Summary: Yle Christchurchissa: Kaupunkilaiset uskovat, että vahvan yhteishengen avulla voidaan päästä eteenpäin.

CHRISTCHURCH  Christchurchin sunnuntai venyi päivän mittaiseksi hiljaiseksi hetkeksi. Kaupunkilaiset kävelivät kuin hautajaisissa pitkin vehreän Hagley-puiston polkuja ja laskivat kukkakimppuja kadun varsiin moskeijoiden läheisyyteen.
 Moni kyynelehti. Jokainen näytti avuttoman järkyttyneeltä.
 – Tunnen surua, murhetta ja pelkoa. Olen peloissani uhrien perheiden ja yhteisömme puolesta,  Di Jenkinson  sanoi itkuisella äänellä, mieheensä nojaten.
 Rob Classworth  tiivisti monen ajatukset siitä, kuinka jotain ennenkuulumatonta oli nyt tapahtunut.
 – Täällä on vahva yhteishenki. Oli varmaan lapsellista uskoa, että tällaista ei tapahtuisi koskaan. Se usko on nyt murskattu, Classworth sanoi.
 Viime perjantain tragedia on ravistellut Christchurchin rauhaa yhtä paljon kuin kahdeksan vuoden takainen maanjäristys, joka raunioitti 400 000 asukkaan kaupungin rakennuksia.
 Nyt rauniona on turvallisuuden tunne. Australialainen äärioikeistolainen tappaja  Brenton Tarrant  avasi perjantaina tulen kesken rukoushetken ensin yhdessä moskeijassa, sitten toisessa.
 Hänellä oli mukanaan laillisesti hankittuja puoliautomaattiaseita. Surmansa sai 50 ihmistä.
 Ghassan Alaraji menetti hyökkäyksessä ystävänsä Atta Elayyanin, 33. Elayyani oli Uuden-Seelannin futsal-maajoukkueen maalivahti,  Matti Nousiainen
 "Maahanmuuttajat aina toivotettu tervetulleiksi"
 Monet Christchurchin kaupunkilaiset kieltäytyvät yhä uskomasta, että uusiseelantilaiset pystyisivät tähän. Kysyn heiltä, pelkäävätkö he äärioikeistolaisia ja maahanmuuttovastaisia ryhmiä, jotka olisivat voineet tukea Tarrantia. Moni kiistää, että tällaista ongelmaa olisi.
 – Surmaaja ei ole Christchurchista eikä Uudesta-Seelannista, Classworth muistuttaa.
 Parikymppinen somalitaustainen  Abraham Musa  vahvistaa, että Christchurchissä ei törmää rasisteihin. Hän on asunut kaupungissa koko elämänsä.
 – En ole koskaan joutunut kohtaamaan rasisteja, hän sanoo.
 Ghassan Alaraji  on saapunut Aucklandin kaupungista tukemaan läheisiään. Hän näyttää ystävänsä  Atta Elayyanin  kuvaa. 33-vuotias Elayyani oli Uuden-Seelannin futsal-maajoukkueen maalivahti, pidetty liikemies, isä ja aviomies.
 Tarrant ampui Elayyanin, kun tämä yritti pysäyttää ampujan.
 – Ihmiset täällä ovat aina toivottaneet maahanmuuttajat tervetulleiksi. Uskon, että Uuden-Seelannin hallitus ryhtyy toimiin. Hallitus voi tiukentaa aselakeja, lisätä aseenkantolupien tarkastuksia tai eristää ääriryhmiä niin, että niiden sananvapautta rajoitetaan, Alaraji miettii.
 Kaupunkilaiset toivat kukkia vainajien muistoksi moskeijoiden läheisyyteen Christchurchissa. Matti Nousiainen
 "Ahdistus on ollut päällimmäisin tunne"
 Uskontoryhmien yhteiseloa edistävän Interfaith-järjestön edustajat ovat puhuneet Christchurchin yhteisöjen kanssa koko viikonlopun.
 – Ahdistus on ollut päällimmäisin tunne. Itkimme kirkossa. Christchurch on pieni yhteisö. Tunnemme kaikki toisemme, metodistikirkon pappi  Andrew Donaldson  huokaisi muistoalueen luona.
 Donaldson sanoo, että Uudessa-Seelannissakin on äärioikeistoryhmiä. Hän kehottaa valppauteen niitä vastaan.
 Christchurch on päättänyt parantaa haavansa yhteishengellä. Kaupunginjohtaja  Lianne Dalziel  pysähtyy pohtimaan maan historian pahinta joukkomurhaa saapuessaan kaupungin sairaalasta, jossa hän on ollut tapaamassa haavoittuneita. 12 uhria on yhä kriittisessä tilassa.
 – En halua antaa ääntä raukkamaiselle hyökkääjälle, joka iski haavoittuvaa yhteisöä vastaan kesken jumalanpalveluksen. Haluan, että yhteisömme kuulee myötätunnon ja yhteisön tuen äänen, Lianne Dalziel sanoo.
 Christchurchin järkyttyneet asukkaat uskovat, että tragediasta selvitään vahvan yhteishengen avulla. Kirsi Crowley / Yle
 "Teidän olisi pitänyt olla turvassa täällä"
 Nuori poninhäntäpäinen teinityttö kirjoittaa viestiä 14-vuotiaalle  Sayyad Milnelle  kasvitieteellisen puutarhan edustan kukkameren reunalla. "En koskaan oppinut tuntemaan sinua kunnolla, mutta muistan sinut", kirjoittaa tyttö ja asettaa viestin kukkien keskelle.
 Kaupunkilaiset toistavat samaa, mitä pääministeri  Jacinda Arderninkin  on viestinyt:isku ei edusta Uutta-Seelantia.
 Kukkien lomaan jättämissään suruviesteissä kaupunkilaiset tuomitsevat verityön. Niissä lukee "Uuden-Seelannin kulttuuri on rauhaa, rakkautta ja suvaitsevaisuutta, ei väkivaltaa tai vihaa."
 Toisessa viestissä sanotaan: "Tämä on teidän kotinne. Teidän olisi pitänyt olla turvassa täällä."
 Christchurchissä monet etniset ja uskonnolliset ryhmät elävät yhdessä, rinta rinnan. Eri ryhmät eivät ole eristäytyneet ghettoihin.
 Manifestissaan valkoista ylivaltaa ihannoiva tappaja listasi aatteelliset idolinsa ja syitä maahanmuuttajia kohtaan tuntemaansa vihaan. Tarrantin julma manifesti on ilmaantunut internetin viharyhmien alustoille. Isot sosiaalisen median yritykset ovat luvanneet poistaa sen.
 Ardern on luvannut tiukentaa maan aselakeja ja kieltää puoliautomaattiaseet. Sellaisilla Tarrant tulitti kaupunkilaisia.
 Tarrantin oikeudenkäynti jatkuu huhtikuussa. Hän on jo saanut syytteen murhasta.
 "En koskaan tutustunut sinuun kunnolla, mutta muistan sinut", tyttö kirjoitti joukkomurhassa menehtyneelle 14-vuotiaalle Sayyad Milnelle osoittamassaan viestissä Christchurchissa. Kirsi Crowley / Yle
 Moskeijat tehostavat turvatoimiaan
 Islamilaisen Al-madinah-koulun apulaisrehtori ja traumaterapeutti  Amjad Ali  saapui Aucklandista auttamaan perheenjäseniään menettäneitä omaisia.
 – Omaiset ovat surun vallassa. Suurin huoli heillä on rakkaittensa hautaaminen nopeasti, Amjad Ali sanoo.
 Valtio on luvannut järjestää 50 surmansa saaneen hautajaiset lähipäivinä islamilaisen tavan mukaisesti.
 Amjad Alin mukaan moskeijat aikovat parantaa turvallisuuttaan lisäämällä uloskäyntien määrää ja järjestämällä vartijoita rukoushetkien ajaksi.
 Usko turvallisuuteen on järkkynyt. Pääministeri Ardern on luvannut muslimeille myös poliisivartioita moskeijoihin.
 Christchurchin puistomaisessa keskustassa isä katselee suruviestejä ja rutistaa lapsiaan kuin hakien heistä uskoa siihen, että maailmassa riittää yhä hyvyyttä.
 Uusi-Seelanti on hieman kuin Suomi. Se on väeltään pieni, luonnoltaan kaunis, moderni ja vauras yhteisö, jossa ylpeyden aihe on, että mitään suurta ei tapahdu.
 – Tästä selviytyminen kestää vielä pitkään. Jokaisella on syvät haavat. Olimme vasta toipumassa kahdeksan vuoden takaisesta maanjäristyksestä. Christchurchin väki on sitkeää, mutta tarvitsemme nyt turvallisuudentunnetta, sanoo hinduyhteisön johtaja  Surinder Tandon .

Ghassan Alaraji menetti ystävänsä, Rob Classworthin usko murskattiin – Yle tapasi joukkomurhan järkyttämiä uusiseelantilaisia


Summary: Koululaiset kokevat, etteivät kiireen takia ehdi liikkua luonnossa niin paljon kuin haluaisivat. Luonto lisää liikettä -hankkeessa tutkitaan, mikä viidesluokkalaisia innostaisi ulkoilemaan.

Tästä on kyse Luonto lisää liikettä -hankkeessa tutkitaan, mikä viidesluokkalaisia innostaisi ulkoilemaan lisää. Hankkeessa kerätyn palautteen mukaan koululaiset eivät kiireen vuoksi ehdi liikkua luonnossa niin paljon kuin haluaisivat. Hankkeen tutkimus julkaistaan huhtikuussa 2019.
 Tammelalaisen Riihivalkaman koulun viidesluokkalaiset purkautuvat linja-autosta Saaren kansanpuiston parkkipaikalla. Hakkapeliittapäälliköksi pukeutunut luontoalan yrittäjä  Joni Hernberg  komentaa koululaiset riviin.
 – Tällä päivämäärällä kuningas on antanut käskyn värvätä lisää ratsumiehiä eli hakkapeliittasotilaita kuninkaallisiin joukkoihin, ilmoittaa kypäräpäinen Hernberg.
 Tehtävänannon jälkeen lapset ryhtyvät laittamaan lumikenkiä jalkaansa ja osa saa ahkion vedettäväkseen. Eräopasopiskelijat lähtevät johdattamaan joukkoa kohti metsää. Edessä on kokonainen koulupäivä ulkona Tammelan Saaren kansanpuistossa.
 Osa Riihivalkaman koulun viidesluokkalaisista veti ahkiota ja kokeili lumikenkiä ensimmäistä kertaa.  Kati Turtola / Yle
 Luonto lisää liikettä -hanke vie viidesluokkalaiset luontoon
 Metsässä koluavat vitosluokkalaiset ovat Metsähallituksen, Eerikkilä Sport & Outdoor Resortin ja Forssan seutukuntien  Luonto lisää liikettä  -hankkeen koehenkilöitä.
 Kahden tammelalaiskoulun lisäksi myös ryhmät Helsingistä sekä Tampereelta ovat kokeilleet viime keväästä lähtien erilaisia luontoaktiviteetteja Lounais-Hämeessä.
 Ulkoilma on niin raitista ja puhdasta, että tässä tulee aina hyvä mieli.  Lempi Lintukorpi
 Tällä kertaa lapset lumikenkäilevät, veistävät jätkänkynttilöitä, tekevät lumirakennelmia ja pelailevat. Tuuli käy navakasti järven selältä, mutta nuotion äärellä lämmittelijöitä ei kuitenkaan ole ruuhkaksi asti.
 – Minua ei tämä tuuli haittaa, se on vain pukeutumiskysymys. Ulkoilma on niin raitista ja puhdasta, että tässä tulee aina hyvä mieli, sanoo  Lempi Lintukorpi  posket punaisina, pipo syvällä päässään.
 Lapsillakin on kiire
 Luonto lisää liikettä -hankkeen tuloksista ilmestyy kevään aikana tutkimus. Hankkeen tutkijan, liikuntatieteiden tohtorin  Elina Hasasen  mukaan tähän mennessä saaduista palautteista nousee esiin se seikka, että kiire painaa nykyään jo kouluikäisiä lapsia ja varhaisnuoria.
 – Moni sanoo, että liikkuisin luonnossa enemmän, jos olisi aikaa, sanoo Hasanen.
 Samaa sanovat tammelalaiskoululaiset. Iltaisin ei oikein ehdi ulkoilemaan. Joku mainitsee silloin tällöin hiihtelevänsä kodin lähellä itse tehdyillä laduilla ja toinen käy ratsastamassa.
 – Joskus arkena on kiire. Kavereitten kanssa en yleensä mene arkipäivisin ulos, viikonloppuisin on enemmän aikaa, sanoo nuotion äärellä kuumaa mehua hörppivä  Aino Jussila .
 Moni sanoo, että liikkuisin luonnossa enemmän, jos olisi aikaa.  Elina Hasanen
 Tuomas Virolainen  kertoo toisinaan leikkivänsä koiransa kanssa ulkona koulun jälkeen.
 – Heitän sille lumipalloja ja sitten se käy hakemassa ne ja syö ne, naureskelee Tuomas.
 Lisää poluilla juoksemista
 Hasanen päättelee koululaisten vastauksista, että luonnossa liikkumista ei nykyisin koeta tärkeäksi osaksi arkea. Kaikki muut arkiset toimet menevät ulkoilun edelle.
 Samaan pulmaan on kiinnitetty huomiota tuoreessa  Lasten ja nuorten liikuntakäyttäytyminen Suomessa  -raportissa. Sen mukaan liikkuminen yleensä ei ole koululaisille enää niin merkityksellistä kuin aikaisemmin.
 – Näille varhaisnuorille näytetään nyt, että täältä voi saada iloa. Sitten on helpompi mennä luontoon omalla ajallakin, pohtii Hasanen.
 Viidesluokkalaisten vastauksista selviää, että melkein kaikki toivoisivat ehtivänsä liikkua luonnossa nykyistä enemmän.
 – Siellä luetellaan ihan perusjuttuja, kuten poluilla juoksemista ja kävelyä. Normaaleja juttuja, mitä olisi ihan helppo tehdä, mutta jotka sitten helposti arjessa jäävät vain väliin, kertoo Hasanen.
 Mitä lapset edellä, sitä aikuiset perässä
 Projektipäällikkö  Päivi Pälvimäki  Metsähallituksesta kertoo, että meneillään olevassa hankkeessa etsitään luontopalveluita ja -liikkumistapoja, jotka kiinnostavat nimenomaan lapsia. Lasten myötä myös perheen aikuiset voisivat innostua entistä enemmän luontoliikunnasta.
 – Tavoite on innostaa lapsia ja nuoria liikkumaan ja saada aikuiset, vanhemmat ja opettajat myös mukaan näkemään sen merkitys, sanoo Pälvimäki.
 Luontoliikunnalla on hyvä tulevaisuus edessä.  Päivi Pälvimäki
 Pälvimäki sanoo, ettei ole enää niin huolissaan lasten liikkumisesta kuin hän aikaisemmin on ollut, sillä koululaiset lähtevät nopeasti mukaan kokeilemaan uusia liikuntamuotoja. Pälvimäki uskoo myös, että luontoliikuntaan liitettävien mobiilisovellusten myötä into luonnossa liikkumiseen leviää uusille ryhmille.
 – Luontoliikunnalla on hyvä tulevaisuus edessä.
 Tutkija Elina Hasanen muistuttaa  luontoliikunnan hyvinvointivaikutuksista  ja siitä, että luonnossa liikkuminen ei useinkaan vaadi erityistaitoja.
 – Se on suomalaiselle aikuisväestöllekin tärkeä tapa liikkua. Myös sellaisille ihmisille, jotka eivät ole päässeet harrastamaan, joilla ei ehkä ole liikuntataitoja tai on toiminnan rajoitteita.
 Yhdessä kavereiden kanssa on kivaa
 Helmi Henriksson  Riihivalkaman koulun viidenneltä luokalta tietää heti, miksi koulupäivä metsässä on erityisen mukava:
 – No, ei tarvi tehdä kouluaineita! Ja muutenkin on kivaa olla koko päivä luonnossa kavereitten kaa. Sitä tulee harvoin tehtyä muuten kuin yksin. Tosi harva lapsi on enää ulkona, ne on vaan niinku kännyköillä ja tv:n ääressä.
 Elina Hasanen kertoo, että luonnollisesti toiset aktiviteetit innostavat enemmän kuin toiset, mutta yhdessä luokkakaverien kanssa ulkoileminen on siitä huolimatta aina hauskaa.
 – Kun näitä lapsia seuraa tässä, niin heille on hyvin tärkeää, että ollaan yhdessä täällä. Ulkona liikkuminen tuo kaverisuhteisiinkin jotakin uutta, pohtii tutkija.
 Tähän mennessä pilottijaksot ovat osoittautuneet menestykseksi.
 Heillä on into lähteä uuteen seikkailuun.  Päivi Pälvimäki
 – Kun on flunssia ja tauteja liikkeellä, koululaisia harmittaa, jos eivät pääse osallistumaan. He odottavat näitä päiviä ja heillä on into lähteä uuteen seikkailuun, tietää Pälvimäki.
 Yhdelle päivän osallistujista, Lempi Lintukorvelle, päivän viimeinen ohjelmanumero on erityinen. Lempi aikoo pulahtaa avantoon ensimmäisen kerran elämässään.
 – Siitä tulee huikea kokemus! hän arvelee.

