Summary: Kiristäjä uhkaa levittää kaliumsyanidia, jos hänelle ei makseta bitcoineja.

Japanissa kuusi lääkealan yritystä ja tokiolainen Mainichi Shimbun -sanomalehti ovat saaneet valkoista jauhetta sisältäviä kiristyskirjeitä. Alustavien testien perusteella jauheen uskotaan olevan myrkyllistä kaliumsyanidia, Japanin  poliisiviranomaiset kertoivat lauantaina.
 Kiristäjä uhkaa lisätä kaliumsyanidin lääkkeisiin ja levittää niitä, jos hänen vaatimuksiinsa ei suostuta helmikuun 22. päivään mennessä. Kiristäjä vaatii, että hänelle siirretään 30 miljoonan Korean wonin arvosta krypotovaluutta bitcoineja. Summa vastaan vajaata 30 000 euroa.
 Tulostettuihin kirjeisiin oli liitetty QR-koodi varojen siirtämistä vasten. Kuviokoodi paljastui kuitenkin vialliseksi, Asahi Shimbum -sanomalehti kirjoittaa.
 Poliisin mukaan kaikki kirjeet on lähetetty Korkein totuus -lahkon entisen johtajan  Shoko Asaharan  nimissä. Tokion metroon vuonna 1995 tehdystä sariinikaasuiskusta tuomittu Asara teloitettiin viime vuoden heinäkuussa.
 Postileimojen perusteella perjantaina saapuneet kiristyskirjeet on lähetetty Tokiosta. Uhkailun kohteeksi joutuneiden lääkeyritysten nimiä tai sijainteja ei ole julkistettu. Osakan ja Hokkaidōn poliisiviranomiset ovat kuitenkin vahvistaneet tutkivansa tapausta.
 Lue lisää:
 Asahi Shimbum: Drug companies, newspaper office targets of poison mail threat

Japanissa lukuisat lääkeyhtiöt ja sanomalehti saaneet myrkyllisiä kiristyskirjeitä


Summary: Suomessa on nyt kylmä. Näissä jutuissa autetaan selviämään pakkasessa. Kooste on perua vuoden 2017 pakkasista.

Lämmintä vaatetta päälle, pyyhe mukaan ruokakauppaan ja pakkaskarpaasien vinkit kylmien kelien varalle. Yle on vuosien saatossa kertonut erilaisia vinkkejä, miten pärjää hyisessä kelissä.
 Olemme  paljastaneet , että Lapin Martat suosivat kylmällä kelillä aluskerroksissa silkkiä ja päälle kannattaa laittaa villaa.
 – Kerrospukeutujan pitää muistaa jättää vaatteiden välille ilmaa. Takki voi olla pakkasella yhtä kokoa isompi kuin mitä normaalisti käyttäisi, jutussa vinkattiin.
 11 vinkkiä pakkasen karpaaseilta – testaa pilkkijän ja kapiaisen salaiset aseet kylmien kelien varalle
 Vuonna 2014  nostimme esiin  paleltumat ja niiden hoidot. Paleltumat iskevät usein salakavalasti, koska niiden syntyyn vaikuttaa moni tekijä. Jos iho pääsee paleltumaan, tulee sitä hoitaa hellästi.
 – Kun ihokudoksissa on jo jäätyessä tapahtunut solumuutoksia, ei ole hyvä, että sellaisia järjestetään lisää ronskeilla hoitokeinoilla.
 Paleltumaa pitää hoitaa hellästi
 Pakkasuskomuksia murskaksi
 Olemme murtaneet myyttejä : mitkä uskomukset pakkasesta pitävät paikkansa ja mitkä eivät? Alkoholi ei lämmitä kehoa, mutta kuuma mehu ja kahvi kylläkin. Alkoholi saa aikaan lämmöntunteen, mutta lisää lämmön- ja nestehukkaa.
 Totta vai ei? Lapsuuden pakkastalvet karaisevat loppuiäksi sekä muita uskomuksia pakkasesta
 Rahanarvoisina neuvoina  olemme koostaneet, miten voi loiventaa talven energiapiikkiä kotona. Ainakin villapaita kannatta pistää päälle ja verhot kiinni. Jos mattoja ei ole lattialla, niitä kannattaa hankkia.
 Patterit paahtavat pakkasilla – Näillä 6 vinkillä loivennat talven energiapiikkiä kotona
 Kauppareissulla hyödyllisessä jutussamme  kerrottiin , että pakkasella tomaatti, kurkku ja muut salaattitarvikkeet pilaantuvat herkästi, kun niitä kantaa kaupasta kotiin. Jos salaatti pääsee paleltumaan, alkaa se pilaantua heti.
 Jos kaupasta ei pääse lähtemään lämpimällä autolla, on olemassa yksi kikka, jolla kurkun ja salaatin saa kotiin kunnossa.
 – Salaatin voi suojata pyyhkeellä tai muulla, ja kylmälaukku on tässä erittäin pätevä. Sehän on suunniteltu eristämiseen eli toimii myös näin päin, vinkkasi muun muassa salaatteja kasvattava Sakari Tamsi.
 Salaatinostajan pakkasniksit: pyyhe ympärille tai kylmälaukun kanssa kauppaan
 Älä liikuta kylmettynyttä
 Vuosittain Suomessa kuolee hypotermiaan useita kymmeniä ihmisiä.  Neuvomme , miten voi auttaa kylmettynyttä ihmistä. Tärkein neuvo on se, että kylmettynyttä ihmistä ei tule liikuttaa. Se voi nimittäin tappaa, koska silloin kylmä veri lähtee helposti liikkeelle. Myöskään alkoholia ei saa tarjota.
 Näin autat hankeen kylmettynyttä: älä liikuta, vaan lämmitä – liikuttaminen voi viedä hengen
 Ja lopuksi kerrottakoon, että Saksassa ortopedit ovat  neuvoneet ihmisiä  kävelemään kuin pingviinit. Ortopedien mukaan näin pysyy paremmin pystyssä liukkailla teillä.
 Saksassakin kireää pakkasta, lääkärit ohjeistavat: Kävelkää kuin pingviinit
 Koostejuttu julkaistiin alun perin 4.1.2017.

Näin varpaasi, sähkölaskusi ja salaattisi selviävät – Ylen kootut vinkit paukkupakkasiin


Summary: Koirahiihto on vauhdikas laji, jossa kunto kohenee niin koiralla kuin hiihtäjälläkin.  Kunnon alamäessä vauhti saattaa ison koiran kanssa nousta jopa 40  kilometriin tunnissa.

