa kansainvälisille markkinoille. Viime vuosina tasaisesti noussut vienti on lisännyt samalla tuotantoa. Feta on kenties tunnetuin kreikkalainen ruokatuote maailmalla ja Kreikan maatalouden tärkeimpiä vientituotteita.
 Kokonaistuotanto on silti pieni vastaamaan kansainvälistä kysyntää.Vuonna 2017 fetaa vietiin noin 57 miljoonaa kiloa. Yli 90 prosenttia viennistä suuntautuu EU-maihin.
 – Ongelma on, että valmistajat kiistelevät siitä, kuka myy halvimmalla ulkomaille. Tämä kostautuu fetan tuottajille tai siihen, että karjankasvattajat joutuvat luopumaan laumoistaan, Kyriakos Kostarelos toteaa.
 Fetan on kypsyttävä vähintään kaksi kuukautta puutynnyreissä tai metallikanistereissa. Jopa yli vuoden kypsytys pyökkitynnyreissä takaa Kostarelos-valmistamon fetaan pikanttisen maun Sofia Papastrati
 Tuonti- ja lehmänmaito erityistarkkailussa
 Fetalla on EU:n nimisuoja, mikä tarkoittaa, että feta-nimistä juustoa ei saa valmistaa muissa EU-maissa tai unionin ulkopuolisissa valtioissa, joiden kanssa EU:lla on kauppasopimus.
 Käytännössä EU-sopimusten ulkopuolelle jää monia maita, joissa paikallisia valkoisia juustoja myydään fetana. Näin tehdään etenkin alueilla, joilla asuu ulkokreikkalaisia.
 Kreikassa tuotantoa valvotaan tiukasti. Maatalouden tutkimuskeskuksen johtaja  Nikolaos Katis  vakuuttaa, että vain harvoissa tapauksissa on ollut laiminlyöntejä.
 – Tarkkailtavana ovat erityisesti yritykset, jotka ovat lisänneet tuontimaidon käyttöä. Viime aikaisissa tarkastuksissa ja pistokokeissa ei ole viitteitä tuonti- tai lehmänmaidon käytöstä fetassa, Katis ilmoittaa.
 Kostarelosilla on omat epäilynsä.
 – On varmasti toimijoita, jotka harkitsevat säädösten kiertämistä tai ovat siihen päätyneet, mutta toivottavasti kaikki ymmärtävät lopulta yhteisen etumme. Jos emme tee fetaa oikein, muut EU-maat voivat vedota siihen ja aloittaa fetan valmistuksen.
 Kyriakos Kostarelos jatkaa perheyritystä jo kolmannessa sukupolvessa. Hänen mukaansa suuret ja pienet fetan tuottajat tarvitsevat toinen toistaan. Sofia Papastrati
 Suomalaiset lomailijat tunnistavat jo oikean fetan
 Kyselykierros tavernoissa Ateenan turistikaupunginosassa Plakassa osoittaa, että pöytiin tarjoillaan aitoa fetaa.
 Vain muutamassa grillipaikassa juustokimpale salaatissa ei ole fetaa.
 Tavernoitsija Nikolaos Zafeiropoulosilla on kokemusta suomalaisista asiakkaista.Hänen mukaansa suomalaiset alkavat jo erottaa maun perusteella fetan muista valkoisista juustoista.
 – Korostan asiakkaille, että oikeaoppisesti tehdyssä fetassakin on eroja, esimerkiksi alueen mukaan, aivan kuten viineissä. Suomalaisia kiinnostaa myös se, miten moniin eri ruokalajeihin feta taipuu, Zafeiropoulos sanoo.
 Plakan tavernoissa fetaa saa niin grillattuna kalamarin kanssa kuin kypsytetyissä liharuoissa, alkupalapyöryköiden täytteenä ja kreetalaisessa Dakoksessa korpun päällä. Zafeiropoulosin tavernan valttikortti on fetapiiras seesamin siemenillä ja hunajalla.
 – Liikkeeni tuotossa ammottaisi iso lovi, jos fetaa ei olisi. Fetan puuttuminen ravintoloista olisi vähän kuin kahvila ilman kahvia, Zafeiropoulos kiteyttää.
 Fetapiiras kuuluu kreikkalaisten arkeen. Sofia Papastrati
 Hinta on kreikkalaisille fetan valintakriteeri
 Pikku pojasta asti sukunsa juustovalmistamossa hyörineelle Kyriakos Kostarelosille fetan tulevaisuus näyttäytyy loisteliaana. Jos vain muutamaan seikkaan kiinnitetään Kreikassa huomiota.
 – Ala kaipaa kipeästi keskusjärjestöä tuotannon suojaamiseksi ja fetan markkinoimiseksi ulkomailla. Vastaava katto-organisaatio on menestynyt jo viinialalla, Kostarelos sanoo.
 Toisen toiveen hän suuntaa kuluttajille.
 – Fetaa nautitaan isoissa erissä, jolloin tärkeintä on edullinen hinta. Haluaisin kreikkalaisista laatutietoisempia. Kiintymyksen rinnalle enemmän arvostusta fetaan, Kostarelos sanoo.

Fetan valmistamista valvotaan Kreikassa tarkoin  – Pienikin filunki ja muut EU-maat aloittavat fetan valmistuksen, juustomestari pelkää


Summary: Päähallituspuolue keskustan kannatus sulaa yhä alemmas.

Antti Rinteen  johtama SDP on entistä tiukemmin kiinni pääministerin paikassa, kun vaaleihin on reilu kuukausi aikaa, kertoo Ylen uusi puoluekannatusmittaus.
 Demareiden kannatus nousi edellisestä mittauksesta 1,2 prosenttiyksikköä ja on 21,3 prosenttia.
 Näin kannatusmittaus tehtiin Taloustutkimus haastatteli 2905 ihmistä. Haastattelut tehtiin 6.2.–5.3.2019. Puoluekantansa kertoi 1777 vastaajaa. Virhemarginaali on suurimpien puolueiden osalta +/- 2,0 prosenttiyksikköä. Lataa kannatusmittauksen vastausaineisto  tästä .
 Samalla hallituksen suuret porvaripuolueet jatkoivat kannatussukellustaan.
 Kokoomuksen kannatus on mittauksessa 16,2 prosenttia. Se on puolueen heikoin noteeraus neljään vuoteen ja alhaisin lukema  Petteri Orpon  puheenjohtajakaudella.  Kuukauden takaiseen mittaukseen  verrattuna kokoomus menetti reilun prosenttiyksikön kannattajistaan.
 Juha Sipilän  keskustan saama 14,1 prosenttia on alhaisin Taloustutkimuksen puolueelle mittaama kannatus sitten marraskuun 2011. Kuukauden takaiseen mittaukseen verrattuna keskusta menetti nyt 1,5 prosenttiyksikköä kannatuksestaan.
 SDP:n kannatusetumatka toisena tulevaan kokoomukseen on tässä mittauksessa jo 5,1 prosenttiyksikköä.
 Perussuomalaiset kirii vaalien kynnyksellä
 Mittauksen suurin nousija on perussuomalaiset, joka on parantanut juoksuaan koko alkuvuoden. Kannatus nousi jälleen yli prosenttiyksikön 13,3:een prosenttiin.
 Tämä on suurin puolueelle mitattu kannatus  Jussi Halla-ahon  puheenjohtajakaudella.
 – Perussuomalaisia aikaisemmin äänestäneet, jotka välillä ovat olleet epäilevällä kannalla, palailevat nyt perussuomalaisten tukijoiksi, toteaa kyselyn tehneen Taloustutkimuksen tutkimusjohtaja  Tuomo Turja.
 Ennen tätä talvea perussuomalaiset on mitellyt suosion suuruudessa tasaisimmin vasemmistoliiton kanssa, mutta nyt se lähestyy neljänneksi suosituimman puoleen, vihreiden kannatuslukemia.
 Pekka Haaviston  johtama vihreät menetti mittauksessa lähes prosenttiyksikön kannatuksestaan, joka on nyt 13,7 prosenttia. Vasemmistoliiton suosio parantui hivenen 8,9:ään prosenttiin.
 Pienimmistä eduskuntapuolueista RKP petrasi tässä helmikuun ja maaliskuun alkupäivien aikana tehdyssä mittauksessa 0,7 prosenttiyksikköä 4,7:ään prosenttiin. Kristillisdemokraattien kannatus on 3,5 prosenttia.
 Perussuomalaisista toissa kesänä irtautunut Sininen tulevaisuus ei näytä löytävän merkittävästi uutta kannattajakuntaa vaaleihin mennessä. Sinisiä ilmoitti tukevansa tällä kertaa 1,8 prosenttia kyselyn vastaajista.
 Kokoomuskin vuotaa perussuomalaisiin - keskusta joka suuntaan
 Liikkuvia äänestäjiä on liikkeellä runsaasti vaalipäivään asti, eikä mikään ole vielä varmaa.
 Taloustutkimuksen tutkimusjohtaja Tuomo Turja kertoo kyselyn tausta-aineistojen perusteella, että vahvimmin noussut perussuomalaiset on saanut uusia kannattajia sekä katsomosta että muilta puolueilta.
 – Kokoomus ja keskusta vuotavat entistä selkeämmin perussuomalaisiin.
 Eniten kokoomus on kuitenkin menettänyt kannattajiaan vihreille. Keskustan vene taas vuotaa vähän joka puolelle, Turja sanoo.
 – Vihreille, perussuomalaisille, kokoomukselle ja SDP:lle. Liikkuvat äänestäjät ovat nyt se keskustan haaste.
 SDP:n kannatuskehityksessä kiinnostava ilmiö on paitsi sen korkea taso koko mittausjaksolla, myös alkuvuoden sairauslomalla olleen Antti Rinteen paluun vaikutus.
 Rinne korvasi viime perjantaina sijaisenaan toimineen  Sanna Marinin  SDP:n johdossa. Viimeiset tutkimushaastattelut Ylen mittaukseen tehtiin kuluvan viikon maanantaina ja tiistaina.
 – Tämä on selkeästi heikoin viikko SDP:lle tällä mittausjaksolla, Taloustutkimuksen Turja toteaa.
 SDP ja vihreät kahmisivat eniten lisäpaikkoja
 Taloustutkimus on  vaalivuoden alusta lähtien  laskenut Ylelle kannatusmittausten mukaisen  eduskuntapaikkojen määrän muutoksen  nykyiseen edustajamäärään verrattuna.
 Muutoksia tarkastellessa pitää huomata, että ne on laskettu kuuden kuukauden mittaustulosten keskiarvon mukaan.
 Niinpä esimerkiksi kokoomus saisi edelleen neljä lisäpaikkaa (yhteensä 41 edustajaa), vaikka sen kannatusosuus on uusimmassa mittauksessa selvästi edellisiä vaaleja alhaisempi.
 Eniten lisäpaikkoja ottaisivat laskelman mukaan SDP ja vihreät. Demareille tulisi 49 eduskuntapaikkaa, joka on 15 paikkaa enemmän kuin puolueen nykyinen edustajamäärä. Vihreät saisivat 26 paikkaa, joka on 11 enemmän kuin nykyinen paikkaluku.
 Keskustan paikkamäärä eduskunnassa romahtaisi 49:stä 36:een.
 Perussuomalaisten paikkaluku tippuisi kannatusmittausten mukaan 17 paikan verran 21:een, koska puolueesta on edellisten vaalien jälkeen irronnut suuri joukko edustajia sinisiin.
 Lue lisää:
 Miten eduskunnan paikat jakautuisivat? Katso Ylen uudistuneesta puoluekannatusmittauksesta