Lapsilla on liian kiire luonnossa liikkumiseen – viidesluokkalainen Helmi Henriksson: "Tosi harva lapsi on enää ulkona"


Summary: Israelin armeijan etsintäoperaatio on käynnissä palestiinalaiskylässä.

Palestiinalainen hyökkääjä on puukottanut yhden israelilaisen sotilaan kuoliaaksi Israelin miehittämällä Länsirannalla.
 Väkivaltaisuudet saivat alkunsa kun palestiinalaismies puukotti israelilaissotilasta lähellä Arielin juutalaissiirtokuntaa Nablusin kaupungin lounaispuolella. Mies vei samalla sotilaan kiväärin ja pakeni paikalta.
 Sitten hän ampui kohti useita ohimeneviä autoja ja haavoitti yhtä sotilasta ampumalla. Hän ryösti auton ja haavoitti pakomatkansa aikana ampumalla vielä yhtä siirtokuntalaista.
 Lopuksi hän ajoi läheiseen Burqinin palestiinalaiskylään. Mies on edelleen karkuteillä ja hänen löytämisekseen on meneillään laaja etsintäoperaatio.
 Hamas ylistää iskua
 Pääministeri ja puolustusministerinkin tehtäviä hoitava  Benjamin Netanjahu  sanoo, että sotilaat löytävät henkilöt, jotka ovat hyökkäyksen takana.
 – Heidät tuodaan oikeuden eteen aivan samalla tavalla kuin aiemmissakin tapauksissa, Netanjahu sanoi.
 Gazaa hallitseva ääri-islamilainen Hamas-järjestö on puolestaan ylistänyt Länsirannan iskijää. Hamasin mukaan teko on suoraa seurausta "Israelin miehityksen aiheuttamista rikoksista" .
 Sen kummemmin Hamas kuin muutkaan palestiinalaiset äärijärjestöt eivät ole ilmoittautuneet iskun tekijäksi.
 Myöskään israelilaisissa kommenteissa ei ole arvioitu, minkä ryhmän jäsen tekijä oli. Pääministeri Netanjahu puhuu omassa lausunnossaan useista tekijöistä.
 Rauhattomat viikot vaalien alla
 Israelin armeijan ja palestiinalaisten välillä on ollut kuluneen kahden viikon aikana useita yhteenottoja.
 Viime viikolla Israelin armeijan sotilaat ampuivat kaksi palestiinalaista kahdessa eri yhteenotossa Länsirannalla.
 Tämän viikon torstaina Gazasta ammuttiin kaksi rakettia kohti Tel Avivia. Raketit iskeytyivät asumattomalle seudulle, eivätkä aiheuttaneet vahinkoa.
 Uutistoimistotietojen mukaan raketit laukaistiin vahingossa. Myös Israelin armeijan tulkinnan mukaan laukaisu tapahtui huoltotöiden yhteydessä.
 Israelin armeija vastasi raketti-iskuun ilmaiskulla noin sataan eri kohteeseen Gazassa.
 Rauhaton kausi Israelin ja palestiinalaisten välillä tulee herkkään aikaan, sillä Israel valmistautuu parhaillaan reilun kolmen viikon päästä pidettäviin parlamenttivaaleihin.

Palestiinalaismies puukotti israelilaissotilaan ja ampui toista Länsirannalla – rauhattomuus kasvaa Israelin vaalien alla


Summary: Jääkiekkohuoltaja on kuljettaja, huoltomies ja pyykkääjä. Porin Isomäen hallissa huoltajan nimi on aina ollut Korhonen.

Perjantaiaamupäivä Porin Isomäen jäähallissa on hiljainen.
 Liigan runkosarja on päättynyt edellisenä päivänä ja samalla sarjan jumbosijalle jäänyt Porin Ässät aloitti kesälomansa.
 – Hiljaista todella on. Normaalisti täällä pyörii sellaiset kolmekymmentä äijää, kertoo Ässien huoltaja  Kimmo Korhonen .
 Ollaan syvällä jäähallin uumenissa, huoltajien tiloissa. Yhdestä kulmasta löytyy pari kalliin näköistä konetta, joilla teroitetaan luistimia. Seinille on kiinnitetty lehtileikkeitä Ässien menestyksestä. Tyttökalenteri killuu toisella seinällä.
 Viereisessä huoneessa nuori mies pesee pyykkiä. Hän on  Toni Korhonen , Kimmon poika.
 – Tämä oli toinen kausi, kun Toni oli huoltajan hommissa mukana, isä-Korhonen kertoo.
 Luistinten teroitus on yksi huoltajan tärkeimmistä töistä. Jokaisella pelaajalla on omanlaisensa luistimet, mikä huoltajan pitää oppia. Jenni Joensuu / Yle
 Korhonen, Korhonen, Korhonen
 Kimmo ja Toni eivät ole ainoita sukunsa miehiä, jotka ovat työskennelleet Porin Ässissä huoltajina. Kimmon isä  Jukka Korhonen  teki samoja hommia jo 1970-luvulla.
 – Olin itse ensin A-junioreissa huoltajana, ja siirryin edustusjoukkueen hommiin samoihin aikoihin, kun isäni lopetti, Kimmo Korhonen kertaa.
 Hän on ollut Ässissä mukana vuodesta 1990.
 – Vielä siihen aikaan huoltajan töitä tehtiin päivätyön ohella, kuten isänikin teki. 2000-luvun alkupuolella homma alkoi ammattimaistumaan. Minut palkattiin kokopäiväiseksi huoltajaksi Ässiin vuonna 2005.
 Huoltaja on kuin bändin roudari
 Jääkiekkojoukkueen huoltajalla ei ole vain yhtä tai kahta tehtävää. He huolehtivat siitä, että pelivälineet ovat kunnossa, aitioista löytyy juomaa ja pelaajilla on puhtaita vaatteita ja pyyhkeitä. Muun muassa. JYPin huoltaja  Pekka Vesamaa  on todennut, että  huoltaja on vähän kuin roudari.
 – Kyllähän se vähän niin on. Pelireissuilla pelaajat itse pitävät huolen siitä, että omat luistimet ja mailat ovat mukana, vähän kuin kitaristi pitää huolta kitarastaan. Muusta huolehdimme sitten me, Kimmo Korhonen sanoo.
 Etenkin vieraspelireissut venyvät pitkiksi. Huoltaja on vieraalla paikkakunnalla paikalla ennen joukkuetta ja on kotona usein vasta aamun pikkutunneilla.
 – Onneksi treenipäivät tasapainottavat pitkiä pelipäiviä.
 Porin Ässien huoltajien tilat sisältävät paljon tsemppiviestejä joukkueelle. Jenni Joensuu / Yle
 Ihmisten tuntija
 Porin Ässien kausi päättyi torstaina, kun joukkue pelasi viimeisen runkosarjan ottelunsa Helsingissä IFK:ta vastaan. Kausi oli sanalla sanoen surkea ja sählinkiä nähtiin myös  toimiston puolella, valmentajasotkujen  ja loppukaudesta  isojen pelaajakauppojen muodossa . Millaisena tämä kaikki on näyttäytynyt huoltajille?
 – Eniten painetta on tullut ulkopuolelta. Kaupungillakin kun ihmiset tunnistavat, niin kaikenlaista kommenttia ja kysymystä on tullut. Hallilla sitä yrittää katsoa eteenpäin, eikä jää miettimään mennyttä, Kimmo Korhonen pohtii.
 Jokainen pelaaja, valmentaja ja henkilökuntaan kuuluva on omanlaisensa persoona. Huoltajana oppii helposti sen, miten tulla toimeen erilaisten ihmisten kanssa.
 – Tämä on sellainen työ, että oppii ainakin tuntemaan, miten kenenkin kanssa kommunikoi. Jonkun kanssa voi heittää enemmänkin vitsiä, kun joku toinen ei ole niin puhelias. Hyvä ihmistuntemus auttaa, sanoo Toni Korhonen.
 Kokiksi opiskeleva Toni Korhonen pohtii myös uraa jääkiekkohuoltajana. Jenni Joensuu / Yle
 Kokiksi vai jääkiekkojoukkueen huoltajaksi?
 Toni Korhonen on 17-vuotias ja opiskelee tällä hetkellä kokiksi. Opiskeluiden ohessa hän on isänsä opissa jäähallilla.
 – Toni käy ensin koulun loppuun ja sitten armeijaan. Sen jälkeen katsotaan, viekö tie kokiksi vai tänne jäähallille, selittää Kimmo Korhonen.
 Toni nyökyttelee isä-Korhosen suunnitelmille hyväksyvästi. Mitä enemmän hän on huoltajan hommia tehnyt, sen enemmän se on alkanut tuntua myös mahdolliselta tulevaisuuden ammatilta.
 – Tässä pääsee tekemään niin paljon kaikkea erilaista.
 Sekä Toni että Kimmo Korhonen ovat oppineet huoltajan töistä omalta isältään. Molemmat ovat jo pieninä poikina kulkeneet mukana hallilla.
 – Huoltajaksi ei opiskella, se työ opitaan. Oma isäni opetti minulle luistinten teroituksen salat ja sen ajattelin seuraavaksi opettaa Tonille.

Korhoset ovat huolehtineet Porin Ässien luistinten teroituksesta jo kolmen sukupolven ajan – jääkiekkohuoltajan töitä ei opita koulun penkillä


Summary: Britanniassa käydään kiihkeää viime hetken poliittista vääntöä, jotta pääministeri Mayn erosopimus saisi parlamentin enemmistön tuen.

Britannia ei enää käytännössä pysty eroamaan Euroopan unionista sovittuna päivänä, eli 29. maaliskuuta, sanoi maan valtiovarainministeri  Philip Hammond   yleisradioyhtiö BBC:lle .
 Hammondin mukaan Britannia tarvitsee joka tapauksessa lyhyen jatkoajan, jotta tarvittava lainsäädäntö saadaan hyväksyttyä.
 Britannian parlamentin on määrä äänestää ensi viikon aikana pääministeri  Theresa Mayn  neuvottelemasta erosopimuksesta. Kyseessä on jo kolmas äänestys. Kaksi aiempaa ovat kaatuneet parlamentissa selvin luvuin.
 Maassa käydään nyt ankaraa viime hetken poliittista kädenvääntöä, jossa sopimukselle yritetään saada riittävä tuki. Hammondin mukaan äänestys perutaan, jos ei ole ilmeistä, että riittävä tuki on varmistettu. Tällöin Britannia olisi päätymässä EU-eroon ilman erosopimusta, mikä pelätään johtavan hallinnolliseen kaaokseen.
 Hammond arvioi haastattelussa, että huomattava määrä kansanedustajia on kääntynyt sopimuksen kannalle, sillä "kaikki vaihtoehdot olisivat heille niin epämiellyttäviä, että he ovat alkaneet pitää pääministerin ehdotusta parhaana tapana hoitaa brexit".
 Ministeri ei kuitenkaan uskonut, että sopimuksella olisi vielä parlamentin enemmistön tukea.
 EU:n huippukokous, jossa lykkäystä voitaisiin käsitellä, pidetään torstaina.
 Viime torstaina parlamentti hyväksyi esityksen, että Britannia pyytää EU-mailta EU-eronsa lykkäämistä ainakin kesäkuulle. Lykkäys edellyttää, että briteillä on jokin järkevä syy ja suunnitelma lykkäämiselle.
 Pääministeri May on kirjoittanut Sunday Telegraph -lehteen  mielipidekirjoituksen , jossa hän pyytää isänmaan edun nimissä kansanedustajia tukemaan esitystään.
 Työväenpuoluella omat neuvottelut
 Britannian oppositiossa oleva työväenpuolue hakee samaan aikaan omaa ratkaisuaan. Puheenjohtaja  Jeremy Corbyn  on kutsunut kaikki puolueet neuvotteluihin, joissa yritetään löytää työväenpuolueen oman esityksen pohjalta kompromissiratkaisu.
 Corbyn on joutunut taiteilemaan puolueensa eri linjausten välillä. Osa puolueaktiiveista kannattaa EU-eroa, osa vastustaa. Puolueessa on myös kannatusta uudelle brexit-kansanäänestykselle.
 Työväenpuolue vastustaa Mayn esitystä. Corbynin uusi linjaus on, että jos Mayn esitys saa parlamentin enemmistön tuen, Mayn sopimuksen mukainen eropäätös olisi alistettava kansanäänestykseen.
 Lisää aiheesta :
 Analyysi: Kuka Britanniaa oikein johtaa? Valtataistelu vaarantaa jo tulevaisuuden
 Analyysi: Jatkoajan hakeminen ei riitä – sopimukseton ero uhkaa Britanniaa ellei brexit-suosta päästä ylös

Ministeri: Britannian käytännössä mahdoton erota EU:sta sovittuna brexit-päivänä


Summary: Ylen vaalikone eurovaaleja varten julkaistaan 9. toukokuuta.

Eduskuntavaalien kampanja kiihtyy, mutta Ylessä valmistaudutaan myös 26. toukokuuta pidettäviin eurovaaleihin.
 Yle julkaisee eurovaaleja varten tehdyn vaalikoneen 9. toukokuuta. Sen väittämiä valmistellaan parhaillaan.
 Nyt pyydämme teiltä, yleisöltä, apua väitteiden testaamisessa. Samaan tapaan toimimme myös  eduskuntavaalien vaalikonetta  tehdessä, ja saatu palaute oli hyvin arvokasta.
 Alla on vähän yli kolmekymmentä väittämää, joita eurovaalien koneeseen on ajateltu. Vastaa niihin ja kerro, mitä niistä ajattelet.
 Kaikki väittämät eivät ole tulossa lopulliseen vaalikoneeseen. Joukossa on samaa aihetta käsitteleviä, päällekäisiä väittämiä, joista vain yksi valitaan. Joistain teemoista on iso määrä väitteitä, joista haluamme valita vain parhaat.
 Sinun ei tarvitse vastata jokaiseen väitteeseen.
 Alimpana lomakkeessa on avoin tekstikenttä, johon voit antaa palautetta väitteistä. Kun annat palautetta tiettyyn väitteeseen liittyen, mainitse väitteen numero. Tämä helpottaa palautteiden käsittelyä.
 Muista lopulta lähettää vastaukset painamalla lomakkeen alalaidassa olevaa nappia!
 Osa väittämistä käsittelee tarkkoja politiikkatoimia, osa yleisemmin suhtautumista esimerkiksi Euroopan unioniin.
 Hyvä vaalikoneväittämä on sellainen, että se jakaa vastaajia: tässä tapauksessa EU-parlamenttiin pyrkiviä suomalaisia. Mitä paremmin vastaajat pystytään erottelemaan, sitä tarkempia tuloksia vaalikone antaa. Lisäksi väittämän tulisi olla mahdollisimman yksiselitteinen ja myös sellaisen henkilön ymmärrettävissä, joka ei seuraa EU-politiikkaa erityisen tarkkaan.
 Kiitos avustasi!