Sanna Rasimus  on lähdössä hiihtämään yhdessä koiransa Draumurin kanssa. 4-vuotias koira on sekaisin ilosta, kun näkee emäntänsä pakkaavan hiihtovarusteita autoon. Sanna Rasimus on innokas koirahiihdon harrastaja.
 Sanna Rasimuksella on kolme islanninlammaskoiraa, joista kahden kanssa hän harrastaa koirahiihtoa. Rasimus on hiihtänyt koko ikänsä, ja koirahiihtoa hän on harrastanut jo viidentoista vuoden ajan. Hän myös kilpailee lajissa.
 Alkuvalmistelut
 Ennen päivän harjoitusta Sanna Rasimus lämmittää kävelylenkillä koiran ja itsensä. Koiran lämmittely on tärkeää, ja mitä kylmempi keli, sitä paremmin pitää lämmitellä.
 Samalla koira voi tehdä tarpeensa muualle kuin ladulle.
 – Hiihtolenkki on tarkoitettu harjoitteluun, eivätkä ne ole pissa- tai kakkalenkkejä, korostaa Sanna Rasimus.
 Koirahiihtoa varten hiihtäjä tarvitsee luistelusukset, monot ja sauvat sekä vetovyön ja joustavan vetonarun. Koira tarvitsee hyvin istuvat valjaat. Hiihtäjällä täytyy olla mahdollisimman hyvä vapaan hiihtotekniikka ja hyvä kunto.
 Sanna Rasimus  ja Draumur hiihtolenkillä Pappilanniemen hiihtoladulla Lappeenrannassa Mikko Savolainen / Yle
 Koirahiihto on yhteispeliä
 Sanna Rasimus hiihtää talvisin koiriensa kanssa kolmisen kertaa viikossa. Lumisena talvena hiihtokilometrejä tulee reilu sata.
 Laji on yhteispeliä. Molemmat säätelevät vauhtia matkan aikana, sanoo Rasimus.
 Islanninlammaskoira Draumur on aina valmis hiihtoreissulle. Taustalla bordercollie Nilkki. Sirkka Haverinen / Yle
 – Minä en tässä kunnossa pääse niin kovaa kuin koira pääsisi. Alamäessä joudun jarruttamaan, etten laske koiran päälle.
 Voisi kuvitella, että laji on kevyttä, koska koira vetää hiihtäjää. Näin ei kuitenkaan ole.
 – Kyllä hiihtäjän pitää hiihtää ihan täysiä, ja koira kyllä juoksee myös niin kovaa kuin pääsee. Molemmat pyrkivät tekemään parhaansa.
 Laji sopii koiralle joka tykkää juoksemisesta
 Hyvä hiihtokoira tykkää juoksemisesta ja soveltuu fysiikaltaan juoksemiseen. Koiralla on hyvä olla myös jonkin verran kylmänkestävyyttä. Tosin Rasimus on nähnyt myös koiria, jotka juoksevat takki päällä ja tossut jalassa.
 – Koiralla pitää olla taistelutahtoa ja halu vetää ja juosta. Jos koira syttyy lajiin, niin silloin se tykkää siitä hullun lailla, kertoo Sanna Rasimus.
 Alussa maltti mukaan
 Lajista kiinnostuneiden kannattaa aloittaa koirahiihto maltilla, jotta koiran into ei tyssää heti alkuunsa.  Pertti Himanen  on pitkän linjan koirahiihtäjä ja kilpaillutkin lajin parissa. Hänen reseptinsä aloittelijoille on yksinkertainen.
 – Tehkää alkuun lyhyitä vetoja. Vaikka parikymmentä metriä niin, että siellä on toinen ihminen kutsumassa ja kehumassa koiraa onnistuneesta suorituksesta.
 Pertti Himanen lähdössä ladulle yhdessä bordercollie Nilkin kanssa. Sirkka Haverinen / Yle
 Toinen vaihtoehto on opetella lajia kokeneemman harrastajan kanssa.
 – Toinen koirahiihtoa osaava koira menee hiihtäjän kanssa edellä. Sen avulla aloitteleva koira ja hiihtäjä pääsisivät heti perään. Tärkeintä on saada koira syttymään lajiin. Liian pitkä matka tappaa koiran innostuksen, neuvoo Himanen.
 Lopussa kiitos seisoo
 Hyvän lenkin tai kilpailusuorituksen lopuksi koira palkitaan. Toisille koirille palkkioksi riittää kunnon kehut ja taputukset, mutta toiset koirat haluavat urakastaan palkan.
 Sanna Rasimus palkitsee koiransa hiihtolenkin jälkeen kissanruoalla. Sirkka Haverinen / Yle
 Sanna Rasmus palkitsee omat koiransa kehujen lisäksi aina lenkin jälkeen kissanmuonalla. Pertti Rasimus puolestaan kehuu ja kiittää koiraansa, ja vasta kotona odottaa kunnon ateria.
 Koirahiihto on yksi valjakkourheilun talvilajeista. Koirahiihtoa voi harrastaa niillä varatuilla hiihtoladuilla. Myös hyväjäisenä talvena lajia voi kokeilla järven jäällä. Monissa hiihtokeskuksissa on erikseen tarjolla koirahiihtoon tarkoitettuja latuja.

Näin pääset hurjaa vauhtia suksilla – katso videolta koiran ja emännän iloista yhteishiihtoa


Summary: Asunnottomuus vähenee, mutta samaan aikaan Helsingin kaduilla asuu yhä enemmän nuoria.

Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus (ARA)

Helsinkiläinen asunnottomien kahvila Vepa täyttyy pikkuhiljaa asiakkaista. Normaalisti päiväsaikaan kahvilasta saa ilmaisen lounaan, mutta tänään keskiviikkona on poikkeus, sillä  Heikki Hursti  jakaa ruokaa vähävaraisille. Kun Hurstin ruokajono on auki, Vepan soppajono on kiinni.
 Muutenkaan kyseessä ei ole normipäivä, sillä kesken kaiken sisälle tulevat Ranskan Yleisradion ja maan pääkanavan kuvaaja ja toimittaja.  Eric Josset ja Marie Croccel  valmistelevat reportaasia asunnottomuuden vähenemisestä Suomessa. Ilmiö on Euroopassa ja mahdollisesti koko maailmassa ainutlaatuinen.
 Suomen systeemiä ovat käyneet muutaman viime vuoden aikana ihmettelemässä monien Euroopan maiden lisäksi Australian, USA:n, Vietnamin ja Indonesian tiedotusvälineet. Britannian asuntoministeri kävi henkilökohtaisesti selvittämässä, mitä lukujen takana piilee.
 Näiden lisäksi suomalaiset toimijat ovat käyneet ympäri maailmaa esittelemässä täkäläisiä konsteja.
 Ensin vakituinen asunto
 Kahdeksankymmentäluvulla asunnottomia oli noin 20 000. Tällä hetkellä asunnottomia on reilut 7 000, joista valtaosa asuu sukulaisten tai tuttavien luona.
 Tuloksia on saatu aikaan viranomaisten ja kolmannen sektorin yhteistyöllä, jossa ratkaisun avain on vakituinen asunto tilapäismajoituksen sijaan.
 Vuonna 2008 aloitettiin kahdeksanvuotinen Asunto ensin -ohjelma, johon lähti mukaan ministeriöitä, kaupunkeja ja erilaisia järjestöjä. Koteja hankittiin ja rakennettiin kodittomille, ja kustannuksista vastasivat valtio, kunnat ja muun muassa Raha-automaattiyhdistys sekä asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus ARA.
 Ohjelman avulla vakituinen asunto on järjestynyt tuhannelle asunnottomalle. Määrä sinänsä ei ole valtava, mutta se on osunut juuri oikeaan porukkaan.
 – Se on kohdistunut ennen kaikkea kaikkein vaikeimmassa tilanteessa oleviin pitkäaikaisasunnottomiin eli ulkona ja tilapäisasunnossa asuviin, sanoo Y-Säätiön toimitusjohtaja  Juha Kaakinen.
 Y-Säätiö on yleishyödyllinen toimija, joka tarjoaa kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja yli 50 paikkakunnalla.
 Y-Säätiön toimitusjohtaja Juha Kaakinen. Yle
 Asunto on perusoikeus eikä palkkio
 Euroopan asunnottomuustoimijoiden kattojärjestön Feantsan mukaan Suomi on Euroopan ainoa maa, jossa asunnottomuus on viime vuosina vähentynyt, vaikka eri maiden luvut eivät olekaan suoraan vertailukelpoisia eikä aivan kaikista maista ole kattavia tietoja.
 Feantsan raportin mukaan esimerkiksi  Irlannissa oli asunnottomia lapsia  3 300 marraskuussa 2017. Ruotsissa puolestaan hätämajoitukseen sijoitettujen lasten määrä kasvoi 60 prosenttia vuosina 2011–2017. Britanniassa oli vuoden 2017 maaliskuussa 78 000 taloutta väliaikaismajoituksessa.
 Feantsan raportti syyttää Suomea lukuun ottamatta Euroopan maita ”täydellisestä tietämättömyydestä” asunnottomia kohtaan. Sen mukaan Suomessa asunto on pyritty näkemään perusoikeutena, kun taas monissa muissa maissa sitä pidetään palkkiona hyvästä käytöksestä.
 Y-säätiön toimitusjohtaja Juha Kaakinen pitää yhtenä keskeisenä syynä Euroopan maiden asunnottomuusongelmaan sosiaalista asuntotuotantoa, tarkemmin sanottuna sen puutetta.
 – Englannissa tehtiin poliittinen ihmiskoe, että hoitavatko markkinat asunnottomuuden. Lopputulos on, että eivät hoida.
 Kaakisen mukaan Britanniassa valmistui viime vuonna 6 400 asuntoa, joita voi verrata Suomen ARA-asuntoihin.
 – Suomessa valmistui enemmän, ja Englannissa on kymmenkertainen väestö.
 Sama tilanne on Ranskassa, arvelee toimittaja Marie Croccel. Tosin Ranskassa pyritään laajentamaan samantyyppistä mallia kuin Suomessa.
 – Järjestelmää on kokeiltu neljässä kaupungissa vuodesta 2011, ja nyt se pyritään laajentamaan 16 kaupunkiin, mutta Ranskassa on pulaa sosiaalisesta asuntotuotannosta.
 Ranskassa asuntoprojektissa ovat mukana Lille, Toulouse, Marseille ja jotkin Pariisin kaupunginosat.
 Yle Uutisgrafiikka
 Helsingissä kadulla asuu yhä enemmän nuoria
 Nurinkurisesti samaan aikaan kun asunnottomien määrä on vähentynyt, Helsingin kaduilla asuvien määrä on saattanut lisääntyä viiden viime vuoden aikana, arvioi Vailla Vakinaista asuntoa ry:n asumispalvelujen päällikkö  Jussi Lehtonen .
 Yksi syy tähän on se, että Helsinkiin tulee väkeä sekä muualta Euroopasta että muualta Suomesta.
 – Sitä ihmistä vaan on liikkeellä ja tänne tulee koko ajan muualta Suomesta ihmisiä, jotka eivät ole helsinkiläisiä. He helposti juuttuvat kadulle, vaikka se olisi hoidettavissa, että muuttaa itsensä helsinkiläiseksi.
 Helsingissä Hietaniemen palvelukeskus ottaa sisään vain helsinkiläisiä. Lisäksi yhteen hätämajoituspaikkaan pääsevät ensisijaisesti EU:n ulkopuolelta tulevat ja yhteen Euroopan liikkuva väestö.
 Käytännössä ihmisiä voi jäädä Lehtosen mukaan pakkaseen, koska hätämajoitukset ovat usein täynnä. Hätämajoituksesta taas väkeä ei siirry tarpeeksi palveluasuntoihin, koska palveluasunnoista on edelleen pulaa ja yksiöihin on Lehtosen mukaan vaikea päästä, koska sitä ennen on kuntouduttava riittävästi.
 Tuoreimman tilaston mukaan nuorten asunnottomuus on lisääntynyt, ainoana asunnottomuuden lajina. Helsingissä oli toissa vuonna jo 800 alle 25-vuotiasta asunnotonta. Jussi Lehtonen arvelee, että yhtenä syynä on peruskoulun muuttuminen, minkä vuoksi syrjäytyminen alkaa usein jo koulussa.
 Asunnottomien kahvila Vepa sijaitsee Vaasankadulla Helsingin Kalliossa. Yle
 Milloin kukaan ei ole enää asunnoton?
 Asunto ensin -ajattelu alkoi tuottaa asuntoja asunnottomille kesken laman. Siitä huolimatta asunnottomuus saatiin vähenemään. Juha Kaakisen mielestä tuleva kehitys riippuu paljolti siitä, miten paljon edullisia ARA-vuokra-asuntoja tulevaisuudessa rakennetaan.
 Hallitus päätti keväällä, että asunnottomuus puolitetaan neljässä vuodessa. Juha Kaakinen toivoo, että tuleva hallitus pistäisi vielä hieman paremmaksi.
 – Kun asunnottomuusluvut on saatu näinkin pieniksi, miksi ei sitten hoidettaisi tätä yhteiskunnallista ongelmaa kokonaan pois päiväjärjestyksestä.
 Olisiko Suomi silloin maailman ensimmäinen maa, jossa ei ole asunnottomia?
 – Todennäköisesti – tai ainakin Euroopan ensimmäinen.
 Lue myös:
 "Mikään paha ei kestä ikuisuuksia" – 24-vuotias Paula Pura eli kaksi vuotta asunnottomana Helsingissä ja pelkäsi koko ajan
 Suomi teki sen, missä muu maailma ei ole vielä onnistunut - Toni Tiittanen ja 3500 muuta asunnotonta saivat kodin
 Korjaus 27.1. klo 18.10: Korjattu tekstiin, että Suomessa asunto pyritään näkemään perusoikeutena.