Ylen kannatusmittaus: SDP repäisi hurjan eron kokoomukseen – perussuomalaisille Halla-ahon kauden ennätyslukemat


Summary: Ikäpoikkeuslupia on myönnetty yli 2 000, ja hakemuksia on jonossa 2 900.

Ajokortin hankkiminen jo 17-vuotiaana on osoittautunut erittäin suosituksi, kirjoittaa Uutissuomalainen.
 Viime kesänä voimaan tullut ajokorttiuudistus kevensi ajokortin saamisen ehtoja. Aiemmin ajokortin saaminen alaikäisenä vaati painavia syitä, mutta nyt hakemus hylätään harvoin.
 Lain voimaantulon jälkeen 17-vuotiaiden ikäpoikkeuslupia on myönnetty yli 2 000, ja hakemuksia on jonossa 2 900.
 Uutissuomalaisen mukaan ikäpoikkeuslupien käsittely on ruuhkautunut pahasti liikenne- ja viestintävirasto Traficomissa. Hakemuksia tulee noin tuhannen kappaleen kuukausivauhdilla.
 Ajokortin voi saada nykyään jo 17-vuotiaana esimerkiksi pitkän koulumatkan tai tavoitteellisen harrastuksen vuoksi. Ikäpoikkeuslupa voidaan myöntää kolme kuukautta ennen 17-vuotispäivää, ja kuljettajan tutkinnon voi suorittaa, kun on täyttänyt 17 vuotta.

Uutissuomalainen: Virastoon tulvii hakemuksia ajokortin suorittamisesta jo 17-vuotiaana


Summary: Yhdysvaltain kongressi on toistuvasti epäonnistunut todistamaan vakoiluväitteitään, sanoo yhtiön edustaja.

Kiinalainen telekommunikaatiojätti Huawei on haastanut Yhdysvallat oikeuteen.
 Huawei syyttää, että Yhdysvallat on menetellyt laittomasti säätämällä lain, joka kieltää Yhdysvaltain hallitusta tekemästä yhteistyötä Huawein laitteita käyttävien yritysten kanssa.
 – Yhdysvaltain kongressi on toistuvasti epäonnistunut todistamaan vakoiluväitteitään, joiden vuoksi Huawein tuotteita ei saisi käyttää, sanoo Huawein hallituksen kiertävä puheenjohtaja  Guo Ping .
 Washington on pyrkinyt vakuuttamaan liittolaisensa kieltämään Huawein tuotteet televerkoissaan vakoiluvaaran vuoksi. Huawei on toistuvasti kieltänyt syytökset.
 Huawei syyttää puolestaan Yhdysvaltoja tietojärjestelmiensä hakkeroinnista ja sähköpostien varastamisesta.

Huawei haastoi Yhdysvallat oikeuteen


Venäjän parlamentin alahuone eli duuma hyväksyi keskiviikkona toisessa käsittelyssä lakiehdotuksen, joka tekee valeuutiseksi määritellyn materiaalin levittämisen internetissä rangaistavaksi. Arvostelijoiden mukaan laki merkitsisi sensuuria.
 Lakiehdotuksen mukaan syyttäjä voi määritellä, mikä on valeuutinen. Sitten mediaa valvova elin voi käskeä poistamaan uutisen internetistä.
 Lain rikkomisesta voidaan langettaa 1,5 miljoonan ruplan eli yli 22 000 euron sakko, jos materiaalin levittäminen johtaa vakaviin seuraamuksiin kuten kuolemaan tai mellakoihin.
 Mikäli kansanedustajat hyväksyvät lain kolmannella käsittelykerralla myöhemmin tällä viikolla, lähetetään laki parlamentin ylähuoneeseen ja presidentti Vladimir Putinin hyväksyttäväksi.

Venäjän duuma haluaa kriminalisoida valeuutiset


Summary: Lakeja piti käsitellä eduskunnan täysistunnossa jo helmikuussa.

Sotilas- ja siviilitiedustelulakien on tänään määrä olla vihdoin eduskunnan täysistunnon käsittelyssä.
 Tiedustelulakien ympärillä on nähty monipolvinen prosessi eduskunnassa. Lakeja piti käsitellä eduskunnan täysistunnossa jo helmikuussa, mutta ne vedettiin yllättäen pois asialistalta.
 Lait päätyivät "sakkokierrokselle" valiokuntiin. Puhemies  Paula Risikko  (kok.) piti menettelyä tarpeellisena perustuslakiasiantuntijoiden esittämän kritiikin jälkeen.
 Kritiikkiä esittivät ainakin professorit  Juha Lavapuro  ja  Martin Scheinin  Twitterissä.
 Täysistunto päätti lähettää siviilitiedustelulain takaisin hallintovaliokuntaan ja sotilastiedustelua koskevan lain takaisin puolustusvaliokuntaan. Valiokunnat antoivat tämän kuun alussa tiedustelulainsäädännöstä uudet mietinnöt.

Sakkokierrokselle passitetut tiedustelulait tänään täysistunnon käsittelyssä


Summary: Saksan ulkoministeri Heiko Maasin mukaan Krienerin karkotus vain pahentaa tilannetta Venezuelassa.

Venezuela karkottaa Saksan suurlähettilään vastalauseena Saksan osoittamalle tuelle oppositiojohtaja Juan Guaidoa kohtaan.
 Saksan lähettiläällä Martin Krienerillä on 48 tuntia aikaa poistua maasta, ilmoitti Venezuelan ulkoministeriö keskiviikkona. Venezuela syyttää Saksaa sotkeutumisesta sen sisäisiin asioihin.
 Kriener tervehti Guaidoa Caracasin lentokentällä maanantaina tämän palattua maahan. Yli kymmenen muutakin suurlähettilästä toivotti Guaidon tervetulleeksi takaisin Venezuelaan, mutta vain Saksan lähettiläs on nyt määritelty persona non grataksi.
 Saksa on esittänyt vastalauseensa karkotukselle. Ulkoministeri Heiko Maasin mukaan Krienerin karkotus vain pahentaa tilannetta Venezuelassa.
 Guaido julistautui Venezuelan virkaatekeväksi presidentiksi tammikuussa. Yli 50 maata on tunnustanut hänet maan johtajaksi.
 Venezuelan presidentti Nicolas Maduro on vannonut kukistavansa "hullaantuneen vähemmistön", joka yrittää syöstä hänet vallasta.