Osallistu eurovaalien vaalikoneen tekemiseen: testaa väitteitä ja anna palautetta!


Summary: Luitko jo nämä? Kokosimme sinulle viikon parhaita juttuja, jotka saatoit arjen kiireessä ohittaa.

Peräti 4 000 tatuointiväreissä käytettävää kemikaalia on menossa ensi vuonna pannaan, koska niissä piilee terveysriskejä
 Kemikaalien kieltämistä ehdottaa Helsingissä toimiva Euroopan kemikaalivirasto. Suomen tatuointialan nokkamies, lahtelainen tatuointitaiteilija  Tony Raita  pitää asiaa hyvänä.
 Manzhouli haluaa vaalia mainettaan rajakaupunkina. Toissa vuonna rakennettu maatuskahotelli nousi vuonna 2004 valmistuneen maatuskapuiston viereen. Jenny Matikainen / Yle
 Kiinalaisten jättimaatuska tuijottaa ilmeettömänä aroa Venäjän rajalla – Idän suurvaltojen epäsuhtaisessa ystävyydessä Kiina määrää tahdin
 Aasian-kirjeenvaihtaja Jenny Matikainen kävi rajakaupunki Manzhoulissa, jossa venäläisiin suhtaudutaan lämpimästi. Mutta uhkaako Kiinan ja Venäjän lähentyminen läntistä maailmanjärjestystä?
 Uutta brexit-kansanäänestystä kannattavat vapaaehtoiset jakoivat esitteitä Oxfordin Cornmarket Streetillä.  Jorma Vihtonen / Yle
 Brexitin vastustajat kampanjoivat yhä kuumeisesti, vaikka aika on loppumassa – Asiantuntija ei usko, että Britannian EU-ero enää peruuntuu
 Oxfordin yliopiston tutkijan Matthew Donoghuen mukaan brexit-kampanjan aikainen muukalaisvihamielinen retoriikka synnytti vaarallisia yhteenottoja ja lietsoi yhteiskunnallista epäsopua. Donoghue uskoo, että tilanne tulehtuu uudestaan, jos Britannia eroaa EU:sta ilman sopimusta.
 Asmo Raimoaho / Yle
 Bussiin vyöryneet paperirullat murskasivat monta nuorta elämää – 15 vuotta sitten arki muuttui perheissä ja liikenteessä peruuttamattomasti
 Konginkankaalla 23 ihmistä kuoli ja 14 loukkaantui Suomen tieliikennehistorian synkimmässä onnettomuudessa, kun rekka ja linja-auto törmäsivät jäisellä tiellä.
 Asta, Tyko, Reko ja Jake ajopelin tiimellyksessä. Justus Laitinen / Yle
 Kahden pojan äiti: "Eihän me kelloteta lukemista tai ruokailuakaan, miksi sitten pelaamista" – otimme selvää, miten pelaamiseen suhtaudutaan nykyperheissä
 Asiantuntijoiden neuvot pelikasvatuksesta voivat tuntua ristiriitaisilta. On aika kuulla kuinka asia on ratkaistu perheiden arjessa.

Viisi juttua sunnuntai-iltaan: 15 vuotta Suomen synkimmästä liikenneonnettomuudesta, tatuointivärien kemikaalit ja pelaaminen voi olla koko perheen huvi


Summary: Jo kolme kuukautta jatkuneet mielenosoitukset ovat voimistuneet.

Tuhannet mielenosoittajat ovat viikonlopun aikana kerääntyneet Serbian presidentinpalatsin ympärille maan pääkaupungissa Belgradissa.
 Mielenosoittajat vaativat presidentti  Aleksandar Vučićin  eroa, vapaita vaaleja ja toimintavapautta maan tiedotusvälineille.
 Joka viikonloppu jatkuneet mielenosoitukset käynnistyivät jo yli kolme kuukautta sitten. Ne ovat keskittyneet pääkaupunkiin, mutta pienempiä kokoontumisia on ollut muissakin kaupungeissa.
 Mielenosoitukset alkoivat, kun tunnettu oppositiojohtaja pahoinpideltiin marraskuussa.
 Eilen lauantaina protestit kiihtyivät, kun mielenosoittajat tunkeutuivat Belgradin televisiokeskukseen. Serbian oppositio arvelee, että valtiollinen televisio myötäilee liikaa hallituksen kantoja.
 Oppositio on myös tuohtunut televisiolle siitä, että se on jättänyt poliittiset vastalauseet vähälle huomiolle. Opposition mukaan Serbiassa ei ole itsenäisiä tiedotusvälineitä.
 Mellakkapoliisi on ottanut yhteen mielenosoittajien kanssa ja käyttänyt kyynelkaasua.
 Tänään sunnuntaina mielenosoittajat ovat piirittäneet presidentinpalatsia ja huutaneet iskulauseita samaan aikaan, kun Vučić piti sisällä tiedotustilaisuutta.
 – Jatkamme presidentinlinnan saartoa, emmekä lähde ennen kuin vaatimuksiimme on suostuttu tai olemme saaneet takeet, että niihin suostutuaan, sanoi oppositioaktiivi  Borko Stefanović .
 Mielenosoittajat ovat muun muassa huutaneet iskulausetta "Hän on lopussa". Samaa lausetta huudettiin edellisten suurten protestien aikaan vuonna 2000, jolloin Serbian johtaja  Slobodan Milošević  kukuistui Jugoslavian hajoamisen jälkeen.
 Nykyinen presidentti Vučić on suhtautunut mielenosoittajiin ynseästi ja kutsunut heitä "fasisteiksi, huligaaneiksi ja roistoiksi".
 Vučić on poliittiselta taustaltaan oikeistopopulisti. Hän on sanonut haluavansa liittää maansa Euroopan unioniin.

Serbiassa vaaditaan presidentin eroa ja vapaita tiedotusvälineitä


Summary: Sairauslomalle joutuneelle kertyy vuosilomaa täydentäviä lisävapaapäiviä. Vuosilomalaki uudistuu huhtikuussa.

Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK

Työntekijällä on pian oikeus neljän viikon palkalliseen lomaan, vaikka hän joutuisi esimerkiksi pitkälle sairauslomalle tai lääkinnälliseen kuntoutukseen. Neljän viikon loman turvaa huhtikuussa voimaan tuleva vuosilomalain uudistus. Uudistuksessa myös pidennetään aikaa, jonka kuluessa työntekijä voi pitää työkyvyttömyyden vuoksi siirretyn vuosilomansa.
 – Uudistukset ovat pääosin hyviä työntekijöille, sanoo johtaja  Katarina Murto  toimihenkilökeskusjärjestö STTK:sta.
 Samaa sanoo Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö SAK:n lakimies  Anu-Tuija Lehto .
 Muutokset ovat lähtöisin EU-tuomioistuimen oikeuskäytännöstä. Tuomioistuin linjasi, että myös pitkään sairauslomalla ja lääkinnällisessä kuntoutuksessa olevalle työntekijälle pitää saada vähintään neljän viikon palkallinen vuosiloma.
 Nykylainsäädännön mukaan Suomessa vuosilomaa kertyy sairausajalta vain 75 päivältä. Uudistuksessa vuosilomalakiin on lisätty säännökset työntekijän oikeudesta vuosilomaa täydentäviin lisävapaapäiviin. Oikeus lisävapaapäiviin loppuu vasta, kun poissaolo on jatkunut yhtäjaksoisesti yli vuoden.
 Lisävapaapäivä ei kerrytä uutta lomaa
 Lisävapaapäiviltä työntekijällä on oikeus saada säännönmukaista tai keskimääräistä palkkaansa vastaava korvaus.
 – Korvauksen täytyy vastata vuosiloma-ajan palkkaa. Rahallisesti sitä ei juurikaan näe, onko kyseessä lisävapaapäivä vai vuosilomapäivä, mutta uutta lomaa lisävapaapäivä ei kerrytä, SAK:n Lehto sanoo.
 Tätä SAK pitää uudistuksen yhtenä puutteena ja katsoo, ettei lisävapaapäiväjärjestelmä vastaa EU:n työaikadirektiiviä eikä EU-tuomioistuimen oikeuskäytäntöä.
 Lomarahan kertyminen puolestaan riippuu työehtosopimuksesta.
 Vaikka uudistus takaa direktiivin 24 vuosilomapäivää, Lehto katsoo, että uudistus myös murentaa Suomen vuosilomalakia ja asettaa sairastuneet tältä osin heikompaan asemaan.
 – Suomessa lähdetään siitä, että työntekijä saa viisi viikkoa lomaa, kun hän on ollut yli vuoden töissä. Uudistus murentaa tätä, kun taataan vain neljä viikkoa, Lehto sanoo.
 STTK antaa huutia lain terminologisesta sekavuudesta. Murron mukaan myös STTK olisi toivonut, että lisävapaapäivät olisi nimetty vuosilomapäiviksi.
 Murto sanoo, että vuosilomalakia joudutaan todennäköisesti uudistamaan vielä jatkossakin.
 Työnantajapuoli ei näe uudistusta yhtä tervetulleena kuin palkansaajat. Elinkeinoelämän keskusliitto EK katsoo, ettei uudistusta olisi pitänyt tehdä lainkaan.
 – EU-tuomioistuimen ratkaisut eivät kohdistuneet Suomeen. Vuosilomalakimme ja vuosilomaetuuksiemme taso on mielestämme korkeampi kuin mitä työaikadirektiivin mukainen neljän viikon vuosilomavähimmäistaso on, perustelee lakiasianjohtaja  Markus Äimälä  EK:sta.
 Äimälän mukaan uudistus tuo muun muassa lisäkustannuksia työnantajalle.

Sairastuneen työntekijän ei pian tarvitse murehtia vuosiloman kertymistä


Summary: Miten sinä olet onnistunut tekemään kodistasi ekologisemman? Voit keskustella aiheesta jutun lopussa.

Kun omaa jäte- ja kemikaalikuormaa haluaa karsia, keittiö on hyvä paikka aloittaa. Tapasimme kaksi henkilöä, jotka ovat tehneet kodissaan luontoa kunnioittavia valintoja.
 Tässä jutussa opiskelija  Saara Väkevä , 23, ja yrittäjä  Virpi Virolainen , 59, jakavat täsmävinkkinsä siihen, miten luonnonmukaista elämäntapaa voi vaalia omassa keittiössään.
 Saara korvaa kelmun pellavaliinalla ja ompelee hedelmäpussit pitsiverhosta
 Ilmastoahdistus on kurkkua kuristava tunne siitä, että pitäisi tehdä jotain omille elintavoilleen. Että voisi itse elää mahdollisimman ekologisesti ja kuormittaa ympäristöä mahdollisimman vähän.
 Näin 23-vuotias lääketieteen opiskelija Saara Väkevä luonnehtii tunnetta, joka on vaivannut häntä lapsuudesta asti.
 – Reilu kolme vuotta sitten ryhdyin vegaaniksi. Ajattelin, että se on isoin teko, jonka yksittäinen ihminen voi tehdä ympäristön hyväksi, Väkevä perustelee.
 Pikkuhiljaa kuopiolainen Väkevä siirtyi luonnonmukaiseen ajatteluun myös kodinhoidossaan. Nyt hän jakaa tee se itse -vinkkinsä.
 Saara Väkevä, 23, pienentää aktiivisesti oman keittiönsä jätekuormaa. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Pesuaineet Marseille-saippuasta.  Väkevä aloitti ostamalla loppuneen ikkunanpesuaineen tilalle luonnonmukaista pesuainetta. Sitten hän keksi, että pesuainetta voi valmistaa itsekin.
 Nykyään Väkevä ostaa Marseille-saippuaa ja raastaa sitä raastinraudalla. Sitten hän liottaa saippuan veteen. Perinteinen Marseille-saippua sisältää vain oliiviöljyä ja soodaa. Se on vegaanista, biohajavaa ja  sopii monenlaiseen puhdistukseen (Anna).
 Marseille-saippuasta valmistettua pesunainetta voi käyttää niin tiskaamiseen kuin pyykinpesuun. Vanha viinipullo toimittaa säilytysastian virkaa. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Tuorekelmusta mehiläisvahakääreisiin.  Ekologisessa keittiössä jätettä syntyy mahdollisimman vähän. Siksi Väkevä on korvannut tuorekelmun pellavaliinalla, jonka pintaan hän silittää silitysraudalla mehiläisvahaa.
 Mehiläisvahan avulla liinan voi kääriä tiukaksi paketiksi ruoan ympärille. Siihen voi kääriä eväsleivän tai liinalla voi peittää salaattikulhon. Kääre ei sovellu raa'an lihan säilytykseen. Ohjeet  mehiläisvahaliinan valmistukseen voit lukea tästä.
 Mehiläisvahalla on bakteereja tappava vaikutus. Liina pestään kylmällä vedellä ja vahaa silitetään pintaan tarpeen mukaan. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Kestohedelmäpussit.  Vanhat pitsiverhot saivat uuden elämän, kun Väkevä ommella surautti niistä kestohedelmäpusseja. Somat pussit syntyivät kaapin perukoilta löytyneistä verhoista.
 Pussit kulkevat helposti mukana kauppareissuilla, eivätkä paina hedelmävaa'allakaan juuri mitään.
 Kestohedelmäpussien avulla kotiin ei kulkeudu muovisia hedelmäpusseja. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Kestotalouspaperi.  Tiesitkö, että vanha lakana taipuu uudelleen käytettäväksi talouspaperiksi?
 Kestotalouspaperi säilyy ikkunalaudalla kauniissa lasipurkissa. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Kestorätit.  Väkevä opiskelee lääketiedettä. Luennoilla hän virkkaa kestorättejä, jotka peseytyvät pesukoneessa. Osan bambu- ja puuvillalangoista Väkevä ostaa käytettynä.
 Bambu on materiaalina antibakteerinen. Kuluttaja saa kuitenkin olla tarkkana. Meillä markkinoitu bambukuitu on usein  tekokuitua, jonka valmistuksessa on käytetty myrkkyjä.
 Niin tai näin, virkatut rätit kestävät käyttöä. Myös virkkausta luennoilla seuranneet opiskelijakaverit ovat innostuneet harrastuksesta.
 Väkevällä on kaapissaan vino pino itsetehtyjä rättejä. Aina tilaisuuden tullen hän lahjoittaa luutun sukulaiselleen tai tuttavalleen.  Ulriikka Myöhänen / Yle
 Mutta auttaako askartelu ilmastoahdistukseen? Väkevän mukaan kyllä, vaikka ilmastonmuutoksen hillitseminen vaatii isompiakin toimenpiteitä.
 – Joku voi pitää tätä turhana viherpiiperryksenä, mutta minä haluan ajatella, että pienillä teoillakin on merkitystä. Kun innostan lähipiiriäni ja annan lahjaksi näitä juttuja, levitän samalla positiivista asennetta ja iloa, Väkevä summaa.
 Virpi tekee konetiskitabletit itse – näin helppoa se on
 Ympäristöahdistus ei ole kuitenkaan vain 1990- ja 2000-lukujen lasten ominaispiirre. Teini-ikäinen  Virpi Virolainen  haastoi vanhempiaan jo 70-luvulla pohtimaan kodin luonnonmukaisuutta.
 Nyt Virolainen on liki kuusikymppinen vegaani, joka pyrkii ostamaan ruoat ilman pakkauksia ja viljelee myös talviaikaan esimerkiksi tattarin, auringonkukan ja parsakaalin versoja.
 Virpi Virolainen haastoi vanhempiaan ekologisiin valintoihin jo 70-luvulla. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Ehdoton hänkään ei ole. Jos kaupassa ei ole myynnissä kurkkua ilman muoveja, niin sitten ei ole. Jos rahatilanne on tiukka eikä salli ekologisen pesuaineen ostamista, niin sitten on ostettava budjettiin parhaiten sopiva.
 Vastikään Virolainen muutti asuntoon, jossa on astianpesukone. Silloin häntä alkoivat huolestuttaa astianpesutablettien sisältämät myrkyt ja kemikaalit. Ratkaisu oli löydettävä.
 Virolainen pitää kursseja luonnonmukaisten pesuaineiden valmistamisesta. Nyt hän näyttää, miten myrkyttömät konetiskitabletit voi valmistaa itse. Ohjeen hän on lainannut  Meilläkotona.fi:stä.
 Konetiskitablettien valmistaminen on mukavaa touhua myös lapsille, sillä myrkkykuormasta ei tarvitse murehtia. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Tablettien tekeminen kestää noin 15 minuuttia, ja ne ovat valmiita käytettäviksi noin kahdessa päivässä.
 Tarvitset:
 3 dl ruokasoodaa 1 dl Epsom-suolaa 1,5 dl sitruunahappoa 1 pienen sitruunan mehu 30-40 tippaa eteeristä öljyä kaksi kulhoa, siivilä, sekoituslasta, jääpalamuotteja kumihanskat halutessasi
 1. Yhdistä kuivat aineet (ruokasooda, epsom-suola, sitruunahappo) yhdessä kulhossa ja sekoita.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 2. Purista sitruunan mehu toiseen kulhoon. Et välttämättä tarvitse erillistä sitruunapuristinta, sillä homma onnistuu myös lusikalla.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 3. Laske mehu siivilän läpi. Hedelmäliha jää siivilään, ja voit käyttää sen vaikkapa ruoanlaitossa.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 4. Lisää mehun joukkoon eteeristä öljyä halutessasi. Öljy antaa tableteille tuoksun.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 5. Yhdistä neste kuiviin aineisiin tippa tai pieni loraus kerrallaan. Älä kiirehdi. Sekoita koko ajan hyvin.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 6. Muovaa seosta käsin. Varmista, että ainesosat ovat sekoittuneet toisiinsa.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 7. Painele seos jääpalamuotteihin. Anna konetiskitabletin tekeytyä kaksi päivää.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 8. Irrottele valmiit palat veitsen avulla ja jääpalamuottia kopsutellen. Laita palat purnukkaan. Konetiskitabletit ovat nyt valmiita käytettäviksi.
 Ulriikka Myöhänen / Yle
 Tuntuuko liian monimutkaiselta? Nappaa tästä 10 helppoa vinkkiä
 Ovatko Väkevän ja Virolaisen tekemät ratkaisut liian isoja harppauksia omassa keittiössäsi? Jos ovat, haasta itsesi ajattelemaan ainakin näitä:
 Suosi suomalaista ja paikallista. Mieti, mistä tuote ja tarvikkeet ovat kotoisin? Lähellä tuotettu on ekologisempi vaihtoehto kuin maailman ääristä Suomeen rahdattu tavara. Tämä pätee myös pesuaineisiin. Jos pesuaineiden tekeminen itse ei innosta, hae kaupan hyllyltä ympäristömerkkiä. Yleisimpiin ympäristömerkkeihin  voit tutustua tästä.  Voit myös vaihtaa  konetiskitabletit jauheeseen. Osta pesuaineet tiivisteenä ja tee käyttövalmiit pesuaineet pulloon, jota voi käyttää uudelleen – näin vältät jätekuormaa! Käytä kestäviä ja pestäviä luuttuja. Heitä pois rikkinäiset, naarmuuntuneet muoviastiat. Rikkinäisistä muoviastioista voi irrota muoveja elimistööön. Lämmitä mikrossa vain sellaisia muoviastioita, joita voi lämmittää mikrossa. Säilö lasi- ja metalliastioissa. Esimerkiksi smoothie kulkee töihin vanhassa kastikepurkissa.
 Ruokia voi kuljettaa ja säilöä muoviastioiden sijaan esimerkiksi lasipurkeissa. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Peitä lautasella jääkaapissa säilytettäviä ruokia. Näin vältyt alumiini- ja muoviroskalta. Ota käyttöön  isoäidin siivousvinkit  (Martat). Etikka poistaa kalkkia, sooda rasvaa. Vain vähän tukossa oleva viemäri saattaa avautua näiden kahden yhdistelmällä: ensin soodaa, sitten etikkaa päälle. Muista, ettei koko keittiötä kannata laittaa kerralla uusiksi. Käytä vanhat pesuaineet loppuun. Jos sinulla on jo valmiiksi kaappi täynnä muoviastioita, käytä niitä. Tee jatkossa hankinnat tarkkaan harkiten: tarvitsenko tätä? Voinko korvata tämän jollain jo omistamallani esineellä? Pienikin askel on ekoteko.
 Vinkit on koottu yhdessä Savon Marttojen  Heta Nykäsen  kanssa.
 Millaisia ekotekoja sinä olet tehnyt kodissasi? Keskustele aiheesta! Voit luoda oman nimimerkin  täällä.  Keskustelu on auki kello 22 asti.