Suomesta tuli koko maailman mallimaa asunnottomuuden hoidossa – Ulkomaisia tiedotusvälineitä käy tiuhaan


Pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.) pitää hyvänä, että sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira on puuttunut hoivayhtiö Esperi Caren ongelmiin.
 Yle kertoi lauantaina, että monet kaupungit  ovat keskeyttäneet  vanhusten sijoittamisen Esperi Caren hoivakoteihin väliaikaisesti niissä paljastuneiden vakavien ongelmien vuoksi.
 Valvira  on joutunut keskeyttämään  Esperi Caren hoivakodin toiminnan Pohjanmaalla sijaitsevassa Kristiinankaupungissa.
 Sipilän mukaan Valviran puuttuminen asiaan kertoo siitä, että valvonta toimii.
 – On selvää, että jokainen suomalainen vanhus on ansainnut hyvän hoidon, Sipilä sanoi Pääministerin haastattelutunnilla Yle Radio Suomessa.
 Sipilältä kysyttiin myös sosiaali- ja terveydenhuollon uudistusta silmällä pitäen, miten voittoa tavoitteleva yritystoiminta sopii vanhustenhoitoon.
 Sipilä sysäsi vastuuta asiassa kunnille. Kokemuksia yksityisistä toimijoista hoivapalveluissa on ollut vuosikymmeniä ja kokemukset ovat olleet niin hyviä kuin huonojakin.
 – Kuntien pitää olla äärimmäisen huolellisia, kun ulkoistuksia tehdään, Sipilä sanoi.
 Sote lisää toteutuessaan yksityisten toimijoiden roolia, ja uusin tapaus herättää paljon kysymyksiä. Sipilä pyrki rauhoittelemaan sote-huolia sanomalla, että niin julkisia kuin yksityisiä palveluntuottajia koskevat samat säännöt.
 Hän uskoi sosiaali- ja terveydenhuollon uudistuksen tuovan toteutuessaan parannusta valvontaan.
 Myös yritysten oma etu on laittaa asiat kuntoon, hän lisäsi.
 Sipilä sotesta: Äärimmäisen suuri vahinko, jos sote ei ehdi mennä läpi
 Sipilä kommentoi myös kriittisessä vaiheeessa olevan sote-uudistuksen tilaa.
 Sote-uudistuksen toteutuminen on mutkistunut entisestään. Sen tielle on kasautunut pitkin viikkoa aina vain lisää vaikeuksia.
 Sinisten  Maria Lohelan   loikan myötä  hallituspuolueilla on soten takana enää niukin mahdollinen enemmistö ja  talouspoliitikan arviointineuvoston mukaan  soten kustannussäästöt ovat epävarmoja.
 Myös perustuslakiasiantuntijat ovat huomauttaneet kokonaisuudessa olevan yhä ongelmia.
 Sote-uudistus on tällä hetkellä perustuslakivaliokunnan käsittelyssä. Valiokunnan tavoite on saada lausuntonsa valmiiksi tammi-helmikuun vaiheessa.
 Sen jälkeen asia menee takaisin sosiaali- ja terveysvaliokuntaan. Vasta tämän jälkeen se voi edetä eduskunnan suureen saliin äänestettäväksi.
 Aikataulut ovat äärimmäisen tiukat.
 – Ei minulla ole mitään syytä epäillä, ettemmekö me äänestäisi siitä tällä kaudella niin kuin suunnitelma on, Sipilä sanoi ja lisäsi uskovansa soten menevän läpi.
 Sipilän mielestä olisi "äärimmäisen suuri vahinko", jos maakunta-sotea ei ehdittäisi hyväksyä tällä vaalikaudella.
 – Maakunnat ovat enemmän kuin valmiina tämän uudistuksen toimeenpanoon.
 Oulun seksuaalirikosepäilyt esillä – Sipilä kannattaa pääsykoetta
 Sipilä kommentoi myös Oulun ja Helsingin seksuaalirikosepäilyistä virinnyttä keskustelua.
 Hallituspuoleet sopivat tammikuussa , että Suomi käy läpi kansainväliset sopimukset ja mikä on mahdollinen liikkumavara niiden tulkinnoissa.
 Kysyttäessä käydäänkö tulkinnat läpi vain, jotta sinisille tulisi hyvä mieli, Sipilä vastasi kiertäen ja kaartaen.
 – Selvitys tehdään sen takia, että katsotaan, ovatko ne tulkinnat olleet oikein ja mitä on tapahtunut näiden tulkintojen tekemisten jälkeen muissa naapureissa, Tanskassa, Norjassa, Ruotsissa, muissa EU-maissa, hän luetteli.
 Sipilä kannattaa turvapaikanhakijoille pääsykoetta, jossa mitattaisiin suomalaisen yhteiskunnan pelisääntöjen tuntemusta. Hän myönsi, että kotouttamisessa on ollut ongelmia.
 Pääministerin mukaan kokeen avulla voitaisiin varmistaa, että turvapaikanhakija ymmärtää esimerkiksi henkilökohtaisen koskemattomuuden periaatteen.
 – Hyväksytysti suoritettu pääsykoe siitä, mitkä on keskeiset asiat, mitä pitää suomalaisesta yhteiskunnasta tietää, esimerkiksi henkilökohtaisen koskemattomuuden ehdottomuus pitää olla kaikille itsestään selvää, hän selvensi pääsykokeen tarkoitusta.
 Sipilä sanoi kuullensa, ettei kaikkien kohdalla ole voitu olla täysin varmoja siitä, onko tämä kirkkaana mielessä.
 Lue lisää:
 Asiakasturvallisuus on vaarantunut useissa Esperi Caren hoivakodeissa – monet kaupungit keskeyttäneet asukkaiden sijoittamisen vakavien ongelmien vuoksi
 Esperi Care myöntää virheet hoivakotitoiminnassa, palkkaa lisää työntekijöitä – Tehy: Esperillä runsaasti ongelmia
 Arviointineuvosto ruoskii ja kehuu hallitusta: "Veronalennukset suhdanteen näkökulmasta huonosti ajoitettuja"
 Soten rankka viikko – nämä 6 vastoinkäymistä tulivat jättiuudistuksen tielle
 Hallitusta hiillostettiin sote-säästöistä – "Joka viikko tulee uutta ja huolestuttavaa tietoa"
 Sote-uudistuksesta löytyi uusi perustuslain kipupiste – heikentäisi Ahvenanmaan itsehallintoa