Venezuela karkotti Saksan suurlähettilään vastalauseena oppositiojohtajalle osoitetusta tuesta


Summary: Venator ilmoitti syksyllä lopettavansa Porin pigmenttitehtaansa tuotannon.  Marraskuussa yhtiö irtisanoi jo yli puolet tehtaan työntekijöistä.

Meri-Porissa sijaitsevan Venatorin pigmenttitehtaan alasajo jatkuu ja yhtiö aloittaa yt-neuvottelut.
 Venator ei kerro tiedotteessaan, montako työntekijää tällä kertaa aiotaan vähentää. Vähennykset on kuitenkin tarkoitus tehdä jo tämän vuoden loppuun mennessä.
 Edelliset yt-neuvottelut Venatorilla  loppuivat marraskuussa . Ne johtivat 253 työpaikan vähenemiseen. Näiden yt-neuvottelujen pohjalta tehtaaseen jäi vielä töihin 176 ihmistä.
 Meri-Porissa sijaitseva  tehdas tuhoutui  osittain vuonna 2017 suuressa tulipalossa. Yhtiö  ilmoitti  viime syksynä lopettavansa koko tehtaan. Tehdas on tarkoitus sulkea kokonaan vuonna 2021.

Venatorin tehtaan alasajo jatkuu Porissa– uudet yt-neuvottelut edessä


Summary: Sellon on käsityötaidon mestarinäyte, jonka runkoon ei tehdä muutoksia sen rakentamisen jälkeen.

Diplomisellisti  Heikki Takkula  pyörittää käsissään selloa, joka on todennäköisesti valmistettu Italiassa 1900-luvun alussa. Tarkkaa tietoa soittimen alkuperästä ei ole, mutta tällä hetkellä sen omistaa norjalainen ammattimuusikko. Hintaa sellolla oli noin 70 00 euroa.
 Norjalaismuusikko ei ole ollut täysin tyytyväinen ostamaansa soittimeen, ja siksi se on Takkulan arvioitavana Helsingin Töölössä, Takkulan omistamassa soitinliike Toonikassa.
 Takkula on erikoistunut sellojen soinnin tuunaamiseen pieniä osia vaihtamalla.
 Lisää jytkyä
 Arviointi alkaa tunnustelemalla sellon luonnetta ja ääntä tutkimalla sitä sekä silmämääräisesti että soittamalla. Takkula saa nopeasti tarkan mielikuvan siitä, mihin suuntaan haluaa soitinta trimmata
 – Tämä sello on varsin terve yksilö ja siinä on paljon hyvää, mutta alakielissä on liian vähän painetta. Tarvitaan lisää jytkyä, Takkula sanoo ja nauraa hersyvästi.
 Tämän arvosellon alkuperä on osittain hämärän peitossa mutta todennäköisesti se on valmistettu 1900-luvun alkupuolella Italiassa. Minna Perovuo/ Yle
 Tärkeintä on hyvät rakennusmateriaalit
 Hyvä sello on käsityötaidon mestarinäyte. Sellon rakentamiseen tarvitaan noin 70 osaa, jotka kiinnitetään toisiinsa liimalla. Sointiin vaikuttaa erityisesti materiaali, josta se on tehty sekä soittimen pohjan ja kannen muoto sekä paksuus.
 Sellot rakennetaan pääasiassa kahdesta eri puulajista, kansi kuusesta ja pohja vaahterasta.
 Sellon runkoon ei tehdä muutoksia sen rakentamisen jälkeen mutta soittimen ääneen ja soittomukavuuteen voidaan vaikuttaa paljonkin vaihdettavien osien valinnoilla. Heikki Takkula kertoo miten.
 Neljä yleisintä muutoskohtaa
 Kielet
 Soittimen kielet ovat käyttötavaraa, joita vaihdetaan uusiin tarpeellisin väliajoin. Kielet voidaan jakaa karkeasti kahteen ryhmään, metallikieliin ja suolikieliin, joissa kielten äänenpaine ja paksuus vaihtelevat.
 Monet soittimet hyötyvät eri kielten yhdistelmistä, jolloin ääneen saadaan sekä pehmeyttä että kirkkautta.
 Talla
 Kielet kulkevat viritystapeista tallan yli, joka pingottaa ne soitettaviksi. Talla on erittäin tärkeässä osassa jousisoitinten äänen tuottamisessa.
 Talla on kielten ja instrumentin rungon välinen kanava, jolla on valtavan suuri merkitys myö soinnille, Takkula sanoo.
 – Sellossa käytetään kahta eri mallia, belgialaista tai ranskalaista tallaa, ja riippuu soittimen luonteesta kumpaa tarvitaan. Tummaääniset soittimet hyötyvät suoraviivaisesta belgialaismallista, joka kirkastaa sointia ja matalammasta ranskalaistallasta saadaan syvyyttä ja täyteläisyyttä
 .
 Kuvassa vasemmalla belgialainen talla ja oikealla ranskalainen talla. Belgialainen on profiililtaan korkeampi ja kapeampi, kun taas ranskalainen on malliltaan raskaampi. Tallan yläosa vuollaan millimetrien tarkkuudella soittimeen sopivaksi.
 Kielten pidikkeet
 Tallan ylitettyään kielet kiinnitetään pidikkeeseen, joka voi olla materiaaliltaan komposiittia, metallia, puuta tai muovia.
 – Jokainen materiaali tuottaa eri ääneen. Jos haluan soittimen ääneen lisää pyöreyttä, vaihdan pidikkeeksi muovisen tai puisen. Metallinen pidike taas saa sointiin leikkaavuutta, Takkula kertoo materiaalien eroista.
 – Ja sitten vielä tämä jänne, jolla kielten pidike kiinnittyy sellon pohjaan. Jänne on yleensä joko nylonia tai teräsvaijeria ja myös se vaikuttaa äänen hienosäätöön.
 Piikki
 Sello tuetaan lattiaan soittimen pohjassa olevalla piikillä. Takkula kertoo, että piikin pituus voi vaihdella paljonkin soittajan omien mieltymysten tai soitettavan kappaleen mukaan.
 Piikkejä valmistetaan useista eri materiaaleista kuten hiilikuidusta, titaniumista, ebenpuusta tai raudasta.
 – Piikki lisää tai pienentää soittimen volyymia. Eri vaihtoehtoja pitää kokeilla ja tehdä jokaiselle soittajalle omat valinnat. Yhtä ainoaa oikeaa vaihtoehtoa ei ole.
 Eri yhdistelmien loputon määrä
 Eri yhdistelmien määrä on valtava ja täydellisen yhteensopivuuden löytäminen vaatii kokemusta, kärsivällisyyttä ja kokeilua. Takkulan trimmauksessa olevaan italialaisselloon ei tehdä lopulta suuria muutoksia.
 Kielten pidikkeen metallijänne vaihdetaan nyloniin ja ontto metallipiikki vaihtuu painavammaksi ebenpuiseksi malliksi. Myös kaksi kielistä menee vaihtoon paremman ääneenpaineen saamiseksi.
 Tarvittavat muutokset tekee soitinrakentaja  Lauri Kallinen , joka huomaa myös sellon äänipinnan eli soittimen kantta sisältä päin tukevan puisen tapin olevan muutaman millin verran kiristämistä vailla.
 Soitinrakentaja Lauri Kallinen on tehnyt tarvittavat muutokset ja Heikki Takkula on valmis kokeilemaan sellon sointia tuunauksen jälkeen. Minna Perovuo/ Yle
 Kyllä pörisee!
 Tarkkuutta vaativan työn jälkeen Takkula saa sellon uudestaan soitettavaksi ja jo ensi äänten jälkeen leveä hymy nousee miehen kasvoille.
 – Kyllä pörisee, hän naurahtaa ja soittaa amerikkalaisyhtye Metallican maailmankuulun kappaleen Enter Sandmanin ensimmäiset tahdit.
 – Nyt alkoi puu värähtämään täältä soittimen takaa paljon enemmän ja sen tuntee omissa jaloissa asti. Silloin tietää, että on menty oikeaan suuntaan.

"Kyllä pörisee!" – Heikki Takkula trimmaa arvoselloja – Kymmenien tuhansien eurojen soittimet saavat uuden soinnin pienellä viilauksella


Summary: Virtuaalikierroksella esitellään 112-vuotiaan höyryjäänmurtaja Tarmon sisätiloja ja historiaa.