Näin säästät luontoa keittiössä: Saara korvaa tuorekelmun mehiläisvahalla, Virpi tekee konetiskitabletit itse


Summary: Teemapuisto on ensimmäinen lajiaan Suomen ulkopuolella.

Muumi-teemapuistoon kuuluu Muumitalon ja muiden rakennusten lisäksi immersiivinen ja interaktiivinen teatteri, live-esityksiä, erilaisia ravintoloita ja kylpylä. Puistosta löytyy myös 400 metrin pituinen vaijeriliuku ja siellä sijaitsee maailman suurin muumi-oheistuotteita myyvä kauppa.
 Teemapuistossa on myös mahdollista nauttia suomalaisittain valmistettua  kahvia  sekä ruoka-annoksia ja siellä sijaitsee muumien historiasta ja Tove Janssonin elämästä kertova Kokemus-museo.
 Muumi-teemapuistossa voi nauttia myös live-esityksistä.   Xinhua / AOP
 Muumi-teemapuisto sijaitsee Hannossa Saitaman prefektuurissa, joka luontonsa puolesta muistuttaa Suomea. Etäisyyttä Tokion keskustaan on noin 20 kilometriä. Teemapuisto on osa  Metsä-kokonaisuutta , jonka tarkoituksena on tarjota japanilaisille maistiaisia skandinaavisesta elämäntavasta ja kulttuurista.
 Metsän toinen puoli, Metsä Village avautui jo viime syksynä.
 Muumi-teemapuistoon jonotettiin avajaispäivänä.   Xinhua / AOP
 Puiston avajaisissa lauantaina oli paikalla myös Moomin Characters Oy Ltd:n taiteellinen johtaja  Sophia Jansson , joka piti avajaispuheen.
 – Voimme oppia muumeilta monia asioita, Jansson totesi.
 Muumi-teemapuiston ennustetaan houkuttelevan miljoona kävijää vuodessa. Aikuisten kertalippu puistoon maksaa 1500 jeniä eli noin 12 euroa, kun taas lastenlippu kustantaa 1000 jeniä eli kahdeksan euroa.
 Muumi-teemapuistosta löytyy aktiviteetteja sekä lasten että aikuisten makuun.   Xinhua / AOP
 Muumeista tuli Japanissa äärimmäisen suosittuja hahmoja 1970-luvun taitteessa tehdyn  Mūmin -animaatiosarjan myötä.  Mūminin  suosio oli pohjana Japanissa 1990-luvulla tehdylle  Muumilaakson tarinoita  -sarjalle.

Japaniin avautui suosittu Muumi-teemapuisto – vetonaulana myös suomalaisittain valmistettu kahvi


Summary: Suomalaisten päihdeasenteet liberalisoituvat, mutta artisteilta odotetaan entistä puhtoisempaa elämää.