Pääministeri Sipilä hoivayhtiö Esperi Caressa paljastuneista ongelmista: Kuntien oltava äärimmäisen huolellisia ulkoistuksissa


Summary: Kiusaamiskoordinaattori Tina Holmberg-Kalenius oli valmis kohtaamaan entisen kiusaajansa: "Olisin kertonut hänelle, millaista oma kouluaikani oli."

Lapsena kiusatuksi joutuneen aikuisen elämää voivat varjostaa sosiaalisten tilanteiden pelko sekä vaikeudet parisuhteessa ja työelämässä.
 Kiusaajan ja kiusatun kohtaaminen aikuisiällä on parhaassa tapauksessa molemmille terapeuttinen kokemus.
 Kiusaamisasioiden tuki- ja neuvontakeskus Valopilkun koordinaattorin  Tina Holmberg-Kaleniuksen  mukaan kohtaaminen vaatii kuitenkin molemmilta paljon.
 – Siinä tapauksessa, että molemmat ovat tapaamiseen valmiita ja kiusaaja ymmärtää toimineensa väärin, voi kohtaaminen olla hieno mahdollisuus. Se kuitenkin vaatii, että kiusattu on valmis käsittelemään asiaa ja halukas ymmärtämään ja antamaan anteeksi.
 Holmberg-Kaleniuksen mukaan kiusattu haluaa usein tapahtumille selityksen – miksi kiusaaja on aikoinaan kiusannut. Selitys ja anteeksipyyntö voivat helpottaa, jos kiusaaja kertoo, että hänellä oli silloin paha olla.
 – Tapaaminen on uhka silloin, jos jompikumpi ei ole siihen valmis. Jos kiusaaja tuokin asian esille niin, että kiusasin koska olit outo ja kummallinen, voi se olla kiusatulle uudelleen traumatisoiva tilanne, Holmberg-Kalenius pohtii.
 ”Nuoret ovat raakoja toisilleen”
 Holmberg-Kalenius ei pidä toimivana mallia, jossa kiusattu ja kiusaaja istutetaan heti alussa saman pöydän ääreen koulussa. Usein aikaa on vähän ja asia halutaan saada ratkaistua nopeasti.
 – Pahimmillaan se on kiusatulle traumatisoiva tilanne. Kiusaajat keksivät yhdessä tarinan, johon aikuinen valitettavan usein uskoo. Kiusattua ei pidä asettaa sellaiseen tilanteeseen, jossa hän joutuu yksin vastakkain kiusaajien kanssa, Holmberg-Kalenius sanoo.
 Kiusaaminen saa usein kiusatun kääntymään itseään vastaan. Holmberg-Kaleniuksen mukaan etenkin tytöt miettivät helposti, mitä vikaa itsessä on.
 – Nuoret ovat raakoja toisilleen. Langanlaiha tyttö saa kuulla olevansa läski, joka pahimmillaan edesauttaa syömishäiriön syntyä. Pojilla homottelu voi jättää syvät jäljet ja ajaa nuoren pohtimaan omaa identiteettiään hyvinkin pitkään.
 Kiusaajakin tarvitsee apua
 Holmberg-Kaleniuksen mukaan kiusaajien tuen tarpeesta puhutaan liian vähän. Lapsi jatkaa vahingollista käytöstä, jos siihen annetaan mahdollisuus.
 – Jälki-istunto ei aina ole oikea tapa puuttua kiusaamiseen. Kiusaaja tarvitsee tukea tunteiden ja käyttäytymisen käsittelyyn ja sääntelyyn.
 Kun kiusatun vanhemmat ovat toistuvasti yhteydessä kouluun, kotioloista ollaan usein huolissaan. Holmberg-Kaleniuksen mukaan monissa kouluissa kiusatusta tehdään silloin lastensuojeluilmoitus.
 – Harvemmin kuulee, että lastensuojeluilmoitus tehtäisiin sekä kiusatusta että kiusaajista. On kiusaajien aliarvioimista ja jopa heitteillejättöä, ettei heidän avuntarpeeseensa reagoida, Holmerg-Kalenius toteaa.
 Kiusaamisesta voi toipua
 Itsekin koulukiusatuksi joutunut Holmberg-Kalenius uskoo, että kiusaamisesta voi toipua.
 – Olen itse toipunut aika lailla kokonaan. En joudu enää tilanteisiin, jossa huomaan olevani samassa roolissa kuin olen kiusaamiseni aikana ollut. Aina on myös sellainen ryhmä ihmisiä, jotka eivät asiasta toivu. Silloin on usein kyseessä henkilö, joka ei ole saanut tukea mistään.
 Holmberg-Kalenius olisi ollut valmis kohtaamaan nyt jo edesmenneen kiusaajansa.
 – Ehdin jo tulla siihen pisteeseen itseni kanssa, että olisin ollut valmis olemaan häneen yhteydessä ja kertomaan, millaista oma kouluaikani hänen takiaan oli. En kuitenkaan sitä ehtinyt tehdä.
 Kerro meille kokemuksistasi
 Olisitko valmis tapaamaan entisen koulukiusaajasi? Haluaisitko mahdollisuuden pyytää kiusatultasi anteeksi?
 Yle Perjantai  etsii Perjantai-dokkariin haastateltavaksi kiusaajaa ja kiusattua, jotka ovat valmiita kohtaamaan toisensa aikuisina ensimmäistä kertaa kouluvuosien jälkeen. Otamme puolestasi yhteyttä entiseen kiusaajaasi tai kiusaamaasi henkilöön.
 Kerro meille tarinasi sähköpostilla osoitteeseen perjantai@yle.fi.
 Kaikki Perjantai-dokkarit katsottavissa Areenassa täällä.