Maailman tiettävästi toiseksi vanhin säilynyt höyryjäänmurtaja Tarmo on ollut monessa mukana. Nykyään eläköitynyt alus seisoo merikeskus Vellamon kyljessä Kotkassa, ja se on ollut suosittu turistikohde.
 Nyt Tarmoon pääsee tutustumaan myös omalta kotikoneelta tai kännykästä.
 Aikamatkan merenkulun historiaan voi tehdä verkossa, sillä Suomen merimuseo on ottanut keskiviikkona käyttöön Tarmon  360-virtuaalikierrokset . Virtuaalikierros esittelee aluksen tilat, mutta esittelee myös aluksen historian kohokohtia ja  merimiesten arkea  jäänmurtajalla.
 Virtuaalikierroksella pääsee jäänmurtaja Tarmon käytäville netin välityksellä. Juulia Tillaeus / Yle
 Värikäs historia
 Tarmo oli 1900-luvun ensimmäisten vuosikymmenten  voimakkain ja tehokkain murtaja  Suomessa. Se rakennettiin Englannissa vuonna 1907 ja se oli Merenkulkuhallituksen käytössä vuoteen 1970 asti eli jäi eläkkeelle 63-vuotiaana.
 Noin sata vuotta sitten  pääministeri Svinhufvud  pakeni punasotilaiden valtaamasta Helsingistä jäänmurtaja Tarmolla. Suomen itsenäistyttyä vuonna 1917 ja sisällissodan puhjettua tammikuussa 1918 alus oli edelleen venäläisten hallussa. Svinhufvudin käskystä Tarmo kaapattiin itsenäisyysaktivistien haltuun.
 Talvisodassa jäänmurtajat aseistettiin ja ne olivat puolustusvoimien hallinnassa. Tammikuussa 1940 Tarmoa pommitettiin Kotkan satamassa, jolloin 39 miestä kuoli ja 13 haavoittui.
 1990-luvulla museoituun alukseen tehtiin miljoonan euron remontti vuonna 2017.
 Suomen merimuseo on toteuttanut Tarmon 360-virtuaalikierroksen yhteistyössä Metropolia Ammattikorkeakoulun asiantuntijoiden ja opiskelijoiden kanssa.
 Tarmon paikka on ollut Merikeskus Vellamon museoaluslaiturissa vuodesta 2008 alkaen.

Haluatko nähdä, millaisella aluksella pääministeri Svinhufvud pakeni Helsingistä? Lähde virtuaalimatkalle sotien murjoman jäänmurtaja Tarmon sisuksiin


Summary: Huijarit höynäyttivät teknologiafirman tytäryhtiötä identiteettivarkauden avulla eli tekeytymällä joksikuksi toiseksi.

Elektroniikan ja sähkölaitteiden valmistus

Televisio- ja radiolähettimien sekä lankapuhelin- ja -lennätinlaitteiden valmistus

Tietoliikenne ja elektroniikka (Pörssilista)

Teknologiayhtiö Telesten ulkomaisen tytäryhtiön epäillään joutuneen rikoksen kohteeksi. Huijarit saivat identiteettivarkauden ja muiden rikollisten toimien avulla Telesten tytäryhtiön siirtämään noin 7 miljoonaa euroa.
 Telesten toimitusjohtajan  Jukka Rinnevaaran  mukaan tapaus on hyvin tuore, mutta yksityiskohdista hän ei suostu tässä vaiheessa kertomaan.
 – Meillä on listayhtiönä velvollisuus kertoa rikosepäilystä, mutta en pysty kommentoimaan tapausta tässä vaiheessa rikostutkinnan turvaamiseksi, sanoo Rinnevaara.
 Epäillyn rikoksen takia pörssiyhtiö Teleste antoi tänään tulosvaroituksen. Yhtiö kirjaa kertaluonteisia kuluja huijatun summan verran, koska se ei tässä vaiheessa pysty arvioimaan mahdollisten vakuutuskorvausten ja takaisin saatavien varojen määrää.
 Heikko kohta on löytynyt.  Jukka Rinnevaara, toimitusjohtaja
 Teleste kertoo tiedotteessaan tehneensä tutkintapyynnön rikoksen tekomaiden viranomaisille ja antavansa tutkinnalle kaiken tukensa. Koska poliisitutkinta on kesken, teknologiakonserni ei tässä vaiheessa kerro missä maassa epäillyn rikoksen kohteeksi joutunut tytäryhtiö sijaitsee. Telestellä on tytäryhtiöitä useassa eri Euroopan maassa, Yhdysvalloissa, Australiassa, Kiinassa ja Arabiemiraateissa.
 Rinnevaaran mukaan rikosepäilyä tutkitaan useammassa maassa, mutta se ei hänen mukaansa tarkoita, että varsinainen tapahtuma olisi ollut useammassa maassa.
 Teleste voitti Turun kauppakamarin vientipalkinnon vuonna 2015. Kuvassa vasemmalta Jaana Mäkikalli, Hanno Narjus, Jukka Rinnevaara ja Matti Löyttyniemi. Åbo Handelskammare
 Teleste ryhtyy nyt varotoimenpiteisiin
 Toimitusjohtaja Jukka Rinnevaara kertoo, että rikosepäily ei vaikuta konsernin tai tytäryhtiön operatiiviseen toimintaan. Huijausepäilyn takia Teleste aikoo käydä läpi toimintaansa, ettei vastaavaa tapahtuisi jatkossa.
 – Heikko kohta on löytynyt, vaikka näihin asioihin on kiinnitetty huomiota aikaisemminkin. Me käymme nyt kaikki toiminnot läpi ja tarkennamme varotoimenpiteitä.
 Teleste kehittää video- ja laajakaistateknologioita. Turussa pääkonttoriaan pitävällä yhtiöllä on maailmanlaajuisesti töissä 1 400 henkilöä ja vuonna 2018 sen liikevaihto oli 250 miljoonaa euroa. Konsernilla on toimipisteitä 20 maassa.
 Tammikuussa uutisoitiin, että  ulkoministeriöltä huijattiin 400 000 euroa kehitysapurahoja . Rikollisten epäillään hakkeroituneen YK:n kehitysohjelman UNDP:n palvelimelle ja lähettäneen järjestön työntekijöiden nimissä sähköposteja, joilla erehdytettiin ministeriö maksamaan kehitysapurahoja väärille tilille.
 Rinnevaara ei tunne ulkoministeriön huijaustapausta tarkemmin eikä tässä vaiheessa kommentoi, onko kyse samantyyppisestä identiteettivarkaudesta.
 Uutista korjattu 6.3.2019 klo 21.53: Vientipalkintokuvan kuvatekstissä on korjattu yhden henkilöistä sukunimeksi Narjus ja vaihdettu suomenkielinen nimi Turun kauppakamarille.

Huijarin epäillään vieneen 7 miljoonaa euroa pörssiyhtiö Telesteltä – tulosvaroituksen antanut toimitusjohtaja: "Heikko kohta on löytynyt"


Summary: Anton Häkkinen innostui Veteraanin iltahuudosta kuullessaan veteraani Armas Ilvon laulavan sitä Linnan juhlissa 2015.

Paatoksellinen sävel kajahtaa ilmoille, kun 8-vuotias  Anton Häkkinen  aukaisee suunsa ja antaa palaa.
 Nelisen vuotta sitten simolaisen sotaveteraani  Armas Ilvon   esitys Veteraanin iltahuudosta  sai presidentti  Sauli Niinistön  ja rouva  Jenni Haukion  kyyneliin. Sotaveteraanin tulkinta osui ja upposi myös oululaiseenHäkkiseen, joka oli silloin 4-vuotias.
 Veteraanin iltahuuto säväytti pientä poikaa niin paljon, että hän ryhtyi tutkimaan sotahistoriaa ja innostui tulkitsemaan laulua myös itse. Hän etsi tietoa netistä ja kuunteli YouTubesta eri veteraanien esityksiä kappaleesta.
 – Ei sitä ehkä nelivuotiaalta odoteta, Häkkinen miettii.
 Erityisesti Ilvon korkea ikä teki Häkkiseen vaikutuksen, sillä mies on 95-vuotias esittäessään kappaleen Linnan juhlissa.  Ilvo kuoli  vuonna 2017 ollessaan 97-vuotias.
 Veteraanin iltahuuto on Häkkisen suosikkikappale, mutta top kolmoseen mahtuu myös Nälkämaanlaulu ja Kesäpäivä Kangasalla. Ekaluokkalainen käykin sekä koulun kuorossa että poikakuorossa.
 – Päiväkodissa sain erikoisluvan katsoa  Mauno Koiviston  hautajaiset , sillä oopperalaulaja  Jorma Hynninen  esitti siellä Veteraanin iltahuudon, poika kertoo.
 Anton Häkkisen haave on olla joku päivä oopperalaulaja. Timo Nykyri / Yle
 Talvisodan päättymispäivänä 13.3. Häkkinen pääseekin esittämään Veteraanin iltahuudon suosikkilaulajansa Hynnisen kanssa Temppeliaukion kirkossa järjestettävässä konsertissa.
 – Esiintyminen siellä jännittää jonkin verran, ehkä saman verran ennen kuin tätä haastattelua, Häkkinen sanoo.
 Anton Häkkinen on esiintynyt noin kymmenisen kertaa julkisesti, mutta pojan isän  Markus Häkkisen  mukaan Veteraanin iltahuuto on kajahtunut kotioloissa jopa tuhat kertaa. Nuori muusikko on esiintynyt muun muassa eri sotaveteraaneille. Viime itsenäisyyspäivänä  Häkkinen esitti Veteraanin iltahuudon  (Kaleva) sotaveteraani  Kaarlo Maneliukselle .
 – Se oli yksi unelmani, Häkkinen sanoo.
 Veteraanin iltahuuto on  Kalervo Hämäläisen  vuonna 1988 sanoittama ja säveltämä kunnianosoitus talvi- ja jatkosodan veteraaneille.
 Lue myös:
 Veteraanin iltahuudon laulanut Armas Ilvo: "Arkaillen kysyin, menikö joku asia pilaan tai vikaan"
 Presidentti Koiviston hautajaisissa soivat sinivalkoiset sävelet – omaiset toivoivat Veteraanin iltahuudon