Studiossa istuu kummitus. Juice Leskisen  maksa on hiljattain sanonut  poks däng däng  ja vienyt taiteilijan sairaalaan sisätautiosastolle. Siellä hänestä on imaistu ylimääräiset nesteet pois ja paino on pudonnut 25 kiloa.
 – Mussa ei ollu läskiä niin paljon, että sais voileipäkeksin piiloon, Leskinen sanoo.
 Rööki palaa, tuhkakuppina on maitotonkka. Leskinen vitsailee alkoholismistaan ja kuolemastaan.
 – Olitko sä koko ajan pikkusen kaasussa? ohjelman isäntä  Neil Hardwick  kysyy.
 – Enhän mä ollu normaali saatana, ellen mä ollu pikkusen kaasussa!
 Yleisö mylvii.
 Esityksen jälkeen Irwin vaahtoaa studiossa siitä, miten "niin sanotut mutakuonot" saavat heti "luukun, kun ne tulevat rajan yli".
 Kun Leskisen kuolema on käsitelty , lavalle nousee toinen sinivalkoisten tuntojen tulkki.
 Suosionsa huipulla oleva  Irwin Goodman  esittää rakastetun hittikappaleensa  Mutakuono ja lakupelle .  Vexi Salmen  sanoittama kappale pilkkaa suomalaisten muukalaiskammoa, mutta Irwin ei sitä tajua. Esityksen jälkeen hän vaahtoaa studiossa siitä, miten "niin sanotut mutakuonot" saavat heti "luukun, kun ne tulevat rajan yli".
 – Kiva nähdä sua selvin päin, Juice tokaisee.
 – Mistä sä tiedät että se on selvin päin? Hardwick kysyy.
 – Eikun minä olen.
 Irwin ei tosiaankaan ole, ei ainakaan kauan. Jostain ilmestyy ryyppy, ja Irwin riemastuu. Keltaiset hampaat välkähtävät risuviiksien takaa.
 – Nyt rupes paranemaan tämä homma!
 Enää ei tulisi kuuloonkaan, että nuorison esikuvat esiintyisivät parhaaseen tai mihinkään katseluaikaan tuhannen tuubassa.
 Pari vuotta ohjelman esittämisen jälkeen Irwin kuoli, vain 47-vuotiaana.  Sydänkohtaus iski keikkareissulla vuonna 1991.
 Juice pääsi hieman pidemmälle. Hän kuoli 56-vuotiaana vuonna 2006 kieltäydyttyään vaikean diabeteksensa vaatimista hoidoista.
 Viina maistui molemmille loppuun asti.
 Niistä ajoista on tultu kauas. Enää ei tulisi kuuloonkaan, että  nuorison esikuvat  esiintyisivät parhaaseen tai mihinkään katseluaikaan tuhannen tuubassa.
 Suomen eturivin artistit käyvät päin vastoin entistä puhtoisemmiksi. Taiteilijoilta odotetaan entistä ihanteellisempaa käyttäytymistä ja vastuun kantamista. He mainostavat rahkaa ja kapselikahveja ja huoltavat kehoaan kuin huippu-urheilijat. Pressikuvissa ei tupakoida, instassa ei ryypätä.
 Se on linjassa yleisen yhteiskunnallisen muutoksen kanssa, sillä tupakointia ja ryyppäämistä koskevat asenteet ovat kiristyneet. Nuoriso raitistuu, eikä dokaamista enää ihannoida.
 Samaan aikaan suomalaiset suhtautuvat laittomiin päihteisiin entistä vapaamielisemmin.Joka neljäs suomalainen on ainakin kokeillut kannabista, ja entistä harvempi pitää sen käyttöä haitallisena. Suomalaisten huumeidenkäyttö on yleistynyt, eikä huumeita enää pelätä kuin 90-luvun alussa.
 (Pidemmän jutun suomalaisten asenteiden muutoksista voit lukea  täältä .)
 Artisteihin vapaamielisyys ei kuitenkaan ulotu. Sen ovat saaneet huomata esimerkiksi  Mikael Gabriel ,  Reino Nordin  ja  Jari Sillanpää.
 Mitä koko sotkusta ajattelee suomiräpin tulevaisuudeksi nimitetty  Ibe ?
 Ibeä eli 20-vuotiasta Ilmari Kärkeä on kutsuttu suomiräpin tulevaisuudeksi.  Antti Haanpää / Yle
 Suomiräpin tulevaisuus paistattelee päivää Helsingin Kalliossa.  Ibe eli 20-vuotias  Ilmari Kärki  istuu Skorpioni-levy-yhtiön uuden toimiston sohvalla ja korkkaa energiajuoman. Aamupäivällä hän on käynyt tyttöystävänsä kanssa kahvilassa syömässä.
 Kärki on lyhyessä ajassa noussut yhdeksi kotimaisen rapin kiinnostavimmista muusikoista.
 Uuden  Ibelius -albumin kappaleista puolet nousivat ilmestyessään Spotifyn top 50 -listalle, Hesarikin antoi sille neljä tähteä. Julkkareita juhlittiin lähes loppuunmyydyllä Tavastialla, Emma-gaalassa Ibe oli ehdolla vuoden tulokkaaksi. Titteli meni Vestalle, mutta Kärki on  Ibeliuksen  vastaanottoon tyytyväinen.
 – Nyt on tavallaan tää jälkikäsittelyvaihe. On näitä haastatteluja, oma brändi kasvaa ja sen kautta tulee lisää mahdollisuuksia. Koitan päästä tekee uutta musaa heti ku tulee inspist.
 Tähän mennessä inspistä on piisannut.
 Ensimmäiset biisit syntyivät yläasteen alussa. Biitit hän latasi netistä äänitykseen riitti "joku huntin mikki". Esikoisteos  Reissumies anthem  päätyi vain yhden kaverin kuultavaksi, mutta vähitellen hän alkoi myös julkaista musiikkia.
 Skorpioni-levy-yhtiön kanssa he kohtasivat vuonna 2016. Siitä lähtien artisti ja levy-yhtiö ovat kasvaneet yhdessä.
 – On niin paljon omaa pelissä, se tuntuu hyvältä ja oikeelta.
 Kärki äänitti ensimmäiset kappaleensa yläasteen alussa. Antti Haanpää / Yle
 Kärjelle itsensä brändääminen ja markkinoiminen on "sikaluontevaa".
 Emma-gaalan myötä Kärki tajusi olevansa ihan oikeasti suosittu.  Samalla hän ymmärsi, että hänellä ja hänen brändillään on nyt entistä enemmän mahdollisuuksia toteuttaa itseään.
 Suomessa taiteilijoilla ei ole ollut tapana puhua itsensä brändäämisestä ja markkinoinnista, mutta Kärjelle se on "sikaluontevaa".
 – Niinku mä pelaisin jotain pelii, josta mä tykkään ihan sikapaljon.
 Kärki "kelaa" brändiään paljon, muttei kovin tosissaan. Brändi tarkoittaa hänelle yksinkertaisesti sitä, mitä ihmisten tavoitettavissa on netin välityksellä.
 – Kun laittaa Googleen, Instaan, Facebookiin tai YouTubeen "Ibe" niin se, mitä sieltä alta löytyy, on mun brändi.
 1980-luvulla artisteja kiinnosti brändin sijaan brandy.  Mutta mikä tässä ajassa on niin erilaista, että artistit ovat muuttuneet sopertavista juopoista itseään brändääviksi yrittäjiksi? Se kiinnostaa tutkijoitakin.
 Tampereen yliopiston tutkija  Aki Luoto  löytää muutoksen taustalta kolme syytä. Ne ovat:
 Yhteiskunnan pirstaloituminen  - Muusikoiden lisäksi nuorten huomiosta eli rahoista kilpailevat myös vloggaajien ja bloggaajien kaltaiset influensserit sekä peliteollisuus. Musiikkibisneksen muuttuminen  - "Kukaan" ei enää osta levyjä, joten artistin on kerättävä toimeentulonsa entistä useammista lähteistä, kuten yhteistöistä eli mainoksista yritysten kanssa. Sosiaalinen media  - Artisti tietää, että kuka tahansa saattaa milloin tahansa ottaa hänestä kuvan tai videon, joka voi sosiaalisen median kautta levitä minne tahansa kohtalokkain seurauksin.
 1980-luvulla tällaisia murheita ei ollut. Valtakunnassa oli kaksi tv- ja kaksi radiokanavaa, eikä kilpailua juuri ollut. Vinyylit ja kasetit kävivät kaupaksi. Kukaan ei pöyristynyt, jos taiteilija toikkaroi humalassa, päin vastoin. Sitä pikemminkin odotettiin heiltä.
 Luodon mukaan nuorisoidolin elämä oli 80-luvulla huomattavasti nykyistä kosteampaa. Känni ja paheellisuus ikään kuin kuuluivat toimenkuvaan, ja usein sitä vielä mediassa korostettiin.
 Tapana oli, että poliitikkoa haastateltiin eduskunnassa, muusikkoa rööki huulessa baarissa, Luoto sanoo. Poikkeuksen teki Dingo, joka nousi 80-luvulla niin suosituksi, että yhtye kiikutettiin tapaamaan kansanedustajia.
 Herkkä sielu vaatii rankat huvit.
 Muusikoiden ja päihteiden välillä on Suomessa vallinnut pyhä ja kostea liitto.  Dosentti  Marko Ahon  mukaan rappioalkoholismi on kuulunut suomalaisen miesartistin sankarikuvaan.
 Herkkä sielu vaatii rankat huvit, ja niinpä esimerkiksi  Rauli Badding Somerjoen  ja  Olavi Virran  rajua ryypiskelyä katsottiin ja katsotaan läpi sormien. Naisiin ja laittomiin päihteisiin vapaamielisyys ei ulottunut.
 Alkoholistiksi tiedettyä  Laila Kinnusta  paheksuttiin aikoinaan voimakkaasti. 80-luvulla Yle hyllytti Sielun Veljistä suunnitteilla olleen dokumentin, kun yhtyettä syytettiin hasiksen hallussapidosta.
 Reaktio tuntuu nykyään ylimitoitetulta. Kysehän oli  vain  hasiksesta, ei esimerkiksi heroiinista. Tuohon aikaan huumeet olivat kuitenkin suomalaisille varsin tuntemattomia. Nykyään puolet suomalaisista pitää kannabiksen kokeilemisen riskejä vähäisinä.
 Julkisuudessa se ei kuitenkaan näy.
 Ibe ei halua ryhtyä firmojen kansikuvapojaksi. Antti Haanpää / Yle
 Jos yritys haluaa tehdä yhteistyötä, se on rahaa myös levy-yhtiölle.   Ilmari Kärki
 Marraskuussa 2017 poliisi pysäytti Mikael Gabrielin.  Räppärin hallusta ja verestä löytyi kannabista, sitten pistettiin hösseliksi.
 Artisti julkaisi Facebookissa vuolaan anteeksipyynnön, jossa hän pahoitteli käytöstään, kiitti poliisia yhteistyöstä ja pyysi anteeksi kaikilta sidosryhmiltään keikkamyyjistä ja taustatiimeistä alkaen.
 Ilmari Kärjestä se oli outo juttu.
 – Mikael Gabriel kuitenkin räppää sen biiseis kolmen gramman tuuteist. Ehkä sitä pelotti, että hanat menee kii.
 "Hanat" ovat niitä Kärjen mainitsemia kaupallisia yhteistyökuvioita.
 Sanni keittelee kapselikahvia ja seikkailee kehnoissa Aku Ankka -tarinoissa (Aku Ankkaa kustantava Sanoma ja Sannin tähdittämää Vain elämää esittävä Nelonen ovat samaa konsernia). Cheek mainostaa Finnairia, Robin ja Vesta Huawein älypuhelimia. JVG:n Takajeejee-kappaleen musiikkivideolla pyörivät Elisan "hintasaarnaajat". Jenni Vartiainen etsii Bonaquan kanssa "positiivisesti päättyneitä tarinoita" ja niin edelleen.
 – Jos yritys haluaa tehdä yhteistyötä, se on rahaa myös levy-yhtiölle. Silloin levy-yhtiön mielestä on järkevää panostaa siihen artistiin, ja artisti kasvaa isommaksi, Kärki sanoo.
 Niin kauan kuin mä en mainosta mitään ja pystyn kasvattamaan brändiä vain omal tekemisel, se puskee mua eteenpäin.   Ilmari Kärki
 Artistien kannattaa olla julkisuudessa mahdollisimman tylsiä,  koska neutraali imago tekee artistista houkuttelevamman yhteistyökumppanin. Kärki ei usko, että yritykset varsinaisesti sanelevat artistien tekemisiä, mutta diileihin voi liittyä kirjoittamattomia sääntöjä ja oletuksia.
 Ibelläkin on yhteistyökuvioita vireillä, mutta keulakuvapojaksi hän ei halua ryhtyä. Eräs kotimainen yritys haluaisi ostaa hänen yhden kappaleensa käyttöönsä, Helsingin Seudun Liikenne (HSL) puolestaan lupasi 39N-bussilinjasta riimitelleelle Ibelle ilmaiset matkat kesään asti.
 – Niin kauan kuin mä en mainosta mitään ja pystyn kasvattamaan brändiä vain omal tekemisel, se puskee mua eteenpäin. En voi chillata yhtä kuukautta sen takii, et oon saanu Huaweilt viis tonnii.
 Helsingin Seudun Liikenne tarjosi 39N-biisin ansiosta Ibelle ilmaiset matkat kesään asti. Antti Haanpää / Yle
 Artisteilta vaaditaan puhtoisuutta usein siksi, että he ovat lasten ja nuorten esikuvia.  Pelätään, että paheellinen elämä ajaa nuoret huumehelvettiin. Huolta aiheuttaa sekin, että lapset kuuntelevat ikäisilleen sopimatonta musiikkia.
 Samanlaisia huolia esitettiin myös 80-luvulla, mutta miksei Juice lopettanut tupakointia tai Irwin ryyppäämistä? Tai miksei Dingon kuuntelu turmellut kaikkia nykynuorten vanhempia?
 Luoto sanoo, että 80-luvulla päihteiden käytöllä nimenomaan tavoiteltiin paheksuntaa. Paheellinen imago vahvisti artistin asemaa.  Haters gonna hate.
 Nykyään voimakas paheksunta voi rahavirtojen hiipumisen lisäksi merkitä kovia kolauksia urakehitykselle. Kohut iskevät nopeasti ja kovaa. Sannin Vahinko-kappaleen musiikkivideo ehti olla esillä vain päivän, kunnes  Helsingin Sanomien toimittajalle tuli  "epämiellyttävä olo" siitä, että videolla lapset laulavat oletettavasti seksistä. Video poistettiin, ja kaikilta pyydettiin anteeksi.
 Miksi artistit sitten pyrkivät asemaan, jossa yleisö ja etenkin yleisön vanhemmat seuraavat heidän jokaista liikettään? Miksi aikuinen taiteilija alkaa pelätä somemyrskyjä ja luopuu vapaaehtoisesti ilmaisunvapaudestaan?
 Koska asettumalla roolimalliksi voi tehdä itsensä tarpeelliseksi, Luoto sanoo.
 Ibe ei juo ennen keikkoja, koska esiintyminen on työsuoritus. Antti Haanpää / Yle
 Kärki ja hänen brändinsä suhtautuvat esikuvana olemiseen varauksella.  Hänestä olisi mukavaa kannustaa ihmisiä toteuttamaan itseään ja tavoittelemaan unelmiaan. Päihteitä ja muita elämäntapoja koskevat valinnat jokaisen on kuitenkin tehtävä itse. Ibenkin kappaleissa vilahtelevat dänkkispliffit ja kokaiiniviivat.
 – Mä toivon, että mul ei oo mitään lammasfanei, jotka ajattelee, et mitä tahansa mä teen, niin se on vitun hyvä juttu.
 Kärki kertoo polttaneensa lukioaikoina paljon pilveä ja kokeilleensa "joitain lääkkeitä". Hän lopetti käytön, kun polttelu alkoi kotiseudulla saada hauskanpidon sijaan päihdeongelman piirteitä. Hän kertoi asiasta vanhemmilleen ja huomasi huumeidenkäytön satuttavan heitä. Sen jälkeen hän on pysytellyt laillisissa päihteissä. Känni pari kertaa kuussa, tupakkaa ja nuuskaa silloin tällöin. Juhlia hän osaa selvin päinkin.
 Ennen keikkoja hän ei juo. Esiintyminen on työsuoritus.
 – Mut en mä kyl voi väittää, etten ois joskus saanu päihteistä inspiraatioo.
 Ei täs mitään räppilaiffia eletä, tää on duunin tekemistä.  Ilmari Kärki
 Luoto uskoo, että tulevaisuudessa suhtautuminen päihteisiin määrittelee nuorisoidoleita entistä voimakkaammin.  Yhdet alkavat nykyistä enemmän korostaa puhtoisuuttaan, toiset paheellisuuttaan.
 – Kun yhteiskunta muuttuu, myös paheellisuuden rajat muuttuvat, Luoto sanoo.
 80-luvulla yhtenäiskulttuurin Suomea oli helppo shokeerata. Mitä liberaalimmiksi suomalaisten päihdeasenteet muuttuvat, sitä vähemmän puistatusta poppareidenkin pajauttelu aiheuttaa.
 Ilmari Kärjen tulevaisuus on vielä avoinna.
 Kärki kirjoitti ylioppilaaksi viime jouluna. Opiskelu kiinnostaa, mutta ala on vielä mietinnässä. Aalto-yliopiston luovat alat kiinnostavat, samoin äidinkieli ja kirjallisuus. Ulkomaillekin voisi lähteä, mutta ensin on aika luoda uraa Suomessa.
 – Ei täs mitään räppilaiffia eletä, tää on duunin tekemistä. Semmosen duunin, josta tykkää tosi paljon.
 Jutun lähteinä on käytetty Mikko Piispan kirjaa Yhdeksän sanaa Y-sukupolvesta (Teos 2018), Anton Vanha-Majamaan Kannabiskirjaa (Kosmos 2018), THL:n selvityksiä suomalaisten huumeiden käytöstä ja huumeasenteista vuosilta 1992–2014 (2016) ja vuonna 2018 (2019) sekä Poliisiammattikorkeakoulun ennakointitutkimusta Huumeet Suomessa 2020 (2012).
 Lue myös:
 Jo joka neljäs suomalainen on käyttänyt huumeita – Näin päihdeasenteet ovat vuosien varrella muuttuneet
 Vihreä aalto etenee maailmalla, mutta milloin kannabis laillistetaan Suomessa? Näin vastaavat puolueet

Juice ja Irwin joivat itsensä hengiltä, Y-sukupolven idolit ovat brändiään vaalivia yrittäjiä – Ibelle brändääminen on "sikaluontevaa"


Summary: Nykyisistä eduskuntapuolueista vain vihreät kannattaa kannabiksen depenalisointia.

Tästä on kyse Dekriminalisointi tarkoittaa kannabiksen yhteydessä sitä, että sekä käyttö että hallussapito sallittaisiin ja tekojen rangaistavuus poistettaisiin. Depenalisaatio tarkoittaa, että vaikka kannabiksen käyttäminen olisi laitonta, siitä ei määrättäisi rangaistusta. (Lähde: EHYT ry)
 Jos ennustukset olisivat käyneet toteen, Suomessa pössyteltäisiin pian pilveä viranomaisten luvalla.
 Poliisiammattikorkeakoulun vuonna 2012 tekemässä ennakointitutkimuksessa  lähes kolmannes asiantuntijavastaajista piti todennäköisenä, että kannabiksen käytön ja hallussapidon rangaistavuudesta luovutaan vuoteen 2020 mennessä.
 Huumeet Suomessa 2020 -tutkimukseen vastanneet arvioivat, että kannabiksen käyttö ja kotikasvatus saattavat seuraavien kahdeksan vuoden aikana lisääntyä niin paljon, että rangaistuskäytäntöjä on lievennettävä.
 Pieleen meni.
 Suurissa kaupungeissa toki on jo alueita, joilla käytännössä saa pajautella vailla huolta virkavallan väliintulosta, mutta virallisesti huumeet ovat Suomessa edelleen hyvin laittomia.
 Mutta kuinka kauan?
 2000-luvulla maa ja osavaltio toisensa jälkeen on joko laillistanut kannabiksen tai luopunut sen rangaistavuudesta.
 Vihreä aalto on edennyt hoiperteleva askel kerrallaan.  2000-luvulla maa ja osavaltio toisensa jälkeen on joko laillistanut kannabiksen tai luopunut sen rangaistavuudesta.
 Yhdysvalloissa pajauttelu on sallittu yhdeksässä osavaltiossa ja maan pääkaupungissa. Maailman maista laillistajien joukkoon ovat viimeisimpinä liittyneet Kanada ja Norja.
 Keskustelua käydään meilläkin, sillä kannabiksen käyttö yleistyy tasaista tahtia. Lähes neljäsosa suomalaisista on kokeillut kannabista ainakin kerran elämässään. Ero entiseen on melkoinen. Vuonna 1992 vain kuusi prosenttia suomalaisista oli kokeillut kannabista.

 Jos kehitys jatkuu samansuuntaisena, pian yli puolet väestöstä kannattaa depenalisaatiota.
 Samaan aikaan nuorten päihdeasenteet liberalisoituvat.  Kannabiskokeilujen riskejä pidetään vähäisinä, ja moni pitää viikoittaistakin käyttöä harmittomampana kuin ryyppäämistä.
 Kannabis ei ole harmiton huume, mutta monien tutkijoiden mukaan sen haittoja on liioiteltu. Porttiteorialle ei oikein ole päteviä perusteita, ja kysymys "koukkuun" jäämisestäkin on monimutkaisempi kuin usein annetaan ymmärtää.
 Viime vuosina myös viranomaisten asenteet ovat muuttuneet.
 Syksyllä 2017 THL julkaisi kymmenen kohdan ohjeistuksen kannabiksen haittojen vähentämiseen. Ensimmäinen ohje on tietenkin "älä käytä", mutta sen lisäksi THL antaa konkreettisia vinkkejä ja esimerkiksi kehottaa suosimaan polttamisen sijaan muita käyttötapoja, kuten vaporisaattoreita ja syötäviä tuotteita.
 Seuraavana vuonna THL:n tutkijat  Tuukka Tammi  ja  Pekka Hakkarainen   ehdottivat, että huumeiden käytön rangaistavuudesta luovuttaisiin . Depenalisaation kannalla on myös esimerkiksi  Youth Against Drugs -kansalaisjärjestö .
 Tällä hetkellä 42 prosenttia suomalaisista ajattelee, ettei kannabiksen käyttämisestä pitäisi rangaista. Jos kehitys jatkuu samansuuntaisena, pian yli puolet väestöstä kannattaa depenalisaatiota. Sillä on ennen pitkää seurauksia myös politiikalle.
 Joten: Milloin kannabis laillistetaan Suomessa? Päästäänkö jo ensi vaalikaudella pajauttelemaan?
 Nykyisistä eduskuntapuolueista mikään ei kannata kannabiksen dekriminalisointia.
 Lyhyt vastaus: ei päästä.  Nykyisistä eduskuntapuolueista mikään ei kannata kannabiksen dekriminalisointia. Depenalisointiakin kannattaa vain vihreät, mutta siniset on valmis selvittämään sen "yhteiskunnallisia vaikutuksia".
 Toisaalta kokoomuksesta kommentoidaan, että pelkästään omaan käyttöön tulevien vähäisten huumausainemäärien hankkiminen ja käyttäminen on jo käytännössä depenalisoitu, sillä käyttörikoksista ei juuri jaeta tuomioita.
 "Haluamme kuitenkin pitää kiinni kriminalisoinneista, joiden tarkoituksena on omalta osaltaan ennaltaehkäistä huumausaineiden käytöstä aiheutuvia ongelmia", kirjoittaa puoluesihteeri  Janne Pesonen .
 On poistettava tilanteet, joissa apua ongelmaansa hakeva käyttäjä ei rangaistusten pelossa uskaltaisi hakeutua palveluiden tai hoidon piiriin.  Tuula Lampinen, sdp
 Perussuomalaiset ja kristillisdemokraatit suhtautuvat kannabikseen yksiselitteisen kielteisesti.
 "Huumausaineiden käyttö, hallussapito, valmistaminen ja kauppaaminen on säädetty rangaistavaksi, ja kannatamme tätä jatkossakin", kirjoittaa perussuomalaisten poliittinen suunnittelija  Riikka Purra .
 Kristillisdemokraatit puolestaan pitää hyvänä Suomen nykyistä huumepolitiikkaa, jossa rangaistusten lisäksi panostetaan "ennaltaehkäisyyn ja valistukseen", kertoo puolueen pääsihteeri  Markus Kalmi .
 Myöskään SDP ei näe "suurta tarvetta" muutoksille huumelaeissa, mutta se painottaa linjassaan haittojen vähentämistä. Siinä voivat SDP:n mukaan auttaa esimerkiksi neulanvaihtopisteiden tai valvottujen pistotilojen tarjoaminen.
 "On poistettava tilanteet, joissa apua ongelmaansa hakeva käyttäjä ei rangaistusten pelossa uskaltaisi hakeutua palveluiden tai hoidon piiriin", kirjoittaa SDP:n poliittinen koordinaattori  Tuula Lampinen .
 Viime kesänä Pirkanmaan keskustanuoret vaati kannabiksen laillistamista.
 Perussuomalaiset, keskusta ja siniset nojaa osittain huumekannassaan porttiteoriaan.  Sen todenmukaisuus on kiistanalainen.
 "Kannabiksen käyttö mahdollistaa vaarallisempien huumeiden käytön", kirjoittaa sinisten puoluesihteeri  Matti Torvinen .
 Perussuomalaisten Purran mukaan kannabiksesta on helppo "siirtyä eteenpäin", eikä "pössyttely" muutenkaan tee hyvää. Lääkekannabikseen perussuomalaiset kertoo suhtautuvansa hieman myönteisemmin, mutta:
 "Depenalisointi on myös periaatteellisesti väärin, koska jos jokin on kiellettyä, se ei voi samaan aikaan olla sallittua."
 Toisenlaisia vaatimuksiakin on esitetty. Viime kesänä Pirkanmaan keskustanuoret vaati kannabiksen laillistamista, mutta emopuolue tyrmäsi aloitteen.
 "Kannabiksen käyttö aiheuttaa riippuvuutta ja sen käytön arvioidaan madaltavan kynnystä muiden huumeiden käyttöön", keskustan puoluekokous vastasi tuolloin. Kanta on pysynyt samana.
 On seurattava muiden maiden politiikkaa ja tehtävä yleisesti haittoja vähentävää päihdepolitiikkaa.  Pilvi Uuttu
 Vasemmistoliitto on eduskuntapuolueista ainoa, jolla ei ole kantaa asiaan.
 "On seurattava muiden maiden politiikkaa ja tehtävä yleisesti haittoja vähentävää päihdepolitiikkaa", vastaa vasemmiston toimistosihteeri  Pilvi Uuttu .
 Rkp ei vastannut Ylen kyselyyn.
 Jutun lähteinä on käytetty Mikko Piispan kirjaa Yhdeksän sanaa Y-sukupolvesta (Teos 2018), Anton Vanha-Majamaan Kannabiskirjaa (Kosmos 2018), THL:n selvityksiä suomalaisten huumeiden käytöstä ja huumeasenteista vuosilta 1992–2014 (2016) ja vuonna 2018 (2019) sekä Poliisiammattikorkeakoulun ennakointitutkimusta Huumeet Suomessa 2020 (2012).
 Lue myös:
 Juice ja Irwin joivat itsensä hengiltä, Y-sukupolven idolit ovat brändiään vaalivia yrittäjiä – Ibelle brändääminen on "sikaluontevaa"
 Jo joka neljäs suomalainen on käyttänyt huumeita – Näin päihdeasenteet ovat vuosien varrella muuttuneet