Olisitko valmis tapaamaan entisen koulukiusaajasi? Haluaisitko mahdollisuuden pyytää kiusatultasi anteeksi?
Kerro meille tarinasi


Summary: Rafael Lönnströmin perustama yhtiö keskittyy nykyisin ympäristöystävällisten energiaratkaisujen kehittämiseen.

Tästä on kyse Raumalla toimiva BMH Technology juhli 90-vuotista taivaltaan 23. tammikuuta. Yhtiön juuret johtavat Lönnströmin teollisuusperheeseen. Sotatarvikkeista alkanut tuotteiden kirjo on johtanut monien vaiheiden jälkeen ilmastomuutoksen torjuntaan. BMH:n suurin omistaja on Hollming, joka omistaa yhtiöstä vajaa puolet. Muita omistajia ovat Teollisuussijoitus, Ilmarinen ja Testen Oy.
 Rauman Kaivopuiston alueella sijaitsevalla BMH Technologylla on paljon vanhemmat juuret kuin nimestä voisi päätellä. 90-vuotias yhtiö valmistaa ympäristöystävällisiä energiaratkaisuja: tuotteita ja kokonaisia laitoksia.
 BMH:lla on kaksi selkeää päätuotealuetta, joista toinen liittyy puupohjaisen biopolttoaineen käsittelyyn. Toinen päätuote liittyy kierrätyspohjaisen jätepolttoaineen valmistukseen ja käsittelyyn.
 Markkinoita on ympäri maailmaa. Kasvuodotukset ovat erityisesti jätteenkäsittelyn puolella.
 – Biomassa painottuu Pohjoismaihin ja Eurooppaan, jätepuolella erityisesti Aasia on kasvava alue, sanoo BMH Technologyn toimitusjohtaja  Mikko Osara .
 BMH työllistää Raumalla noin 120 henkilöä. Yhtiöllä on toimipisteet Rauman lisäksi myös Porissa, Tampereella ja Ylöjärvellä. Lisäksi yhtiöllä on henkilökuntaa Kiinassa, Puolassa ja Ruotsissa. Yhteensä BMH:lla on noin 150 työntekijää.
 BMH Technologyn tuotantoa Raumalla. Tapio Termonen / Yle
 Toiminnan juuret johtavat sotateollisuuteen
 BMH:n juuret ulottuvat 1920-luvun loppuun. Kapteeni  Rafael Lönnström  (1892–1943) perusti kahden yhtiökumppaninsa kanssa Oy Sytytin -nimisen yrityksen Helsinkiin 23. tammikuuta vuonna 1929.
 Yritys alkoi valmistaa patentoimiaan aika- ja iskusytyttimiä tykistölle. Niitä meni Suomen puolustusvoimien lisäksi myös vientiin.
 – Kauppaa tehtiin lähinnä Itä-Euroopan maiden kanssa, kertoo Lönnströmin kotimuseon museoassistentti  Raija Heikola .
 Ammuksia ja sytyttimiä Lönnströmin kotimuseossa Tapio Termonen / Yle
 Työskentely sotateollisuuden parissa laajeni, kun Raumalle rakennettiin Oy Ammus vuonna 1937. Se alkoi valmistaa kranaatteja ja ammuksia. Niitä ei myyty enää maan rajojen ulkopuolelle, vaan ne menivät kaikki Suomen puolustusvoimille.
 Myöhemmin, jatkosodan aikana vuonna 1942, siirrettiin myös Helsingissä ollut Oy Sytytin pommitusten alta Raumalle.
 Sytytin valmisti vuosina 1941–1944 reilusti yli 2 miljoonaa iskusytytintä tai kranaatinheittimen sytytintä. Ammus valmisti puolestaan lähes 700 000 kranaatinheittimen ja tykistön ammuksen raakakappaletta ja koneisti 560 000 ammusta. Ilmatorjuntapatruunoita valmistettiin samaan aikaan lähes puoli miljoonaa kappaletta.
 Sotatarvikkeiden valmistus lopetettiin Raumalla sodan jälkeen rauhanehdoissa sovitun pykälän mukaisesti. Yhtiöt joutuivat kehittämään uusia suunnitelmia ja tulevaisuuden perustana oli tehtaiden konekanta. Rafael Lönnström oli kuollut keuhkotuberkuloosiin vuonna 1943, jolloin hänen vaimonsa  Teresia Lönnström  (1895–1986) otti vastuun yritysten toiminnasta.
 Lönnströmin tehtaat Raumalla. Lönnströmin kotimuseo
 Sotakorvauksia, taloustavaroita ja ketjukuljettimia
 Rafael Lönnström oli perustanut jo ennen talvisotaa myös muita yrityksiä. Esimerkiksi  Oy Partaterä  valmisti partateriä. Sota-aikana niillä oli menekkiä, koska tuontia ulkomailta ei ollut.
 Partaterien tuotemerkkejä olivat muun muassa Parta-Sirkka, Hei Hei ja Okei. Partateriä tehtiin vuoteen 1954 asti. Yksi teristä jopa nimettiin Helsingin olympialaisten mukaan. Olympia 52 -partaterän mainoselokuva on  nähtävillä Ylen Elävässä arkistossa .
 Sodan jälkeen Raumalla alettiin valmistaa myös  sotakorvaustuotteita  Neuvostoliittoon. Ammus Oy valmisti kapearaiteisia junavaunuja ja raskaita teollisuusketjuja. Raumalla tehtiin yhteensä 2 150 rautatievaunua ja yli 45 kilometriä erilaisia teollisuusketjuja.
 Sytytin alkoi puolestaan tehdä  saniteettituotteita . Vesihanojen lisäksi yhtiö teki myös valaisimia ja valurautaisia sähkötarvikkeita. Lisäksi  kotitalouden astioista , kuten alumiinikattiloista tai erilaisista maitotonkista tuli merkittävä osa yhtiön toimintaa. Ensimmäiset kattilat olivat nimiltään Arja, Mirja, Pirkko ja Raija.
 Alumiinista valmistettuja kahvipannuja Lönnströmin kotimuseossa. Yle / Tapio Termonen
 Vuonna 1959 Oy Sytytin ja Oy Ammus yhdistettiin. Fuusioitunut Ammus-Sytytin Oy jatkoi vesikalusteiden, astioiden ja teollisuuden kuljetinjärjestelmien valmistusta. Vuonna 1972 yhtiön nimeksi tuli Lönnström Oy. Vuotta myöhemmin Teresia Lönnström luopui yrityksen osake-enemmistöstä myymällä sen Huhtamäki-yhtymälle.
 Alumiiniastioiden valmistui jatkui 1970-luvulle saakka. OSY-tuotenimellä tunnettujen vesihanojen valmistus jatkui vuoteen 1982 saakka. Sen jälkeen yrityksessä tehtiin useita eri omistusjärjestelyjä, kunnes 1990-luvulla nimeksi muodostui nykyinen BMH Technology Oy.
 BMH:n konepaja Rauma Works sijaitsee Rauman Kaivopuistossa Tapio Termonen / Yle
 Tulevaisuuden katseet Aasian suuntaan
 Nykyinen BMH Technology keskittyy ympäristöystävällisten energiaratkaisujen kehittämiseen. Alalla on kova kilpailu, mutta esimerkiksi viime syksynä BHM onnistui saamaan hyvin uusia tilauksia.
 Yhtiön nykyinen lippulaiva on jätteestä kierrätyspolttoainetta valmistava Tyrannosaurus-laitos.
 Toimitusjohtaja Mikko Osaran mukaan työtilanne Raumalla jatkuu hyvänä ainakin kesään saakka ja isoissa projekteissa pidempäänkin. Yhtiön myyjät matkustavat aktiivisesti ympäri maailmaa.
 – Uusia asiakkaita etsitään erityisesti Kaakkois-Aasian kasvavista talouksista, Mikko Osara sanoo.
 Osaran mukaan yhtiön pitkä historia kertoo vahvasta osaamisesta ja kyvystä reagoida muuttuviin tilanteisiin. Vaikka Lönnströmin nimi ei nykypäivän markkinoilla enää kauppoja ratkaise, voi yhtiön historiasta olla kuitenkin ylpeä.
 – Kyllä se hienolta tuntuu, kun jossain vielä näkee Lönnströmin tuotteita, Osara sanoo.