Näin kajahtaa ilmoille 8-vuotiaan Anton Häkkisen tulkinta Veteraanin iltahuudosta – kiinnostui sotahistoriasta jo 4-vuotiaana


Summary: Epäillyn veli on vangittu epäiltynä osallisuudesta murhan yritykseen.

Viikonloppuna Helsingin Haagassa tapahtuneen puukotuksen epäilty on vangittu eilen Helsingin käräjäoikeudessa poissaolevana. Poliisi tiedotti asiasta vasta tänään. Mies vangittiin todennäköisin syin epäiltynä murhan yrityksestä ja tapon yrityksestä.
 Myös epäillyn vuonna 1990 syntynyt veli on vangittu Helsingin käräjäoikeudessa tänään. Veli vangittiin todennäköisin syin epäiltynä osallisuudesta murhan yritykseen. Rikoskomisario  Pekka Hätösen  mukaan veli ei ollut tapahtumahetkellä paikalla.
 Poliisi on kuullut ex-pariskunnan lapsia ja näkee, että murhan yritys ei kohdistunut lapsiin, vaan entiseen puolisoon.
 – Tässä on hyvin selkeästi ollut ex-vaimo kohteena, Hätönen sanoo.
 Lapset saivat vammoja hyökkäyksen aikana.
 Hätösen mukaan poliisille on tullut havaintoja epäillystä puukottajasta, ja niitä selvitetään nyt.
 Puukotuksista epäilty on tuomittu tämän vuoden tammikuussa entiseen puolisoonsa kohdistuneesta pahoinpitelyistä kuuden kuukauden vankeusrangaistukseen Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa.
 Epäillylle puukottajalle annettiin viimeisin lähestymiskielto Helsingin käräjäoikeudessa helmikuun 8. päivä.
 Jutun otsikkoa korjattu 6.3.2019 kello 16:57: Otsikko muutettu muotoon "Käräjäoikeus vangitsi". Aiemmin jutussa luki virheellisesti, että poliisi vangitsi. Vangitsemispäätöksen tekee käräjäoikeus.
 Lue lisää:
 Poliisi: Haagan puukotuksia tutkitaan murhan yrityksenä – tekijä edelleen karkuteillä
 Poliisi: Mies puukotti kahta aikuista Helsingissä, aiheutti vammoja myös kolmelle lapselle – epäilty kateissa

Käräjäoikeus on vanginnut Haagan puukotuksista epäillyn poissaolevana


Summary: Muranen haki Vaasan teatterinjohtajan pestiä, vaikka hänet on vasta valittu Rovaniemen teatterin taiteelliseksi johtajaksi.

Teatteriohjaaja-näyttelijä  Miika Murasen  ympärille syntynyt pienimuotoinen kohu on alkanut laskeutua. Muranen on ilmoittanut Rovaniemen teatterille, että hän tulee Rovaniemelle taiteelliseksi johtajaksi elokuun alusta lukien, kuten on aiemmin lupautunut.
 Muranen valittiin Rovaniemelle  Kari Väänäsen  myrskyisän eron jälkeen.
 Kohu asiasta syntyi alkuviikosta, kun Vaasan kaupunginteatteri julkaisi henkilöt, jotka ovat hakeneet Vaasaan teatterinjohtajaksi. Hakijoiden joukossa oli muun muassa Miika Muranen, vaikka hän ei ole ehtinyt edes aloittaa Rovaniemellä.
 Rovaniemen Teatterin hallituksen puheenjohtaja  Antti Väänänen  vaatikin alkuviikosta Muraselta pikaista vastausta siihen, onko hän sitoutunut Rovaniemelle vai ei.
 Taiteellinen johtaja ei saakaan päättää taiteesta
 Keskiviikkona Rovaniemen teatteri tiedotti, että Miika Muranen on vetänyt pois hakemuksensa Vaasaan ja aloittaa sovitusti teatterin taiteellisena johtajana Rovaniemellä elokuun alussa. Teatterin tiedotteessa Muranen pahoittelee syntynyttä kohua.
 – Freelance-taustaisena teatterintekijänä olen tottunut, että kun joku mahdollinen tuleva työ saattaa olla syystä tai toisesta kariutumassa, on minun aloitettava toisen työpaikan etsintä. Se on normaali käytäntö, mutta johtotehtävissä kaikki tämä on julkista tietoa ja siksi aiheuttanut nyt hämmennystä.
 Murasen mainitsema "työn kariutuminen" viittaa vahvasti uuteen työnjakoon Rovaniemen teatterissa. Rovaniemellä tiedotettiin vasta Murasen valinnan jälkeen, että taiteellisen johtajan yläpuolelle palkataan toiminnanjohtaja.
 Rovaniemen Teatterin entisestä hallintojohtajasta  Sari Alatalosta  tehtiin viime keväänä kaikessa hiljaisuudessa Rovaniemen teatterin ylin johtaja, joka vastaa talouden, henkilöstön ja kiinteistön lisäksi loppukädessä myös ohjelmistosta. Valinnasta tiedotettiin julkisuuteen vasta syksyllä, ja sen vaikutukset ovat ilmeisesti tulleet Murasellekin yllätyksenä.
 "Selkeä dialogi" johtamismallista avasi tilanteen
 Vaasan teatterinjohtajan paikan hausta syntyneen kohun jälkeen teatterin ja Murasen välillä on käyty syventäviä keskusteluja Murasen tulevasta roolista Rovaniemellä. Teatterin tiedotteen mukaan sitä tarvittiin, koska "uuden johtamismallin artikulointi jäi taiteellisen johtajan hakuprosessin aikana vähäiseksi", ja johtamismallista on sen jälkeen noussut kysymyksiä.
 Keskusteluissa on ollut mukana Miika Murasen lisäksi hallituksen puheenjohtaja Antti Väänänen sekä hallintojohtaja Sari Alatalo. Niissä on käsitelty "Vaasaan hakemiseen johtaneita tekijöitä", Rovaniemen teatterin päätöksenteon rakenteita sekä johtajien työnkuvien vastuualueita.
 – Olemme (aiemmin) keskittyneet ratkomaan ohjelmistoon ja henkilöstön rekrytointeihin liittyviä asioita, joten johtamismallin ja työnkuvien avaaminen on jäänyt taka-alalle, sanovat Muranen ja Alatalo teatterin tiedotteessa.
 Teatterin mukaan johtajien yhteistyö jatkuu nyt sovitusti "selkeän dialogin ja johtamismallin avaamisen jälkeen".
 Lue lisää
 Kemin ja Rovaniemen teattereiden johtajat hakevat Vaasaan
 Rovaniemen Teatteri luopui kaikessa hiljaisuudessa kahden johtajan mallista – teatteria johtaa nyt vakituinen toiminnanjohtaja
 Rovaniemen teatterin uusi johtaja Miika Muranen aloittaa vasta vuoden päästä
 Hakijat eivät kelvanneet – Rovaniemen teatteri jatkaa johtajahakua
 Rovaniemen teatterilaiset murehtivat Kari Väänäsen lähtöä - keskusta pitää kiinni kiistellystä edustajastaan vetoomuksista huolimatta

Miika Murasen johtajanpesti oli vaakalaudalla Rovaniemen teatterissa


Summary: Tänä vuonna Sinituotteen käyttämästä muovista siivousvälineiden valmistuksessa jo neljännes on kierrätysmateriaalia.