Vihreä aalto etenee maailmalla, mutta milloin kannabis laillistetaan Suomessa? Näin vastaavat puolueet


Summary: Päihteitä koskevat asenteet muuttuvat hitaasti mutta varmasti. Mihin kehitys oikein johtaa?

Tästä on kyse Huumeiden käyttö yleistyy Suomessa. Samalla huumeisiin on alettu suhtautua aiempaa myönteisemmin. Käytön lisääntymisessä on kyse lähinnä kannabiksen suosion kasvusta. Sen taustalla vaikuttaa kotikasvatuksen yleistyminen. Toisin kuin 90-luvun alussa, nyt kyseessä näyttää "huumeaallon" sijaan olevan pysyvä muutos.
 Uutisia lyhyesti.  Suomalaisten päihteiden käyttöä koskevat asenteet muuttuvat.
 Huumeet ovat tulleet suomalaisille entistä tutummaksi. Joka neljäs suomalainen on joskus kokeillut kannabista. Määrä on nelinkertaistunut vuodesta 1992.
 Yleistymisen myötä asenteet ovat lieventyneet. Jo 42 prosenttia suomalaisista ajattelee, ettei kannabiksen käyttämisestä pitäisi rangaista.  Poliitikot eivät kuitenkaan suhtaudu depenalisointiin yhtä myönteisesti.
 Sitten uutisia pidemmin.  Terveyden ja hyvinvoinnin laitos THL on tutkinut suomalaisten huumeiden käyttöä ja huumeisiin liittyviä asenteita vuodesta 1992 asti. Viimeisin tutkimus julkaistiin helmikuun lopussa, ja sen voi lukea  täältä .
 Tutkimuksissa on kartoitettu päihteiden käyttöä kuntodopingista gammaan ja lakkaan, mutta muutoksen suuret linjat ovat seuraavat:
 Useimmiten käyttö jää yhteen tai muutamaan käyttökertaan – tai menneisyyteen.
 Lähes puolet Y-sukupolveen kuuluvista on ainakin kokeillut huumeita. Mostphotos
 Huumeiden kokeilu ja käyttö yleistyy Suomessa
 Yhä useammalla suomalaisella on omakohtaista kokemusta huumeista . Erityisesti 25–34-vuotiaiden huumeidenkäyttö yleistyy. Y-sukupolvesta jopa 45 prosenttia on joskus elämänsä aikana käyttänyt jotain laitonta huumetta.
 Se ei tietenkään tarkoita, että puolet milleniaaleista nappaisi juhlimaan lähtiessään nappeja tai tarjoaisi jatkoilla vierailleen viivat. Useimmiten käyttö jää yhteen tai muutamaan käyttökertaan – tai menneisyyteen.
 Viime vuoden aikana huumeita on käyttänyt 8 prosenttia väestöstä, viimen kuukauden aikana vain 3 prosenttia. Luvut ovat kuitenkin nousseet tämän vuosikymmenen aikana, ja samansuuntaisia päätelmiä on tehty esimerkiksi jätevesitutkimuksista. Niiden perusteella on esimerkiksi huomattu, että  kokaiinin käyttö on viime vuosina lisääntynyt  Etelä-Suomen suurissa kaupungeissa.
 Huumeiden käyttö yleistyi 1990-luvun puolivälin jälkeen niin paljon, että tutkijat alkoivat puhua toisesta huumeaallosta. Hieman yksinkertaistaen: ensimmäinen aalto toi 1960-luvulla Suomeen kannabiksen, 30 vuotta myöhemmin tulivat klubikulttuuri, ekstaasi ja muuntohuumeet.
 Nyt näyttää siltä, että kyseessä on aallon sijaan pysyvä muutos suomalaisten päihdekäyttäytymisessä.
 Huumeiden käytön lisääntyminen merkitsee käytännössä kannabiksen käytön lisääntymistä.
  Suomalaisten suosikki on kannabis
 Huumeiden käytön lisääntyminen merkitsee käytännössä kannabiksen käytön lisääntymistä.  Vuonna 1992 vain kuusi prosenttia väestöstä oli joskus elämässään kokeillut kannabista. Vuonna 2018 vastaava määrä oli 24 prosenttia.
 Toisella sijalla ovat lääkkeet. Niiden käyttö on pysynyt kuuden prosentin tietämillä pitkin 2000-lukua. Sen sijaan stimulanttien (ekstaasi, amfetamiini, kokaiini, metamfetamiini) käyttö on nousussa. Väestötasolla niiden kokeileminen on kuitenkin harvinaista, alle viiden prosentin luokkaa.
 Mutta: Todellisuudessa "kovien huumeiden" käyttäminen lienee jonkin verran yleisempää. Tutkimukset eivät välttämättä tavoita ongelmakäyttäjiä.
 2000-luvulla kotikasvatuksen yleistyminen on lisännyt kannabiksen saatavuutta.
 Depenalisoinnin suosio kasvaa
 1990-luvun alussa kannabis oli Suomessa huomattavasti nykyistä harvinaisempaa.  2000-luvulla kotikasvatuksen yleistyminen on lisännyt kannabiksen saatavuutta. Samalla sitä on alettu pitää entistä normaalimpana ja hyväksyttävämpänä.
 Yli 40 prosenttia 15–69-vuotiaista ajattelee, ettei kannabiksen käyttämisestä pitäisi rangaista. Kannasbiskasvien kasvattamisen sallisi 25 prosenttia. Lähes kolme neljäsosaa sallisi lääkekannabiksen, ja 18 prosenttia ajattelee, että pajautuksia pitäisi saada hankkia mihin tarkoitukseen tahansa. Vain lääkekäyttöön kannabiksen laillistaisi 54 prosenttia suomalaisista.
 Kaikkien huumeiden depenalisointia kannattaa 20 prosenttia suomalaisista.
 Jutun lähteinä on käytetty Mikko Piispan kirjaa Yhdeksän sanaa Y-sukupolvesta (Teos 2018), Anton Vanha-Majamaan Kannabiskirjaa (Kosmos 2018), THL:n selvityksiä suomalaisten huumeiden käytöstä ja huumeasenteista vuosilta 1992–2014 (2016) ja vuonna 2018 (2019) sekä Poliisiammattikorkeakoulun ennakointitutkimusta Huumeet Suomessa 2020 (2012).
 Lue myös:
 Juice ja Irwin joivat itsensä hengiltä, Y-sukupolven idolit ovat brändiään vaalivia yrittäjiä – Ibelle brändääminen on "sikaluontevaa"
 Vihreä aalto etenee maailmalla, mutta milloin kannabis laillistetaan Suomessa? Näin vastaavat puolueet

Jo joka neljäs suomalainen on käyttänyt huumeita – Näin päihdeasenteet ovat vuosien varrella muuttuneet


Summary: New Yorkin kypärä muistuttaa ystävästä, joka kuoli World Trade Centerissä. Kokoelmissa on myös kypärä, joka pelasti Willmanin oman hengen.

Syyskuun 11. päivän iltana vuonna 2001  Hannu Willman  istui televisiomeikit naamassa Ylen uutisstudion lämpiössä odottamassa vuoroaan. Menossa oli erikoislähetys New Yorkin World Trade Centerin pilvenpiirtäjiin ja Yhdysvaltain puolustusministeriön hallintorakennukseen Pentagoniin kohdistuneista terrori-iskuista.
 Lopulta erikoislähetys tuli niin täyteen, että New Yorkin palolaitoksen toimintaa ehkä parhaiten tuohon aikaan tuntenut suomalainen ei mahtunutkaan lähetykseen.
 Tapaamme Willmanin 18 vuotta myöhemmin tämän kotona Vihdin Nummelassa. Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen entinen vuoromestari on jo eläkkeellä. Willmanin talossa ensimmäisenä silmään pistää käytävän seinän paraatipaikalla roikkuva New Yorkin palolaitoksen kypärä.
 Willmanin New Yorkin palolaitoksen kypärän kilvessä lukee SOC eli Special Operations Command.   Kalevi Rytkölä / Yle
 Kypärän Willman osti itse palomiesvarusteita myyvästä liikkeestä. Se oli ennen WTC-iskuja New Yorkissa vielä mahdollista.
 – Kypärä myytiin ilman laattaa. Se on nahkakypärä, jossa sisäkuori on lasikuitua. Tämä on painava ja kauhea pitää päässä.
 Vuonna 1998 Willman ja työkaveri  Raimo Rasijeff  tutustuivat Yhdysvalloissa palomestari  Raymond Downeyhin . Keväällä 2001 Willman tapasi kongressimatkalla Downeyn uudelleen ja sopi työvierailusta New Yorkin legendaarisella palolaitoksella.
 Erikoisoperaatioita New Yorkin palolaitoksella johtanut Downey hoiti suomalaiselle mahdollisuuden toimia tarkkailijana erikoispalomestarin yksikön kyydissä. Willman sai tutustua Rescue Company -erikoispalomiehiin ja heidän hyvin erikoisiin keikkoihinsa.
 Ray Downey antoi Willmanille kypärälaatan, jossa luki SOC eli Special Operations Command. Sellaista ei kovin monella ole.
 Seinällä on valokuva, jossa ovat Hannu Willman, Raymond Downey ja Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksella palomestarina edelleen työskentelevä Raimo Rasijeff.   Kalevi Rytkölä / Yle
 Saman vuoden syyskuun 11. päivänä Willman oli juuri lopettelemassa henkilöstöturvallisuuskoulutusta, kun puhelin soi.
 – Vaimo soitti, että New Yorkissa on tapahtunut tosi hirveitä, tule kotiin. Vaimo alkoi itkeä, että varmasti on sun kavereita mennyt. Kyllä se oli kova paikka silloin.
 Myöhemmin illalla Ylen studion lämpiössä vuoroaan odotellut Willman ei vielä tiennyt, että kaikkiaan 343 palomiestä oli kuollut. Heidän joukossaan oli myös Ray Downey.
 – Ray olisi oikeastaan 2001 ollut jo eläkkeellä, mutta hän halusi nähdä sen päivän, kun hän ja hänen molemmat poikansa olisivat päällystövirassa. Molemmat pojat jäivät henkiin ja toinen pojista sai sitten Rayn palomestarin vakanssin.
 Willmanin ensimmäinen ulkomainen kypärä on käyttämätön Chicagon palolaitoksen palokypärä.  Kalevi Rytkölä / Yle
 Kypäriä vaihdossa ja kovalla rahalla
 Hannu Willman aloitti palomiehenä 1976. Varsinainen kypärien kerääminen alkoi kuitenkin vasta paljon myöhemmin.
 Kokoelman ensimmäinen kypärä oli Chicagon kypärä. Tuttu mies oli Finnairilla töissä. Hän toi, kun Willman pyysi. Se tapahtui 70-luvun lopulla.
 – Rahalla ostettu, naapurille maksettu, Willman muistelee.
 Vuonna 1987 Willman oli palomestarikurssin kanssa Los Angelesissa.
 – Sain kapteenin kypärän. Lähetin sitten vaihdossa suomalaisen kypärän. Siitä se keräily lähti.
 Keräilyharrastus alkoi Los Angelesin kypärästä 1987.  Kalevi Rytkölä / Yle
 Ja nyt kypäräpeli on jatkunut yli 30 vuotta. Osa kypäristä on ostettu rahalla, joskus taas suomalaista kypärää on tarjottu vaihdossa.
 Osa kypärälöydöistä on todellisia helmiä. Niistä on maksettu myös todella isoja summia. Tuhansia euroja on mennyt, keräilijä tunnustaa.
 Mutta on Willman myös saanut työvierailla hienoilla paloasemilla.
 – Saint Paulissa Minnesotassa olin kuusi viikkoa. Siellä sain olla kaikessa mukana. Olen saanut tehdä töitä myös Hampurin Barmbekin asemalla ja Chigacon Flying Squad -yksikössäkin olin mukana keikoilla. Ja siellä New Yorkissa olin palomestarin kyydissä.
 Minnesotan osavaltion pääkaupungin Saint Paulin kypärä on vuodelta 1993. Willman oli töissä asemalla 14. Kalevi Rytkölä / Yle
 Willmanin kodin seinällä roikkuu London Fire Brigaden Sohon aseman korkkikypärä vuoden 1989 messumatkalta. Lontoosta tuli mukaan muutakin kuin kypärä. Tallella on myös lontoolaisten lahjoittamat sarkatakki ja housut.
 – Ja ne housut on muovihousut, Willman ihmettelee.
 Lontoon Sohon aseman korkkikypärä näyttää maassiviselta, mutta on erityisen kevyt. Kalevi Rytkölä / Yle
 Willmanilla ei ole matkoiltaan tuotuna pelkästään kypäriä. Hiha- ja muita kangasmerkkejä on ainakin 450. Voi niitä olla myös 600. Mies on jo seonnut laskuista.
 Hihamerkkien vaihto yhdistää maailman palomiehiä kaikkialla, kypäriä kerää harvempi.
 – Kun menee asemalle ja sanoo I´m a firefighter from Finland, ovet aukeavat ja saa jopa majoituspaikan.
 Vuosien aikana Willman on vieraillut monessa paikassa, ainoastaan Afrikassa ja Oseaniassa hän ei ole vielä käynyt. Mutta ehtiihän sitä eläkkeelläkin.
 Ihmishenkiä pelastavia ja vaarantavia kypäriä
 Eläkkeelle Hannu Willman jäi joulukuussa 2017. Ennen Espooseen vuoromestariksi päätymistään hän toimi 17 vuotta palomestarina. Kaikenlaista on tullut nähtyä kypärä päässä.
 Kypärä omasta päästä, joka pelasti paloesimiehen hengen.  Kalevi Rytkölä / Yle
 Yksi omista työkypäristä näyttää erityisen kärsineeltä. Savusukellusten raju kuumuus ja noki ovat muuttaneet alun perin kirkkaan loistevärisen kypärän oudon väriseksi.
 Tämä 80-luvun kypärä Kirkkonummelta on pelastanut silloisen paloesimies Willmanin hengen.
 – Kypärään tuli vekki, kun talon sammutustöiden yhteydessä tuli sisäkatto alas. Öljykamina oli syttynyt palamaan. Kuumuus oli niin kova, että välipohjarakenne tuli päälle. Siinä tulipalossa kuolikin yksi ihminen.
 Willmanin kokoelmassa on useita omia kypäriä. Yli 40 vuotta kestäneen uran aikana kypärämuoti ehti muuttua moneen kertaan.
 Pelastusopistolta lahjaksi saatu kypärä, joka on tuhoutunut savusukellusharjoituksessa. Toisen samankuntoisen kypärän Willman lahjoitti teatterin rekvisiitaksi.  Kalevi Rytkölä / Yle
 Tieto ja suhtautuminen turvallisuuteen ovat myös muuttuneet vuosien aikana valtavasti.
 Vielä pari vuosikymmentä sitten palomiehet laitettiin talonpolttoharjoituksissa välillä niin koville, että kypärät alkoivat sulaa. Tänä päivänä sellaisesta joutuisi vastuuseen.
 Willmanilla on kaksi venäläistä kuparikypärää.  Kalevi Rytkölä / Yle
 Suhtautuminen turvallisuuteen on ollut myös kulttuurisidonnaista.
 Willmanilta löytyy venäläinen kypärä, jollainen palomiehillä on ollut päässä vielä 70-luvulla. Se on kuparista.
 – Kun puhutaan kypärän sähköjohtavuudesta, niin tällä kypärällä saa kyllä nuhan lähtemään pois, Willman heittää palomieshuumorilla.
 Puolalainen paraatikäyttöön tehty kypärä on Willmanin kokoealman tuorein. Tämä kypärä on muovia. Alkuperäinen olisi teräskuorinen.  Kalevi Rytkölä / Yle
 144 kypärän kokoelmassa on vain muutama replika. Sellainen on myös tammikuussa lahjaksi saatu puolalainen palokunnan paraatikypärä. Nyt etsinnässä olisi samanlainen, mutta alkuperäisenä.
 Kokoelman vanhimman kypärän ikää Willman ei edes tiedä.   Kalevi Rytkölä / Yle
 Vanhin kaikista kypäristä on ennen löytymistään ehtinyt toimia myös hiirien pesänä. Sen iästä ei kuitenkaan ole mitään tietoa. Todennäköisesti se on vanhempi kuin vuodelta 1886, koska Willmanilla on juuri sen ikäinen metallikypärä. Tämä kypärä on nahkaa.
 – Tämä on ollut jossakin WPK:ssa Espoon alueella. Nahkakypäriä käytettiin ennen peltikypäriä.
 Kypäriä löytyy mitä ihmmellisimistä paikoista. Los Angelesin kypäräkollaasi tulee näkyviin, kun osaa katsoa talon kattoikkuna kohti.   Kalevi Rytkölä / Yle
 Hannu Willmanilla on pian edessään vaikea ja haikea päätös. Willmanien omakotitaloon Nummelassa kypäriä ei enää mahdu. Harrastuksen rajat alkavat tulla vastaan. Halukkaita kypäränperijöitä omasta perheestä ei ole vielä ilmoittautunut.
 Tilan loppumisen vuoksi 25 kypärää on ollut viimeiset viisi vuotta lainassa Palopäällystöliiton toimiston seinällä Helsingissä.
 – Kuopion palomuseosta on myös vokoteltu. Mutta etsin niille nyt paikka jostakin lähempää täältä, missä itse olen töitä tehnyt.
 Ja töitä Willman on enimmäkseen tehnyt läntisellä Uudellamaalla. Hän oli aikoinaan Nummelan ensimmäinen vakinainen palomies.
 Hannu Willmanin kodin jokainen seinä ei ole täynnä kypäriä. Olohuoneen yhdellä seinällä on vanhoista palotikkaista tehty hylly. Toisella seinällä  paloletku. Kenellekään ei jää epäselväksi, että tämän talon mies on ollut palomies.   Kalevi Rytkölä / Yle
 Hyvälle kypärälle Willman tuskin pystyy sanomaan jatkossakaan ei. Kotona asiaan suhtaudutaan huumorilla. Makuuhuoneessa kypäriä ei vielä ole.