Sotatarvikkeista kahvipannujen kautta ilmastonmuutoksen torjuntaan – raumalaisen yhtiön kehityskaari kertoo Suomen historiasta


Summary: Uusien ennusteiden lupaamat sademäärät taikoutuvat kunnon pakkasilla jopa kymmeniksi senttimetreiksi kevyttä, pölisevää lunta.

Kireät pakkaset vaihtuvat ensi viikolla lauhaksi ja lumisateiseksi sääksi suuressa osassa maata. Pyry aiheuttaa surkeaa näkyvyyttä tieliikenteessä ja lentojen perumisia.
 Matalapaine lumisateineen iskee ensin lounaiseen Suomeen maanantaina. Tiistaina lunta osuu maan etelä- ja keskiosaan.
 Kun Pohjois-Suomessa pakkaset edelleen paukkuvat ja lumikertymä jää pieneksi, etelän niskaan tupruttaa senkin edestä. Ylen meteorologin  Toni Hellisen  mukaan epämääräisen matalapaineen ennuste on elänyt, mutta:
 – Lunta tulee 20, jopa 30 senttimetriä etelärannikolle.
 10 millimetrin sademäärä vastaa kunnon pakkasilla jopa 20 senttimetriä kevyttä, pölisevää lunta. Lumisateet eivät ehdi vielä vaikuttaa maanantaiaamun liikenteeseen. Yle
 Suuressa osassa Etelä-Suomea on jo tällä haavaa vähintään 30–40 senttiä lunta. Ennusteessa tiistaiaamuun mennessä olisi kertynyt ainakin kymmenen senttiä uutta lunta ja keskiviikkoaamuun tultaessa saman verran lisää.
 – Vasta keskiviikkona päivällä alkaa kunnolla poutaantua. Siinä välissä sataa kaksi vuorokautta lunta suurimman osan ajasta, Hellinen toteaa.
 Ajokelistä erittäin vaarallinen, lennot ehkä myöhässä
 Pyry ei vielä maanantaina haittaa työmatkaliikennettä, paitsi mahdollisesti myöhäisimpiä kotiin lähtijöitä Varsinais-Suomessa.
 – Lumisade näyttää jatkuvan tiistaiyön ja aamun, jolloin on erittäin vaikea ajokeli Etelä-Suomessa, Hellinen sanoo.
 – Tuuli voimistuu ja saa lumen pöllyämään vaakasuorassa.
 Ilmatieteen laitos on antanut vaarallisen kelin varoituksen maanantaiksi Varsinais-Suomeen, Uudellemaalle, Kanta-Hämeeseen ja Ahvenanmaalle. Tiistaina varoitus koskee näiden lisäksi Päijät-Hämettä, Kymenlaaksoa ja Etelä-Karjalaa, mutta loivempi, mahdollisesti vaarallisen kelin varoitus on voimassa aina Savon ja Pohjanmaan korkeudelle saakka.
 Finavia tiedottaa, että lumi ja puuskatuuli voivat rajoittaa kiitoteiden käyttöä Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Lentoyhtiö Finnair on toistaiseksi perunut kymmenen Helsingistä lähtevää lentoa sekä kymmenen kentälle saapuvaa lentoa maanantailta, jotta loput lähdöt sujuisivat aikataulussa. Kiitoteiden käyttörajoitukset saattavat myöhästyttää lentoja maanantai-iltapäivästä alkaen.
 Lentomatkustajien on hyvä seurata valitsemansa lentoyhtiön tiedotusta, Finavia ohjeistaa.

Korkoa korolle: Lähipäivinä Etelä-Suomeen vielä 20–30 senttiä lunta – vaakasuora pölinä vaikuttaa lentoihin ja ajokeliin


Summary: Tryffelin ja kaviaarin käyttö kisa-annoksissa on nyt ensi kertaa kielletty.

Bocus d'Or - ruoanlaiton olympialaiset  Kilpailu on nimetty vuonna 2018 menehtyneen ranskalaisen keittiömestari Paul Bocusen mukaan. Bocuse muistetaan keittotaidon uudistajana. Bocuse d’Or -kilpailukausi kestää kaksi vuotta. Kilpailuun osallistuu kansallisuuksia neljältä eri mantereelta ja 24 maasta, jotka kilpailevat finaalipaikasta alueellisten karsintojen kautta. Uusina maina mukana ovat Tunisia ja Marokko, ensimmäisinä Afrikan maina kilpailun historiassa.
 Kokki  Ismo Sipeläinen  keskittyy.
 Suomen kilpailuedustaja valmistautuu ravintolakoulu Perhon harjoituskeittiössä viiden tunnin ja 35 minuutin läpimenoon.
 Siinä ajassa on valmistettava kaksi kilpailuruokaa 14 hengelle. Sekunninkaan ylitykseen ei ole varaa.
 Sipeläinen ja hänen assistenttinsa  Johan Kurkela  edustavat Suomea maailman tärkeimmässä kokkikilpailussa, Bocuse d'Orissa. Kilpailusta puhutaan usein ruuanlaiton olympialaisina ja sen kaksipäiväinen finaali uutisoidaan useissa maissa.
 Pelissä on paljon: menestyksekäs kisasuoritus avaa likimain kaikki ravintolamaailmassa olemassa olevat ovet.
 Tähän mennessä Suomen paras sijoitus on vuodelta 2015, kun  Matti Jämsén  sijoittui kisassa neljänneksi.
 Kovatasoisten karsintojen kautta Suomen edustajaksi päässeiltä Sipeläiseltä ja Kurkelalta voidaan odottaa vähintään yhtä hyvää suoritusta.
 Kuvan annoksella Suomen edustajat kisasivat vuosi sitten Bocuse d'Orin Euroopan karsinnoissa. Finaalin annokset ovat vielä salaisuus.  ELO-säätiö / Kim Öhman
 Kisa vaatii kylmiä hermoja ja fyysistä kestävyyttä
 Yli viiden tunnin intensiivinen ruoanlaitto on suorituksena psyykkisesti ja fyysisesti äärimmäisen vaativa. Ismo Sipeläisen mielestä kilpailun jännittävin hetki on kuitenkin jo ennen ajanoton alkua.
 – Ärsyttävin hetki on se 10 minuuttia ennen kuin kello lähtee käyntiin. Kaikki mikä suorituksessa menee pieleen on jo tapahtunut, eikä sitä voi enää korjata. Jos laitteissa on jokin vika, sitä ei enää ehdi korjaamaan. Ja jos raaka-aineissa on jotain pielessä, niille ei voi enää mitään.
 Sipeläinen tietää asian kokemuksesta, sillä hän oli mukana Bocuse d'Orin finaalissa Matti Jämsénin assistenttina jo kilpailukaudella 2010-2011. Jämsén toimii tänä vuonna joukkueen presidenttinä ja osallistuu finaalin tuomarointiin.
 Kilpailijoita ympäröi koko suorituksen ajan erilaisten tuomareiden joukko, jotka tarkkailevat ja pisteyttävät kaksikon suoritusta kisakeittiössä.
 Hermo ei saa pettää, kun yleisön mylvii, hurraa ja seuraa ruoanlaittoa katsomosta ja näytöiltä.
 Siksi kaksikko on harjoitellut kisasuoritusta joka päivä vuoden ajan. Koko kisasuorituksen he ovat tehneet yli 10 kertaa.
 Assistentti Johan Kurkela, valmentaja Tommi Tuominen ja Suomen edustaja Ismo Sipeläinen. Anu Vilkman / Yle
 Tryffeli ja kaviaari kielletty
 Kilpailun raaka-aineet ovat samat kaikille 24 joukkueelle. Tänä vuonna pääraaka-aineina ovat vasikan kylkirivi sekä kasvikset ja äyriäiset.
 Toinen kilpailuruoista tehdään vatiannoksena ja toinen lautaselle.
 Sen lisäksi kilpailuun kuuluu pitkä ja monimutkainen säännöstö, josta ei voi lipsua. Tänä vuonna säännöt kieltävät ensimmäisen kerran käyttämästä tiettyjä raaka-aineita: annoksissa ei saa olla tryffeliä eikä kaviaaria.
 Säännön tavoitteena on tasapainottaa joukkueiden budjetteja ja pakottaa kokit luomaan luksusta uusin keinoin.
 Rahalla on silti väliä: Suomen joukkueen budjetti oli kaksi vuotta sitten 200 tuhatta euroa, kun kisan voittanut Yhdysvallat käytti valmistautumiseen 6 miljoonaa euroa.
 Kovimmiksi kilpakumppaneiksi Sipeläinen ja Kurkela listaavatkin juuri Yhdysvallat, Ranskan, Belgian ja muut Pohjoismaat, etenkin Norjan.
 Suomen Bocuse d'Or-vati Euroopan karsinnoissa viime vuonna.