Satakunnassa Kokemäellä siivousvälineitä valmistava Sinituote Oy alkoi käyttää kierrätysmuovia tuotteissaan viime syksynä. Suomalainen perheyritys ja Pohjoismaiden suurin siivousvälinevalmistaja muodostaa yhdessä tytäryhtiöidensä kanssa monialaisen SINI-konsernin.
 Vauhti kierrätysmuoviin siirtymisessä on ollut nopeampaa kuin yhtiössä alun perin uskottiin. Nyt kierrätysmuovin osuus on 25 prosenttia.
 Sinituote on asetttanut tavoitteeksi, että vuoden 2021 loppuun mennessä 30 prosenttia yhtiön käyttämästä muoviraaka-aineesta on kierrätysmuovia tai muuta ekologista materiaalia.
 Takana kahden vuoden opettelu ja testikokemukset
 Kierrätysmuoviin siirtyminen on vaatinut Sinituotteelta paljon testaamista ja yhtiöllä on tähän muun muassa oma laboratorio.
 Parin vuoden testaamisen jälkeen kierrätysmuoville on löytynyt oikeat kohteet tuotannossa.
 Toimitusjohtaja Johanna Hamro-Drotzin mukaan kuluttajat ovat ottaneet kierrätysmateriaalin hyvin vastaan. Tapio Termonen / Yle
 – Olemme oppineet tekemään toimivia käyttötavaroita kierrätysmuovista. Minun tietojeni mukaan ainakin Suomessa olemme suunnannäyttäjä ja aika ison askeleen edellä alan muita toimijoita kierrätysmuovin käytössä, sanoo toimitusjohtaja  Johanna Hamro-Drotz .
 Kuluttajilta hyvä vastaanotto kierrätysmuovituotteille
 Aivan kaikkeen kierrätysmuovi ei sovi siivousvälineissäkään. Sinituotteen tavoitteena on kuitenkin se, että noin kymmenen vuoden kuluttua yhtiössä ei käytetä enää ollenkaan fossiilisesta raaka-aineesta valmistettua muovia.
 – Olemassa on jo teknologioita, joiden avulla voidaan valmistaa esimerkiksi ruokateollisuuden jätteistä tai sokeriruokopohjaisesti täysin muovia korvaavia materiaaleja, toimitusjohtaja Hamro-Drotz kuvailee.
 Toimitusjohtaja Hamro-Drotzin mukaan kuluttajat ovat ottaneet kierrätysmuovista valmistetut tuotteet hyvin vastaan. Sinituotteen myynti on kasvanut viime syksystä noin 20 prosenttia.

Sinituote panostaa vahvasti kierrätykseen – muovijätteestä syntyy siivousvälineitä


Summary: Yhdysvaltain kauppavaje Kiinan, Meksikon ja Euroopan unionin kanssa oli viime vuonna ennätystasolla.

Presidentti  Donald Trumpin  määräämät tullimaksut eivät ole auttaneet Yhdysvaltoja saamaan ulkomaankauppaansa tasapainoon, ainakaan toistaiseksi.
 Yhdysvaltain kauppataseen alijäämä kasvoi viime vuonna 12,5 prosenttia verrattuna edelliseen vuoteen. Vaje syöksyi 550 miljardiin euroon.
 Kauppavajeet Kiinan, Meksikon ja Euroopan unionin kanssa saavuttivat ennätystason. Näin on käynyt, vaikka Yhdysvallat on asettanut suurimmille kauppakumppaneilleen tuontitulleja, jotka kohdistuvat satojen miljardien arvoiseen tuotemäärään.
 Sekä Yhdysvaltain tuonti että vienti kasvoivat viime vuonna ennätystasolle.
 Tiedot käyvät ilmi Yhdysvaltain kauppaviraston raportista.
 Yhdysvaltain ja Kiinan välinen kauppasota on luonut epävarmuutta maailmantalouteen. Viime aikoina on kuitenkin raportoitu, että suurvaltojen kauppaneuvotteluissa olisi tapahtunut edistystä.
 Lisää aiheesta:
 OECD ennustaa maailmantalouden hidastuvan –
Eurooppa heikkenee, Kiinan talous on haavoittuva
 Trump vaatii Kiinaa poistamaan tullit maataloustuotteilta –  Yhdysvallat ja Kiina ovat lähellä kauppasopimusta

Yhdysvaltain kauppatase syöksyi alimmilleen kymmeneen vuoteen


Summary: Suomalaisittain englantia puhuva nainen toivoo videolla, että olisi palannut Syyriasta aiemmin. "En tiedä, tämä oli kohtaloni."

Musta kaapu peittää kaiken paitsi naisen silmät. Hän istuu syyrialaisella aavikolla ja kertoo elämästään terroristijärjestö Isisin kalifaatissa englanniksi – mutta tutun suomalaisella aksentilla.
 – Elän täällä vain normaalia elämää, en tehnyt mitään rikollista. Toivon, ettei hallitus (...) oikeudenkäyntiä tai jotain, että näkevät minun olevan normaali ihminen ja että pystyn elämään normaalia elämää Suomessa, "Sanaksi" uutistoimisto AFP:n videolla nimetty nainen sanoo.
 Hän on mitä ilmeisimmin helsinkiläinen  Sanna , jota kurditoimittaja ja  useat muut toimittajat  ovat haastatelleet Syyriassa. Taustalla istuu beigeen takkiin puettu lapsi.
 CNN:lle Sanna kertoi, että hän tuli Syyriaan miehensä, marokkolaisen putkimiehen kanssa neljä vuotta sitten käännyttyään muslimiksi.
 – Aluksi kaikki oli normaalia, ei pommituksia tai muuta. Se oli mukavaa. Me olimme onnellisia, kuin normaalia elämää. Yhdessä vuodessa kaikki muuttui. Sitten alkoi olla enemmän pommituksia, nainen kertoo AFP:lle.
 – Äiti, sanoo lapsi taustalta kirkkaalla suomen kielellä.
 Sannan ikää on videon perusteella vaikea arvioida. Silmäkulmissa näkyvät elämän juonteet.
 – Haluaisin muuttaa sen, että en olisi tullut, että olisin palannut aiemmin. Mutta en voi muuttaa historiaa, en voi muuttaa menneisyyttäni. En tiedä, se oli kohtaloni.
 Lue lisää:
 Mediatiedot: Nainen ja hänen naitettu 13-vuotias tyttärensä haluavat Syyriasta Suomeen – useat välineet kertovat "Sannasta" ja "Sumayasta", jotka tahtovat palata
 Amnestyn pääsihteeri vierastaistelijoiden perheistä: "Tuokaa kansalaisenne takaisin"

Kalifaattiin lähtenyt, kotiinpaluusta haaveileva teini menettämässä Britannian kansalaisuuden
 Isisin kalifaatti on mennyttä, mutta järjestö voi vielä nousta – neljä kysymystä terrorijärjestön tulevaisuudesta
 Kuuntele myös Maailmanpolitiikan arkipäivää -ohjelman jakso Eurooppaan palaavista Isisin vierastaistelijoista.
 Isisin vierastaistelijoiden paluu Euroopan päänsärkynä

Isisin kalifaatista kotiin haikaileva "Sanna" videolla: "Pystyn elämään normaalia elämää Suomessa"


Summary: Lentokonevalmistajien Airbusin ja Boeingin johtajat pistäytyivät keskiviikkona Helsingissä ja olivat eri mieltä lentämisen tulevaisuudesta.