Hannu Willmanilla on 144 palokypärää: "Kun menee asemalle ja sanoo I´m a firefighter from Finland, ovet aukeavat ja saa jopa majoituspaikan"


Summary: Juupajoella tehdään ilmakehään ja aerosolihiukkasiin liittyvää tutkimusta.

Paksun pilviverhon välistä pilkahtelee välillä kevätaurinko, joka saa taivaalta hiljalleen putoilevat lumikiteet välkkymään ja kimaltelemaan. Tiheästä metsästä kuuluu vaimeaa mäntyjen huminaa ja vitivalkoinen lumi narskuu askelten alla.
 Pienen kävelymatkan jälkeen edessä avautuu komea näky, joka voisi olla lähtöisin jostakin steampunk-sarjakuvasta: kolmenkymmenenviiden metrin korkeuteen kurottava metallinen torni, joka jättää puiden latvukset kauas alapuolelleen.
 Tuonne pitäisi kiivetä.
 Juho Aalto, Joni Kujansuu ja Josefina Nelimarkka lähestyvät mittaustornia.  Jussi Mankkinen / Yle Uutiset
 Millimetrin miljoonasosan kokoisia tutkimuskohteita
 Juupajoen perukoilla sijaitsevalla, Helsingin yliopiston omistamalla Hyytiälän metsäasemalla tehdään usean eri tieteenalan tutkimusta, kuten suoekologiaa ja ekosysteemien toimintaa. Keskellä valtion metsiä sijaitseva kompeksi käsittää muun muassa instituuttirakennuksen, asuntolan ja säätutkan.
 Hyytiälässä sijaitsee myös SMEAR II -tutkimusasema, joka kerää tietoa ilmakehästä ja aerosolihiukkasista. Kiikkerän metallitornin huojuvalle ylätasanteelle on rakennettu laboratoriomainen mittalaitetila, jossa hurisee hiukkaslaskureiden ja aerosolimittauslaitteiden dataa suoltava armada.
 Aerosoli on kaasumaisten ainehiukkasten seosta. Pieniä aerosolihiukkasia syntyy sekä luonnon että ihmisen toiminnan tuloksena, ja niiden merkitys esimerkiksi ilmastonmuutoksessa on havaittu vasta viime aikoina.
 – Pystymme mittaamaan täällä aerosolit noin yhden nanometrin koosta lähtien aina huomattavan suuriin partikkeleihin asti. Tässä on myös massaspektrometri, jolla saadaan selville kemiallinen koostumus ja täällä voidaan mitata myös muutamia hapettavia kaasuja, tutkijatohtori  Juho Aalto  luettelee.
 Aerosolihiukkasten määrästä kertovaa dataa.  Jussi Mankkinen / Yle Uutiset
 Aalto osoittaa näyttöruutua, jossa näkyy vihreistä, sinisistä, keltaisista ja punaisista palikoista muodostunut pitkänomainen suorakulmio.
 – Tuossa näkyy negatiivisten ja positiivisten ionien sekä negatiivisten ja positiivisten partikkelien määriä. Siitä voi nähdä, kuinka ne ovat ajan kuluessa kehittyneet.
 Tutkittavien asioiden mittasuhteista kertoo, että nanometri on millimetrin miljoonasosa.
 – Aerosolit lähtevät kasvamaan tavallisesti keväisin ja syksyisin keskipäivän aikoihin. Kasvu ja jatkuu iltaan ja yöhön asti, jolloin muodostuu yhä suurempia hiukkasia. Tässä on kyse luontaisen hiukkasmuodostumisen tutkimisesta, Aalto kiteyttää.
 Tutkijatohtori Juho Aalto, Josefina Nelimarkka ja tutkimuskoordinaattori Joni Kujansuu mittalaitetilassa.  Jussi Mankkinen / Yle Uutiset
 Kairos² jakaa tietoa ilmakehän prosesseista
 Fysiikan ilmiöiden tutkimiseen keskittyvältä metsäasemalta löytyy myös taiteilijaresidenssi, jossa työskentelee parhaillaan kuvataiteilija  Josefina Nelimarkka .
 Hyytiälän metsäasema on Nelimarkalle luontainen ja looginen residenssipaikka, koska hänen taiteensa polttovoimana ovat viime vuosien ajan olleet ilmakehän prosesseihin liittyvän tieteellisen tutkimuksen lisäksi uusin teknologia.
 Lontoossa ja Helsingissä vuorovälein asuvalla Nelimarkalla oli viime vuonna Helsingin HAMissa laaja Kairos καιρός - näyttely, jonka teemat kietoutuivat ilmakehän, ilmastonmuutoksen ja niihin liittyvän tutkimuksen ympärille. Tähän viittaa jo näyttelyn nimi: sana kairos on muinaiskreikkaa ja tarkoittaa sekä säätä, ajoitusta että suotuisaa hetkeä.
 Täältä tulee reaaliaikaista dataa Kairos²-sovellukseen.  Jussi Mankkinen / Yle Uutiset
 – Minulle taiteilijana on tärkeää olla mahdollisimman lähellä uusia tutkimustuloksia, joita ilmastonmuutoksesta ja ilmaston prosesseista saadaan. Haluan jakaa niitä taiteeni kautta eteenpäin yleisöille, Nelimarkka kertoo.
 Äskettäin Nelimarkka toteutti Kairos²-applikaation, joka antaa reaaliaikaista tietoa ilman aerosolihiukkasten määrästä lisätyn todellisuuden eli AR:n avulla. Kairos² lukee dataa, jota se saa suoraan Hyytiälän SMEAR II -tutkimusaseman kolmesta eri mittauslaitteesta.
 – Reaaliaikaisen datateknologian avulla voimme vihdoinkin tuoda datan takaisin meille kokemuksena. Esimerkiksi Kairos²-sovelluksessa pystymme kommunikoimaan ilmakehän kanssa reaaliajassa, Nelimarkka kertoo.
 Kun Kairos²-sovellusta kohdistaa vaikkapa taivasta kohden, mobiilin näyttöruudulle alkaa ilmestyä erivärisiä, aerosolihiukkasten määrästä kertovia, jatkuvasti muuttuvia pallukoita. Kun aerosoleja syntyy lisää, sovellukseen ilmestyy air now -teksti. Slow now -teksti taas indikoi aerosolimäärien vähenemistä. Kairos² tekee näkymätöntä nakyväksi ja linkittyy samalla suurempiin, globaaleihin haasteisiin.
 Kairos²-applikaatio, joka kertoo aerosolihiukkasten määrästä ilmakehässä. Applikaatio on ladattavissa ilmaiseksi. Myös SMEAR-tutkimusasemien data on avointa ja kaikkien käytettävissä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Aerosolihiukkaset muodostavat pilviä
 Mutta miksi juuri aerosolihiukkaset? Hyytiälässä vaikuttaa myös aerosoli- ja ympäristötieteen professori, akateemikko  Markku Kulmala , joka on johtanut Suomen Akatemian 250:sta tutkijasta koostuvaa ilmakehätieteen huippuyksikköä vuodesta 2001 lähtien. Ryhmä tutkii, kuinka ihmisen toiminta ja luonnon prosessit vaikuttavat ilmastoon, ja se on kehittänyt myös uusia mittauslaitteita, joita on käytetty muun muassa juuri Hyytiälässä.
 – Haluamme ymmärtää kokonaisvaltaisesti, mitä ilmakehässä oikein tapahtuu, millaisia ovat maanpinnan ja ilmakehän vuorovaikutukset ja miten ne muuttuvat. Kun nämä prosessit hahmotetaan paremmin, pystymme vastaamaan maapallon isoihin haasteisiin, kuten muuttuvaan ilmastoon, ilmanlaadun parantamiseen sekä veden kiertokulkuun, Kulmala toteaa.
 Akateemikko Markku Kulmala kuuluu kansainvälisesti merkittävimpiin aerosolihiukkasten ja niiden prosessien tutkijoihin.  Jussi Mankkinen / Yle Uutiset
 Veden kiertokululla on merkitystä ravinnonsaantiin, ja juuri tässä kohdassa kuvaan hiipivät mukaan aerosolihiukkaset, jotka edesauttavat pilvien muodostumista. Kun metsä toimii sekä hiilinieluna että aerosolihiukkasten lähteenä, hidastaa tämä kokonaisuus myös ilmastonmuutosta.
 – Yksi merkittävä tutkimustuloksemme kertoo, että yhteyttämisen lisäksi metsät tuottavat myös pienhiukkasia. Ja mitä enemmän ilmassa on luonnollisia aerosolihiukkasia, sitä enemmän syntyy pilviä ja näin ollen myös järkevässä mittakaavassa sadetta. Jos meillä on siis riittävän iso metsä, se tekee itse omat pilvensä ja omat sateensa, jolloin voimme ajatella, että sopivalla biodiversiteetillä varustettu alue on terveellisempää paitsi koko eliökunnalle, myös ihmiselle. Näin taataan veden kiertokulun häiriintymättömyys sekä ruoan riittävyys – tai ainakin ne paranevat, Kulmala kertoo.
 Tornista avautuvat avarat näkymät.  Kuvassa näkyy Markku Kulmala.  Jussi Mankkinen / Yle
 Tieteen ja taiteen samankaltaiset prosessit
 Markku Kulmalan ja Josefina Nelimarkan yhteistyö lähti pyörähti käyntiin reilu vuosi sitten.
 –En tiedä, miten ja miksi Josefina keksi minulle soittaa, mutta jos joku on kiinnostunut tutkimustyöstämme ja jos minulla on vähääkään aikaa, yritän keskustella ja vastata kysymyksiin. Josefinan kysymykset olivat kuitenkin sellaisia, etten osannut niitä puhelimessa selittää, Markku Kulmala muistelee.
 Markku Kulmala Jussi Mankkinen / Yle Uutiset
 Kulmala ei ole koskaan arkaillut tieteellisen tutkimuksen monialaisuutta, joten ei ole ihme, että Hyytiälän metsäasemalla on taiteilijaresidenssi.
 – Jos haluamme ratkaista ilmastoon liittyviä haasteita ja ongelmia, tarvitsemme siihen luonnontieteiden lisäksi kaikki mahdolliset keinot.  Luova prosessi on myös mielestäni tieteessä ja taiteessa melko samanlainen – tässä on mahdollista oppia toinen toisiltamme ja löytää uusia tapoja ilmaista tärkeitä asioita.
 Hyvänä esimerkkinä tällaisesta Kulmala pitää Nelimarkan  Definitely Vortex  - teosta , joka kuvaa ilmahiukkasten liikettä ja virtausta.
 – Yläilmakehästä löytyy pyörteitä, joissa syntyy merkittävä osa pienhiukkasista, joita me täällä Hyytiälässä havainnoimme. Se miten Josefina nämä pyörteet näki ja millainen kuva niistä hänen luovan toimintansa tuloksena syntyi, on ajatuksena ihan samanlainen kuin meilläkin. Mielestäni  Definitely Vortex  on erinomainen näyttö siitä, kuinka taiteen keinoin saadaan havainnollistettua sitä, mitä todennäköisesti ilmakehässä tapahtuu, Markku Kulmala hehkuttaa.
 Josefina Nelimarkka Jussi Mankkinen / Yle
 Mutta jos ajatellaan vaikkapa Kairos²-sovellusta, joka tarjoaa jatkuvalla syötöllä dataa ilmakehän prosesseista, voisiko jopa ajatella, että tällaisessa tapauksessa tieto voisi lisätä tuskaa?
 – Minun mielestäni tämänkaltainen tieto tuo tähän aiheeseen enemmän uusia näkökulmia kuin pelkästään tuskaa, Josefina Nelimarkka summaa.