  ELO-Säätiö / Kim Öhman
 Annokset tarkoin varjeltu salaisuus
 Maun lisäksi tuomaristo arvioi ruuan esillepanoa ja etenkin liha-annoksen vatia. Onnistunut vati saa annoksen loistamaan – vuonna 2015 Matti Jämsénin lihavati valittiin finaalin parhaaksi.
 Tämänuotisen vadin kokit ovat suunnitelleet yhteistyössä Aalto-yliopiston opiskelijoiden kanssa. Niin vati kuin kilpailuannokset ovat finaaliin asti tarkoin varjeltuja salaisuuksia.
 Ne selviävät vasta torstaina, kun Suomen joukkue on tositoimissa.
 – Meidän vahvuus on varmasti rauhallisuus. Keskitymme omaan suoritukseen. Toivomme, että onnistumme tekemään tuomareihin vaikutuksen vahvoilla ja mieleenjäävillä mauilla.
 Suomen joukkue kilpailee Lyonissa keskiviikkona 30.1.
 Kilpailua voi seurata suorana  täältä .
 Lue myös:
 "Kokit ottavat palautetta vastaan huonommin kuin mikään muu ihmisryhmä" – huippukokki Tommi Tuominen valmentaa Suomen Bocuse d'Or -joukkuetta

Suomen joukkue valmiina maailman merkittävimmän kokkikilpailun finaaliin – takana on kahden vuoden valmistautuminen ja satojen tuhansien eurojen budjetti


Summary: Perjantain onnettomuuden jäljiltä on löytynyt 40 kuollutta. Toivo elonjääneiden löytämisestä hiipuu.

Brasilissa määrättiin sunnuntaina 24 000 ihmistä evakuoitaviksi Belo Horizonten kaupungissa, jossa rautamalmikaivoksen  padon murtuma vaati useita kymmeniä ihmishenkiä  aiemmin tällä viikolla.
 Rankat sateet saivat pelastustyöntekijät huolestumaan siitä, että toinenkin pato saattaisi murtuavain pari päivää edellisen suuronnettomuuden jälkeen.
 Huolta herättänyt pato sijaitsee aivan perjantaina murtuneen padon vieressä teollisuusalueella Minas Geraisin osavaltiossa Brasilian kaakkoisosassa.
 Sunnuntai-iltana evakuointikäsky kuitenkin purettiin. Viranomaisten mukaan murtumisvaaraa ei enää ole.
 Etsinnät käynnistyvät uudelleen
 Perjantain onnettomuuden jäljiltä on toistaiseksi löydetty 40 kuollutta. Kateissa on yhä 250 ihmistä. Huono sää on vaikeuttanut etsintöjä. Lisäksi toivoa eloonjääneiden löytämisestä on vähän.
 Pelastushenkilöstö keskittyi sunnuntaina ihmisten saamiseen ulos kaupungista. Asukkaita kehotettiin sireenien ja kovaäänisten avulla poistumaan kodeistaan.
 Kun evakuointimääräys purettiin, uhrien etsinnät käynnistettiin uudestaan.
 Päivitetty klo 19.11. Evakuointikäsky on purettu ja etsinnät käynnistetty uudelleen.

Evakuointikäsky purettu Brasiliassa – toisen padon uskotaan kestävän


Summary: Soutaja Joel Naukkarinen on uhrannut paljon, jotta voisi menestyä Tokion olympialaisissa 2020.