Kuvan matkustajalentokone on Airbus E-Fan X. Sillä on tarkoitus lentää testilentoja kahden vuoden päästä. Erikoista koneessa on, että se on hybridi. Yksi koneen neljästä kaasuturbiinimoottorista on korvattu kahden megawatin sähkömoottorilla.
 – Tulemme oppimaan valtavasti tuosta testiohjelmasta. Saamme silloin tietoa, miten tämä teknologia voidaan ottaa käyttöön 2030-luvun matkustajaliikenteessä, sanoo Airbusin sähköistämisestä vastaava teknologiajohtaja  Glenn Llewellyn .
 Irlantilaisen Llewellynin mukaan voi olla mahdollista, että hydridilentokone vaatii vielä toisen testiohjelman ennen vuotta 2030, mutta on myös mahdollista, että testattava teknologia olisi sellaisenaan valmis jo seuraavan sukupolven koneisiin.
 Glenn Llewellyn Markku Pitkänen / Yle
 Airbusin Glenn Llewellyn ja Boeingin ympäristöstrategiasta vastaava johtaja  Sean Newsum  vierailivat keskiviikkona Helsingissä lentoyhtiö Finnairin vieraina.
 Kilpailijat vannoivat yhteistyön voimaan lentoliikenteen ympäristöpäästöjen pienentämisessä, mutta puheissa oli kuultavissa, että eurooppalaisen Airbusin ja amerikkalaisen Boeingin välillä eroa on ainakin innokkuudessa.
 Siinä missä Llewellyn hehkutti hydridilentokoneita ja tulevaisuuden nollapäästöistä sähkölentämistä, Boeingin Newsum yritti olla hehkuttamatta.
 Sean Newsum  Markku Pitkänen / Yle
 Boeingin viesti Helsingissä oli, että kaupallisten lentojen sähköistyminen on vielä vuosien päässä ja siksi yhtiön pitää jatkaa perinteisten konetyyppien innovoimista.
 – Viimeisen 25–30 vuoden aikana lentomatkustaminen on kasvanut keskimäärin viisi prosenttia vuodessa, mutta polttoaineen kulutus on kasvanut vain parisen prosenttia vuosittain. Tiedämme, että enemmän pitää saada aikaan. Siksi jatkamme uusien teknologioiden kehittelyä ja tuomista markkinoille, Newsum sanoo.
 Hybridikone lennättää halvemmalla ja hiljempaa
 Sekä Boeing että Finnair kiistivät, että Boeing olisi Helsingissä koneidenkauppaamismatkalla. Epäily heräsi, koska Finnair oli kutsunut paikalle amerikkalaisyhtiöstä vain yhden edustajan, mutta paikalle lensi myös Boeingin myyntijohtoa. Finnairin laivastossa Boeing-koneita ei tällä hetkellä ole. Suurin osa koneista on Airbuseja.
 Sähkölentämisen tulevaisuudesta vakuuttunut Airbusin Glenn Llewellyn uskoo, että sähkökaudella lentolipun hinta voisi laskea, koska itse lentäminen ja koneet maksavat vähemmän.
 – Sähköisissä voimanlähteissä on huomattavasti vähemmän osia kuin tavallisessa kaasuturbiinimoottorissa, joissa on yli 25 000 osaa. Lentokoneet ovat halvempia huoltaa ja käyttää ihan samalla tavalla kuin autoissa.
 Sähköinen liikenne käynnistyy pienemmissä lentolaitteissa jo 2020-luvulla. Frankfurtin lentokenttä ilmoittaa aloittavansa lentotaksiliikenteen Volocopter-droonilla 5-10 vuoden kuluessa.   Fraport/Volocopter
 Kaupallisen lentoliikenteen arvioidaan kaksinkertaistuvan seuraavan 15 vuoden aikana. Ja tämän päälle tulevat vielä drooni-taksit ja muut uudet lentolaiteet. Ruuhkaisten kenttien lentomelusta on tulossa valtava riesa.
 Airbus uskoo, että sähkömoottorilla varustettuja koneita voi käytännössä lentää kaikkialla ja kaikkina vuorokaudenaikoina. Koneet ovat hiljaisempia paitsi lennon nousuissa ja laskuissa, myös kentällä ollessaan. Niinpä uusia lentokenttiä voitaisiin rakentaa myös sinne, minne nykyisiä koneita ei melun vuoksi haluta.
 Boeingin ympäristöstrategiasta vastaava johtaja Sean Newsum lähestyy asiaa kilpailijaansa rauhallisemmin eikä usko, että lentoliikenteen sähköistyminen yleistyisi ensin suurissa matkustajakoneista. 2020-luvun lopulla on ensin pienten koneiden vuoro.
 – Historia on osoittanut, että uusia teknologioita ei saa vietyä lentokoneisiin aidoissa olosuhteissa ennen kuin ne on testattu testiohjelmassa. Joskus nimittäin nuo teknologiat eivät toimikaan. Se tarkoittaa, että joko ohjelmaa on jatkettava, mikä nostaa kustannuksia, tai sitten ne teknologiat eivät päädy koneisiin lopulta ollenkaan.
 Boeing testaa ecoDemonstrator-ohjelmassaan tänä keväänä yli 30 eri uutta teknologiaa Boeing 777-rahtikoneessa.  Boeing
 Nykykoneet kuluttavat pari litraa satasella
 Boeingin Sean Newsum muistutti, että paljon olisi tehtävissä jo nyt ja nykyisellä konetekniikalla. Newsumin mukaan Boeingin matkustajakoneisiin on vuodesta 2011 saakka sekoitettu biopolttoainetta varsinaisen kerosiinin sekaan. Esimerkiksi jokaisessa Los Angelesista lähtevässä United Airlinesin koneessa on tankattuna pieni määrä biopolttoainetta.
 – Olemme lentäneet jo 160 000 lentoa biopolttoaineella. Tämä tapahtuu jo tänään ja on aito juttu. Ongelma biopolttoaineissa ei ole, toimiiko se lentokoneessa, sen on todistettu toimivan. Ja ihmiset haluavat sitä. Mutta ongelma on saada tuotantoa lisättyä vastaamaan lentoliikenteen kysyntään.
 Airbusin Glenn Llewellynin ilmoituksen mukaan yhtiön viimeisimmän sukupolven A350- ja A320neo-koneilla polttoaineen kulutus on noin kaksi litraa sadalla kilometrillä jokaista matkustajaa kohden. Ja koko suihkumoottorilentokoneiden aikakaudella polttoaineen kulutus ja CO2-päästöt ovat vähentyneet 80 prosenttia matkustajaa kohden.
 Suunta jatkuu hybridiaikakaudella, Llewellyn lupaa.
 – Kymmenen vuotta sitten kukaan ei voinut kuvitellakaan hankkivansa seuraavaksi autokseen sähkö- tai hybridiautoa. Nyt jokainen mietti, että se on todellinen vaihtoehto. Lentoliikenne hyötyy tästä valtavasti, että autoilun sähköistymiseen on investoitu valtavia summia. Tulemme näkemään valtavia loikkia akkujen kehityksessä lähivuosien aikana.

2030-luvulla lennetään hybridikoneella ja lentolipun hinta voi jopa laskea – "Lentokoneet ovat halvempia huoltaa ja käyttää"


Summary: Käytännössä vierastaistelijoiden tai heidän perheidensä on mahdoton päästä takaisin Suomeen omin avuin.