Hyytiälän metsäasemalla työskentelee ilmastonmuutoksesta kiinnostunut taiteilija – Josefina Nelimarkka haluaa tehdä näkymättömän näkyväksi


Summary: Kiire, hälinä, keskeytykset ja multitasking kuormittavat aivoja. Yhä useampi kärsii keskittymishäriöistä.

Tästä on kyse Työn murros on tuonut kiireen, keskeytyksien ja kuormittavuuden kasvun, joka on haitallista aivoille. Pitkään jatkunut kiire, monen asian yhtä aikaa tekeminen, tehtävästä toiseen hyppiminen ja levon laiminlyönti voivat johtaa ADT:hen, keskittymishäiriöön. Lepo, uni, ravinto ja liikunta, mutta myös nauraminen ovat hyviä palautuskeinoja aivoille. Työpäivän aikana olisi pystyttävä pitämään taukoja ja vapaa-ajalla olisi saatava vastapainoa työlle. Esimerkiksi helpot kotityöt ovat aivoille hyödyllistä palauttavaa tylsyyttä, joka on mielelle ratkaisukeskeinen tila.
 Häly täyttää toimiston, deadlinet jyskyttävät takaraivossa, kännykkä piippaa työpöydällä ja tietokoneen näytölle pomppaa viestejä.
 Työpaikalla tapahtuvat jatkuvat keskeytykset ja monen asian yhtä aikaa tekeminen ovat haitallisia aivoille.
 Helsingin yliopiston professori  Minna Huotilaisen  mukaan ihminen tekee silloin enemmän virheitä ja vähemmän hyviä päätöksiä.
 – Se on kuormittavaa aivoille eikä se kuormittavuus johda mihinkään, vaan aikaansaaminen vähenee. Saamme silloin myös vähemmän ideoita.
 Pitkään kestänyt jatkuva suorittaminen, tehtävästä toiseen pomppiminen ja levon laiminlyönti voivat johtaa myös aivojen ADT-tilaan, eräänlaiseen keskittymishäiriöön.
 Huotilaisen mukaan yhä useampi ihminen kärsii siitä.
 – Mieli alkaa odottaa niitä keskeytyksiä ja jopa itse tuottaa niitä. Vaikka ihminen sitten pääsisikin hetkeksi työskentelemään rauhalliseen tilaan, niin sielläkin hänen mielensä hyppii asiasta pois, eikä hän pysty keskittymään.
 Huotilainen kuvailee ADT:tä aivojen pysyväksi palohälytykseksi, jossa aivot käyvät ylikierroksilla.
 – Tästä puhutaan tosi paljon. Ihmiset ovat huolissaan omasta keskittymiskyvystään, tarkkaavaisuudestaan ja muistinsa pätkimisestä. Meneillään on aika monta muutosta, jotka saavat sitä aikaan.
 1990-luvulla yhdysvaltalainen lääkäri  Edward M. Hallowell  määritteli ADT:llä ihmisiä, jotka olivat eläneet liian kiireistä elämää, jättäneet taukoja pitämättä, tehneet monta asiaa yhtä aikaa ja nukkuneet huonosti.
 Nauraminen buuttaa aivot
 Aivojen jatkuva hälytystila ADT voi kestää jopa viikkokausia, ja se saa aivot toiminaan puoliteholla. Pahimmillaan aivojen liiallinen kuormittaminen voi johtaa myös työuupumukseen ja muihin vakaviin sairauksiin.
 Riittävä palautuminen suojaa aivoja liialliselta kuormitukselta.
 Vaikka työ olisikin hyvin kuormittavaa, niin palautumisella voidaan sitä kompensoida. Kaikista tärkeintä palautumisen kannalta ovat riittävä lepo, uni ja ravinto, mutta myös nauraminen on erittäin tehokas keino palauttaa aivoja.
 – Nauraminen on hyvin kokonaisvaltainen koko kehon ilmiö, joka syntyy positiivisesta yllätyksestä. Kehossa käynnistyy reaktio, joka voi auttaa ikäänkuin nollaamaan mielen, sanoo Aivotutkimuskeskuksen johtaja  Tiina Parviainen  Jyväskylän yliopistosta.
 Nauru kiinnostaa aivotutkijoita ja sitä on alettu tutkia tarkemmin. Professori Minna Huotilainen vahvistaa nauramisen tehokkuuden.
 – Kun mitataan ihmisen kehon fysiologisia signaaleita nauramisen aikana, niin se on yksi nopeimmista fysiologiaa muokkaavista asioista. Saadaan aikaan hyvin nopea pikapalautuminen, kun ihmistä alkaa naurattaa.
 Tauko tekee terää
 Työpäivän aikana olisi aivotutkijoiden mukaan ehdottomasti ehdittävä pitämään lounastauko ja pari muuta lepohetkeä.
 – Tauot voivat olla hyvinkin virkistäviä ja elvyttäviä. Jos vaikka kahvihuoneesta kuuluu naurunremakkaa, niin silloin voi kuvitella, että siellä on hyvin palauttava tauko meneillään. Kahdeksan tuntia putkeen pelkästään koneella istumista kuulostaa raskaalta.
 Aivotutkimuskeskuksen johtaja Tiina Parviaisen mukaan aivoille nimenomaan siirtymät ovat kuormittavia. Mutta jos keskeytys tapahtuukin omasta tahdosta, se voi olla hyvä asia.
 – Muutos voi olla hyödyllinen, jos se on omassa kontrollissa. Esimerkiksi jos tuntuu, että pähkäilee jonkun asian kanssa pitkään, eikä pääse siinä eteenpäin, niin pieni tauko voi auttaa löytämään ratkaisun.
 Pitäisi kiinnittää huomiota siihen, että vapaa-aikana olisi joitain mielekkäitä, kiinnostavia asioita, joita kovasti odottaa.   Minna Huotilainen
 Professori Minna Huotilainen kritisoi erilaisten tehtävien lisääntymistä työelämässä. Tehostamisen nimissä sama henkilö saattaa nykyisin olla vastuussa hyvin erityyppisistä töistä.
 Monella työpaikalla on esimerkiksi assistentteja vähennetty ja työntekijät joutuvat itse tekemään monia uusia asioita ja opettelemaan sen vuoksi erilaisia järjestelmiä.
 Huotilaisen mukaan tehostaminen ei välttämättä ole johtanut tehokkuuden lisääntymiseen.
 – Jos joutuu matkalaskun tekemään vain kerran vuodessa, niin joka kerta pitää sen tekeminen opetella alusta asti. Olisi tehokkaampaa, jos sen tekisi joku muu, ettei se vaatisi joka kerta uudelleen perehtymistä ja uudelleen muistelemista.
 Aivojen kuormittavuutta lisäävät myös uudet digilaitteet, joiden käyttö pitää opetella. Jos laitteita ei osata kunnolla käyttää, niin myös ne keskeyttävät työtä jatkuvasti.
 On siis monia syitä, joiden takia on ajauduttu ongelmiin keskittymiskyvyn kanssa.
 Vapaa-ajalla vastapainoa työlle
 Moni miettii pitäisikö työpäivän jälkeen vielä opetella uutta kieltä tai täyttää ristisanatehtäviä. Aivotutkijoiden mukaan vapaa-ajalla tulisi hakea mieleistä vastapainoa työlle.
 Esimerkiksi yksin puurtavan olisi hyvä lähteä tapaamaan vaikkapa ystäviään kahvilaan.
 – Jos työssään esimerkiksi on tekemisissä paljon ihmisten kanssa ja sellaiset aivoverkostot, jotka liittyvät sosiaaliseen vuorovaikutukseen ovat käytössä, niin silloin saattaa tarvita palautumiseen eri asioita kuin päivän yksin tutkijan kammiossa kirjoittanut, sanoo Aivotutkimuskeskuksen johtaja Tiina Parviainen.
 Aivojen kautta voidaan tuottaa mieltä rentouttavia asioita tunnetasolla. Esimerkiksi kulttuurin eri osa-alueet, konsertit, teatterit ja kaikki muu, mikä saa mielen irrottautumaan rutiinista, ovat aivojen kannalta tervetullutta tekemistä.
 – Pitäisi kiinnittää huomiota siihen, että vapaa-aikana olisi joitain mielekkäitä, kiinnostavia asioita, joita kovasti odottaa. Sellaisia harrastuksia tai sosiaalista toimintaa, mikä innostaa ihmistä, lisää professori Minna Huotilainen Helsingin yliopistosta.
 Liikunnasta lepoa aivoille
 Urheilu on myös yksi hyvä keino palautua, mutta sen määrää ja tehoa tulisi kuitenkin harkita. Liikuntaakin voi suorittaa tavalla, joka ei palauta.
 – Jos urheilee veren maku suussa ja sellaisella tunteella, että on pakko tehdä, niin suosittelisin kokeilemaan vähän kevyempiä lajeja. Voisi mennä vaikka kokeilemaan pilatesta tai ulkoiluttamaan koiraa tunnin mittaiselle lenkille, sanoo Huotilainen.
 Aivot, kehot ja mieli ovat Aivotutkimuskeskuksen johtaja Tiina Parviaisen mukaan ikään kuin saman asian eri puolia, jotka voivat kaikki kuormittaa.
 – Mielen kautta voi tulla uuvuttavia tekijöitä, mutta yhtä lailla myös kehoa voi käyttää liikaa. Esimerkiksi huippu-urheilijoilla ylikunto on tila, jossa on tehty likaa töitä kehon kanssa, muistuttaa Parviainen.
 Ihmisissä on myös hyvin yksilöllisiä eroja siinä, miten he kestävät erilaisia häiriötekijöitä. Parviaisen ryhmässä on tarkasteltu tätä tuoreessa  tutkimuksessa ( The National Center for Biotechnology Information) .
 – Herkästi kehollista tietoa aistivat ovat useammin varautuneempia kuin he, jotka eivät havaitse autonomisen hermoston välittämää tietoa niin tarkasti. Ihminen ehkä siis ikään kuin suojelee omaa koneistoaan liialliselta kuormitukselta.
 Vapaalla ajatukset harhailemaan
 Ihminen sietää huonosti yksitoikkoisuutta. On  tutkittu,  että ihminen ottaa mieluummin lieviä sähköiskuja kuin kestää tylsyyttä. Pitkäveteisyys on kuitenkin luonnollista ja toivottavaa aivoille.
 Jos mennään ajassa taaksepäin, niin vielä 1950-luvulla ihmisillä oli valtava määrä tavallista tylsää hommaa, esimerkiksi käsin pyykin pesua tai koulumatkan kävelemistä. Tällainen yksinkertainen tekeminen, jossa keho työskentelee jonkun verran, ja ajattelu on vapaana eikä mielelle kohdisteta mitään olisi hyväksi aivoille.
 – Jos emme ole minkään viihteen, kysymysten tai somefiidin kohteena ja aivot ovat täysin vapaat yhdistelemään kaikenlaisia erikoisia asioita toisiinsa, niin se on myös hyvin ratkaisukeskeinen tila, kertoo professori Minna Huotilainen.
 Jos me opetetamme itsemme siihen, ettei koskaan ole tylsää, niin se alkaakin tuntua vaikeammalta.  Minna Huotilainen
 Vaikka ihmisestä tuntuisi, ettei hän erityisemmin ajattele mitään, niin juuri silloin aivoissa tapahtuu paljon. Yhtäkkiä esimerkiksi saunaa lämmittäessä saattaakin mieleen pulpahtaa ratkaisu johonkin asiaan, jota on aiemmin yrittänyt kovasti ratkaista työpaikalla.
 Palauttavassa tylsyydessä kehon tehdessä jotain aivan muuta, aivot työskentelevät ilman tietoista ponnistelua. Tänä päivänä sellainen tekeminen voi olla esimerkiksi tiskikoneen täyttämistä tai vaikkapa imurointia.
 Moni yrittää välttää tylsiä hommia.
 – Jos opetamme itsemme siihen, ettei koskaan ole tylsää, niin se alkaakin tuntua vaikeammalta. Ja tässä ei ole ainoastaan kysymys ihmisen omista tavoista ja tahdosta vaan myös tästä ajasta. Nykyisin valtava määrä suuria yrityksiä kilpailee ihmisten huomiosta, sanoo Huotilainen.
 Mitään tekemättömyys palvelee palautumista, jossa pääsee vapaaseen assosiaatioon.  Tiina Parviainen
 Esimerkiksi sosiaaliselle medialle, suoratoistopalveluita tarjoaville yrityksille sekä uutisia tuottaville yrityksille on tärkeää saada kaapattua ihmisten tarkkaavaisuus. Kun yritykset kilpailevat ajastamme, niin samalla ne opettavat mieltämme levottomaksi. Ajatukset hyppivät asiasta toiseen, ja aivot ovat koko ajan etsimässä jotain uutta.
 Helsingin yliopiston professori Minna Huotilainen neuvoo opettelemaan tylsyyden sietämistä.
 – Olisi hyvä tehdä pieniä tylsyysharjoituksia. Esimerkiksi työmatkalla bussissa ei otakaan sitä puhelinta esiin, vaan katsoo samannäköisenä toistuvaa lumimaisemaa ikkunasta.
 Myös Jyväskylän yliopiston Aivokeskuksen johtaja Tiina Parviainen kehottaa kiireisen työpäivän jälkeen olemaan hyvällä omalla tunnolla jouten. Hän kutsuu tällaista olemista luppoajaksi, jossa päästään irti suorittamisesta.
 – Usein ikään kuin suoritamme myös palautumista. Monelle saattaa tulla huono omatunto, kun hän ei lähdekään työpäivän jälkeen lenkille tai harrasta kulttuuria. Mutta ihan yhtä lailla mitään tekemättömyys palvelee palautumista, jossa pääsee vapaaseen assosiaatioon.

Nykyajan työelämä on myrkkyä aivoille – nauraminen on tehokas vastalääke kuormittavuudelle


Summary: Tarkemmat tiedot Etiopiassa tuhoutuneen koneen turmasta saataneen kuukauden kuluessa.

Etiopiassa 10. maaliskuuta tuhoutuneen Boeing 737 MAX-8 -koneen mustien laatikoiden tutkiminen on päässyt käyntiin.
 Alustavat tutkimukset osoittavat, että Ethiopian Airlinesin koneen turmassa oli "selviä yhtäläisyyksiä" lokakuussa tapahtuneen indonesialaisen Lion Air -koneen turman kanssa, kertoi Etiopian liikenneministeri  Dagmawit Moges .
 Molemmat koneet tuhoutuivat pian nousunsa jälkeen. Koneiden lentokorkeus on vaihdellut rajusti, mikä ilmentää, että lentäjät ovat kamppailleet saadakseen koneen hallintaansa.
 Turman on arveltu johtuneen viallisista sensoreista ja lentokorkeutta säätelevän tietokoneohjelman virheistä.
 Ministerin mukaan Etiopian hallitus julkaisee selvityksen mustien laatikoiden sisältämistä tiedoista kuukauden kuluessa.
 Molempien lennontallennuslaitteiden keräämät tiedot on saatu talteen lähes kokonaan, ministeri kertoi.
 Turmien seurauksena lukuisat maat ja lentoyhtiöt ovat asettaneet Boeing 737 MAX-8 -tyyppiset koneet lentokieltoon.
 Boeing-yhtiö painottaa, että Yhdysvaltain ilmailuviranomaiset olivat hyväksyneet konetyypin hallintalaitteet.
 Lue lisää:
 Uutta tietoa Etiopian lentoturmasta – koneella poikkeuksellisen suuri nopeus nousun jälkeen
 Etiopian lentoturmassa kuoli 157 ihmistä – Turmakoneen kapteeni oli kokenut lentäjä, pyysi lupaa kääntyä takaisin

Ensi tiedot tuhoutuneen Boeingin mustista laatikoista: muistuttaa edellistä lentoturmaa