Keskiviikkona kansainvälinen media julkaisi haastatteluja, joita oli tehty Syyriassa Baghouzista pakenevien, ääri-islamilaisen Isis-järjestön taistelijoiden sekä heidän perheenjäsenteen kanssa. Yksi haastatelluista oli suomalainen "Sanna" lapsineen.  Hän kertoi toivovansa , että pääsisi takaisin Suomeen.
 Suojelupoliisin viestintäasiantuntija  Anni Lehtonen  kertoo, että Sanna ei ole ainoa Suomeen haluava.
 – Suojelupoliisissa on tiedossa, että alueella on ihmisiä, jotka olisivat halukkaita palaamaan Suomeen.
 Lehtonen ei ota kantaa siihen kuinka paljon palaamaan halukkaita on.
 – Oletuksena on, että alueella on edelleen kymmeniä ihmisiä, joilla on sidoksia Suomeen.
 Sisäministeriö on arvioinut, että Suomesta Syyrian ja Irakin kriisialueelle lähti noin 80 aikuista. Heistä naisia oli noin 20.
 He ottivat mukaansa noin 30 lasta. Lisäksi alueella on syntynyt ainakin kymmenen lasta, sanoo sisäministeriön poliisiosaston kehittämispäällikkö  Tarja Mankkinen . Parikymmentä lähtijää on palannut jo jokin aika sitten, ja 15–25 henkilön arvioidaan kuolleen.
 – Arvio on, että ne jotka siellä tällä hetkellä ovat, ovat sitä kovinta ydintä. He ovat olleet siellä pidempään ja käyneet läpi kovat taistelut, Mankkinen sanoo.
 Perheenjäseniä ei voi jättää välitilaan
 Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin pääsihteeri  Kumi Naidoo  kommentoi Suomen-vierailullaan Ylelle vierastaistelijoiden perheiden tilannetta. Hänen mukaansa on selvää, että mahdolliset ihmisoikeusrikokset pitää Suomen lain mukaisesti tutkia ja tuomita.
 – Tuokaa kansalaisenne turvaan. Heitä ei voi jättää epävarmaan välitilaan. Kokonaan käsien peseminen asiasta, se kuulostaa raukkamaiselta tavalta hoitaa ongelmaa, jonka toki tunnustamme vaikeaksi.
 Orpo: naisten ja lasten kohdalla harkitaan
 Kokoomuksen puheenjohtajan, valtiovarainministeri  Petteri Orpon  mielestä terroristiseksi luokiteltuun järjestöön kuuluvien tai niiden riveissä ulkomailla taistelleiden henkilöiden paluuta Suomeen ei pitäisi lähtökohtaisesti sallia.
 Sisäministerinäkin vuosina 2015-2016 toiminut Orpo kuitenkin painottaa, että jos on kyse terroristijärjestön toimintaan osallistuneiden henkilöiden lapsista tai vaimoista, asiaa on syytä pohtia yksilökohtaisemmin
 - Erityisesti lasten kohdalla tarvitaan harkintaa, koska he eivät ole vastuussa vanhempiensa ratkaisuista, Orpo kommentoi.
 Lapsia arvioidaan eri lailla kuin aikuisia
 Myös sisäministeriön Tarja Mankkisen mukaan lapset ovat eri asia. Naisten tekemisiä arvioidaan samalla tavoin kuin miestenkin.
 – Lapset eivät ole sinne lähteneet, vaan heidät on viety, Mankkinen sanoo.
 Hän johtaa väkivaltaisen radikalisoitumisen ja ekstremismin ennaltaehkäisyn kansallista työryhmää. Sisäministeriön tiedon mukaan Suomesta ei ole lähtenyt alaikäisiä yksin taistelualueelle. Suomen viranomaiset ovat Mankkisen mukaan aiemmin auttaneet joitakin lapsia palaamaan Syyrian ja Irakin kriisialueelta.
 – Suomi ei aktiivisesti auta aikuisia pois, mutta lasten kohdalla käytetään erilaista harkintaa. Siihen velvoittaa jo lainsäädäntö: Suomi on sitoutunut YK:n lapsen oikeuksien sopimukseen.
 Mankkinen kuitenkin huomauttaa, että vaikka lapset ovat kohtaloonsa syyttömiä, he voivat olla samalla uhka. Lapset ovat joutuneet elämään propagandan ja väkivallan keskellä, ja sen vaikutuksia on vaikea arvioida.
 Aikuiset päästetään maahan, jos itse tulevat
 Aikuisten suhteen linja on se, että Suomi ei voi estää Suomen kansalaisia palaamasta kotimaahansa, mutta heitä ei noudeta. Paluuta haluavan ja passinsa menettäneen tai hävittäneen henkilön pitäisi hankkiutua omin neuvoin lähimpään Suomen suurlähetystöön Turkin Ankaraan.
 Mitä sitten tapahtuu, jos Ankarassa suurlähetystön tiskille ilmaantuisikin henkilö, joka on mahdollisesti osallistunut terroristiseen toimintaan?
 Mankkisen mukaan tällainen henkilö saa lain mukaisia konsulipalveluja, mutta samalla käynnistyy selvitys siitä, mitä hän on tehnyt.
 – Täällä on poliisi vastassa ja esitutkinta käynnistetään mahdollisimman matalalla kynnyksellä. Haasteena on se, millä tavalla saadaan riittävästi todisteita, jotta oikeus antaa tuomion.
 Suomi kriminalisoi taistelualueelle terroristisessa tarkoituksessa matkustamisen joulukuussa 2016. Suurin osa Suomesta matkustaneista vierastaistelijoista lähti sitä ennen, joten heitä ei voida tämän lain perusteella tuomita. Heidän teoistaan olisi koottava todisteita, mikä on hyvin vaikeaa Syyrian ja Irakin kaoottisissa oloissa.
 Mankkinen muistuttaa, että Euroopasta lähteneet vierastaistelijat eivät katoa mihinkään, vaikka he eivät palaisikaan kotimaihinsa.
 – He ovat kasvaneet eurooppalaisissa maissa, he puhuvat eurooppalaisia kieliä. Heillä on siteitä ja sukulaisia. Yhteys tänne säilyy riippumatta siitä, missä on, Mankkinen sanoo.
 – Ja tämän vuoksi vaatii tarkkaa pohdintaa, mikä on sellainen ratkaisu, joka parhaiten turvaisi Euroopan ja Suomen turvallisuuden.
 Käytännössä Turkkiin lähetystöön pääsy mahdotonta
 Käytännössä Isis-taistelijoiden perheineen on mahdotonta päästä kurdien leireiltä, saati vankilasta Turkkiin, Suomen Ankaran suurlähetystöön.
 Turkki vaatii viisumin Syyriasta tulevilta. Isolla osalla Isis-taistelijoiden omaisista ei ole passia, saati voimassa olevaa passia.
 – Mikäli Suomen kansalainen pääsee asioimaan Irakissa tai Syyriassa olevan toisen EU-maan konsulaatissa, ryhdytään selvittämään mahdollisuutta myöntää kotimatkaa varten EU:n hätämatkustusasiakirja, kertoo sähköpostitse ulkoministeriön konsuliasioiden yksikön päällikkö  Antti Putkonen .
 Hätämatkustusasiakirja kuitenkin edellyttäisi, että hakijan kansalaisuusasema on selvä ja että hakija pystytään luotettavasti tunnistamaan.
 Lue lisää:
 Isisin kalifaatista kotiin haikaileva "Sanna" videolla: "Pystyn elämään normaalia elämää Suomessa"
 "Sanna" ja hänen naitettu 13-vuotias tyttärensä haluavat Syyriasta Suomeen – "Nyt kaikki on kauheaa", nuori tyttö sanoo

Amnestyn pääsihteeri vierastaistelijoiden perheistä: "Tuokaa kansalaisenne takaisin"


Summary: Valtava pankkeja koskeva tietovuoto on herättänyt kysymyksiä tietojen alkuperästä.

1. Nordean mukaan Ylen MOT:n julkaisemat tiedot ovat vanhoja ja jo pankin tiedossa. Onko kyseessä vanha asia, joka on käsitelty aiemmin julkisuudessa?
 Ei ole. Vuoto on uusi, eikä sitä ole käsitelty julkisuudessa aikaisemmin.  MOT on käynyt läpi  Nordeaa koskevaa aineistoa vuosilta 2005–2017.
 MOT:n hallussa oleva vuotoaineisto ei myöskään ole sama, jonka pohjalta sijoittaja  Bill Browder  on tehnyt Pohjoismaissa tutkintapyyntöjä. Vain pieni osa uudesta vuodosta koskee yhtiöitä, joiden tilisiirtoja Browder on  pyytänyt poliisia tutkimaan .
 2. Onko Nordea tutustunut MOT:n tutkimaan aineistoon?
 Ei ole. MOT on tarjonnut Nordealle mahdollisuutta käydä aineistoa läpi sekä pyytänyt haastattelua yli kuukauden ajan. Nordea on kieltäytynyt.
 3. Miksi MOT on käsitellyt Suomessa toimivista pankeista vain Nordeaa?
 Vuotoaineiston perusteella Nordeaan on tullut tilisiirtoja epäilyttävistä yhtiöistä selvästi enemmän kuin muihin kotimaisiin pankkeihin. Nordea on myös ainoa isoista Suomessa toimivista pankeista, jonka asiakkaana on aineistossa ollut  satoja pöytälaatikkoyhtiöitä .
 4. Miksi Ylen MOT kertoo, että rahojen alkuperä on epäilyttävä?
 Kansainvälinen toimittajajärjestö  OCCRP  on kyennyt osoittamaan vuodetun pankkiaineiston perusteella, että pankkeihin on päätynyt rahaa, joka kytkeytyy kolmeen tunnettuun  petostapaukseen :  Sergei Magnitskin  Venäjällä paljastamaan veropetokseen, Moskovan lentokentän polttoainepetokseen sekä sijoitustoimintaan liittyvään petokseen.
 Uutena tietona vuotoaineisto osoittaa myös, että Nordean tileille on päätynyt rahaa muista epäilyttävistä lähteistä. Pankilla on velvollisuus tunnistaa asiakkaansa ja rahojen todelliset omistajat sekä seurata asiakkaidensa rahaliikennettä ja ilmoittaa, jos se huomaa jotain epäilyttävää.
 Rahoja ovat siirtäneet pääosin veroparatiiseista käsin toimineet pöytälaatikkoyhtiöt. Yhden tällaisen yhtiön kautta on voinut kulkea miljardeja euroja – vaikka yhtiöllä ei ole työntekijöitä, toimitiloja tai muuta todellista toimintaa.
 5. Miksi Ylen jutuissa on korostettu Nordean asiakkaana olleiden pöytälaatikkoyhtiöiden roolia?
 Nordean asiakkaina olleissa pöytälaatikkoyhtiöissä on käytetty haamujohtajia tai monimutkaisia omistusjärjestelyitä veroparatiisien kautta, mikä vaikeuttaa tai tekee lähes mahdottomaksi yhtiöiden todellisten omistajien selvittämisen.
 Kyse ei siis ole vain siitä, että epäilyttävistä lähteistä on lähetetty varoja Nordean tileille – Nordean asiakkaina on ollut näitä epäilyttäviä lähteitä.

Mitä uusi tietovuoto paljastaa? Viisi kysymystä ja vastausta Troikan pesulasta