Joel Naukkarisen  kylpyhuoneessa puuskuttaa laite, joka erottelee huoneilmasta typpeä ja happea. Vähähappinen ilma kiertää laitteesta letkun kautta Naukkarisen kasvoilla olevaan maskiin.
 Näin nuori mies opiskelee ja tekee kotitöitä. Yöt hän nukkuu vuoteenpäätyyn viritetyssä alppiteltassa. Hän pyrkii viettämään happivajeessa 12–14 tuntia vuorokaudessa.
 – Käytännössä poistun kotoa vain harjoittelemaan, syömään ja sairaalalle.
 Naukkarisella on takiana vähähappista elämää jo pian 500 vuorokautta. Tavoitteena on jatkaa vielä seuraavat 17 kuukautta. Silloin alkavat Tokion olympialaiset.
 Kova tahdonvoima ajaa äärimmäiseen harjoitteluun
 Joel Naukkarinen on 25-vuotias Suomen maajoukkueen kilpasoutaja. Hän on saavuttanut 98 SM-mitalia eri soutumuodoista, lähes kymmenen suomenennätystä ja kaksi maailmanennätystä. Tänä vuonna tavoitteena on saada edustuspaikka Tokion olympialaisiin ja sieltä kultamitali 2 000 metrin matkalta.
 Menossa on kova harjoittelukausi. Takana on kahden kuukauden jakso Saksassa Flensborgissa ja sitä ennen uuden valmentajan Marc-Oliver Klagesin johdolla Tanskassa Sonderborgissa. Nyt Naukkarisella on hetki aikaa opiskella ja tehdä saliharjoituksia hieman rauhallisemmin Kuopiossa. Kilpasoudun ohella Naukkarinen opiskelee kuudetta vuotta Itä-Suomen yliopistossa lääketiedettä.
 Antti Karhunen / Yle
 Monipuolisen voimaharjoittelun ohella Joel Naukkarinen hakee tehoa fyysiseen kestävyyteen vähähappisissa olosuhteissa. Hänellä on omat happiteltat Kuopiossa, kotipaikkakunnallaan Kouvolassa sekä harjoittelupaikkakunnalla Saksassa.
 – Minulla on todella kova voitontahto. Jos maailmalla kaikki kovimmat kilpakumppanit on tuolla oikeassa vuoristossa harjoittelemassa, niin meillä tuo Puijo jää pari kilometriä liian matalaksi, vaikka sen huipulle muuttaisi. Ei tällaisissa asioissa ole varaa tasoitusta antaa, jos haluaa voittaa kaikki parhaat.
 Naukkarinen on löytänyt alppiteltan käytöstä toimivan ratkaisun.
 – Jos ei Muhammed tule vuoren luo, täytyy vuoren tulla Joelin luo – kuuluu ummeljokelais-savolainen sananlasku, Naukkarinen naurahtaa.
 Letkut rajoittavat elämää, mutta muuten happivaje ei tunnu Naukkarisen mielestä sen kummemmalta kuin lentokoneessa matkustaminen. Myös olympiatoivon avopuoliso suhtautuu hyvin: Naukkarinen on harjoitteluiden vuoksi niin paljon muualla, että on hyvä, että hän on edes maski päässä kotona.
 Olympiakomitea panostaa alppitelttoihin
 Huippu-urheilussa alppitelttoja on käytetty jo useiden vuosien ajan. Olympiakomiteassa ihmetellään, että Suomessa vähähappisella eli hypoksiaharjoittelulla on ollut poltinmerkki. Osa ihmisistä pitää sitä edelleen epäilyttävänä.
 Huippu-urheiluyksikön kestävyyslajien lajiryhmävastaava  Olli-Pekka Kärkkäinen  Olympiakomiteasta kertoo selvittäneensä vuoden 2013 huippu-urheiluyksikön perustamisen jälkeen perusteellisesti alppiteltan käyttöön ja myös lisähapen (hyperoksia) käyttöön liittyvät asiat WADAlta ja silloiselta Suomen ADT:ltä (nykyään SUEK) sekä kansainväliseltä hiihtoliitolta FIS:ltä.
 – Lopputulos oli, että sekä alppimajan että -teltan käyttö on täysin sallittu hypoksian simulointikeino. Kilpailutilanteessa lisähapen käyttö ei tietenkään ole sallittua, Kärkkäinen kiteyttää.
 Hypoksiaharjoittelu on olennainen osa myös kestävyysvalmentajien koulutusta ja sitä käytetään yhteistyössä eri kestävyyslajeissa. Liikuntakeskus Pajulahdessa rakennetaan parhaillaan usean asunnon alppimajaratkaisuja, joissa pystytään simuloimaan erilaisia korkeuseroja.
 – Kun kisat ovat korkealla, kestävyyslajeissa korkealle sopeutuminen eli akklimatisaatio on erittäin tärkeä asia ja oikeastaan välttämätön.
 Monella suomalaisella huippu-urheilijalla on tähtäin jo Tokion jälkeen vuoden 2022 Pekingin talviolympiakisoissa. Siellä kilpaillaan maastohiihdossa, yhdistetyssä ja ampumahiihdossa noin 1 650–1 700 metrin korkeudessa.
 Lääkäriksi muutaman vuoden kuluessa valmistuva Joel Naukkarinen itse tietää tarkkaan alppiteltan vaikutukset.
 – Elimistö lisää punasolujen tuotantoa yrittäessään sopeutua hapenpuutteeseen. Vastaavasti vaikutukset alkavat hävitä, mikäli elimistön hapenpuutetta ylläpitävä olosuhde häviää.
 Naukkarinen ei pidä alppiteltan käyttöä eettisesti arveluttavana, vaan luonnollisena osana kestävyysurheilua. Hän on pohtinut urheilun ja hypoksiaharjoittelun etiikkaa  blogissaan.
 – Tämä ei ole dopingia. Se on sallittua kaikille.
 Naukkarinen muistuttaa kuitenkin, että joissakin lajeissa hemoglobiinirajat estävät hypoksiaharjoittelun.
 Syksyllä syntyi 100 kilometrin maailmanennätysaika
 Hyvä osoitus Naukkarisen kunnosta oli viime marraskuussa, kun hän rikkoi sisäsoudun 100 kilometrin maailmanennätyksen Kuopiossa. Uusi ME-aika oli 6.06.06,1. Se tarkoittaa huikeaa 1.49,8 keskivauhtia 500 metrillä.
 – Harjoittelin Saksassa lähes päivittäin kuuden tunnin ajan, joten 100 kilometriä ei tuntunut ollenkaan vaikealta saavuttaa.
 Hänen kuntonsa on noussut tasaiseen tahtiin. Harjoittelujaksot Saksassa ja Tanskassa ovat tuoneet lisää kestävyyttä. Lisäksi alppiteltassa vietetty aika tehostaa kestävyyslajissa tarvittavaa lihasten hapenottokykyä ja suorituksesta palautumista.
 Kokonaisvaltainen harjoittelu vaatii kuitenkin ennen muuta peruselintapoihin keskittymistä ja riittävää nukkumista. Kuormituksen ja levon on oltava tasapainossa ja aivojen on saatava vaihtelevia ärsykkeitä ja ruokavalion on oltava hyvä, Naukkarinen pohtii.
 Anssi Saviluoto
 Tokioon on vielä aikaa ja matkaa. Viime vuoden kesäkuussa Naukkarinen siirtyi yksikkösoutuun ja teki tietoisen valinnan, että haluaa olla vain itse vastuussa suorituksen lopputuloksesta.
 – Uskon, että pitkässä juoksussa mahdollisuuteni menestyä ovat parhaat yksikössä. Vakavasti ottaen voin sanoa, että maailmassa ei voi olla monta urheilijaa, joka panostaisi urheiluun yhtä paljon tai jonka valmentautumista olisi viety näin pitkälle.
 Ensi kesän MM-kisoista pääsee miesten 2 000 metrin soudusta yhdeksän parasta Tokion olympialaisiin. Vuoden 2020 kevään olympiakarsinnoissa paikkoja jaetaan vielä kolme lisää.

Olympialaisiin tähtäävä Joel Naukkarinen viettää puolet ajastaan happivajeessa – "Poistun vain harjoittelemaan, syömään ja sairaalalle"


Summary: Ainakin kolme ihmistä on pelastettu talon alta. Onnettomuus johtui kaasuvuodosta.

Voimakas räjähdys on romahduttanut osan asuintalosta Haagissa Hollannissa iltapäivällä Suomen aikaa.
 Valokuvista näkyy, että iso osa kolmikerroksisesta talosta on käytännössä raunioina.
 Paikallisten tiedotusvälineiden mukaan  ihmisiä saattaa olla loukussa rojun alla, ja pelastustyöntekijät etsivät koirien avulla mahdollisia uhreja raunioista.  Ainakin kolme ihmistä on löydetty talon alta hengissä .
 Kaikkiaan onnettomuudessa loukkaantui palolaitoksen mukaan ainakin yhdeksän ihmistä, joista seitsemän on viety sairaalaan.
 Räjähdyksen aiheutti paikallisen poliisin mukaan kaasuvuoto.
 Paikalla on lukuisia pelastustyöntekijöitä sekä helikopteri.

Talo räjähti Hollannin Haagissa – ihmisiä pelastettu rojun alta


Summary: Lisäksi metroliikenne myöhästeli  sunnuntaina tuntuvasti.

Useat illan kaukojunat ovat reippaasti myöhässä. Eniten myöhästelee Helsingistä Rovaniemelle matkaava intercity 27 -juna. VR:n mukaan se on myöhässä ratavaurion vuoksi tunnin ja 45 minuuttia.
 Pendolino 51 -juna Seinäjoelta Ylivieskaan on puolestaan myöhässä puolitoista tuntia kaluston odotuksen vuoksi. Samasta syystä intercity 29 -juna Helsingistä Ouluun on sekin myöhässä lähes puolitoista tuntia.
 Lisäksi yhdeksän muuta junaa on myöhässä puolesta tunnista tuntiin. Erityisesti viivästyksiä on aiheuttanut kaapelivaurio Riihimäellä. Vaurio hidastuttaa pääradan liikennettä molempiin suuntiin.
 Ongelmat saivat alkunsa, kun ratatöiden yhteydessä katkesi kaapeleita. Finrailin rataliikennekeskuksen mukaan vika saadaan korjattua viimeistään aamuun mennessä.
 Myös pääkaupunkiseudulla, kehäradalla on ollut sunnuntaina ongelmia sähkökatkon vuoksi. Vaikka liikenne kehäradalla kulkee jo molempiin suuntiin, ovat korjaustyöt vielä kesken.
  Turma yliopiston metroasemalla
 Pääkaupunkiseudun metroliikenne on sunnuntaina takunnut aamupäivällä tapahtuneen henkilövahingon jälkeen.
 Helsingin poliisi kertoi Twitterissä, että ihminen jäi metron alle yliopiston metroasemalla. Metrovalvomon mukaan kello 10.15 junan alle jäänyt uhri kuoli.
 Metrot ajoivat sen jälkeen tavanomaista pitemmin ja epäsäännöllisin vuorovälein. Vielä iltaseitsemän jälkeen ei ollut päästy takaisin aikatauluihin.
 Viimeistään maanantaiaamun ensimmäisten metrovuorojen odotetaan pääsevän liikkeelle aikatauluissa, metrovalvomosta kerrotaan.

Useita kaukojunia reippaasti myöhässä – raiteilla joudutaan odottamaan kalustoa ja vikojen korjauksia


Summary: Puolison kuolema kääntää koko elämän päälaelleen ja murskaa unelmat. Joskus suru saapuu yllättäen.

Tästä on kyse Suomessa on tilastojen mukaan lähes 36 000 työikäistä leskeä. Vuosittain leskeytyy noin 3 400 työikäistä, alle 66-vuotiasta henkilöä. Todellisuudessa määrä on suurempi, koska tilastoihin ei merkitä avoliitosta leskeytyneitä. Jutussa kerrotaan kahden lesken tarinat: Tiia Korhonen leskeytyi 33-vuotiaana, Anna Kaikkonen 40-vuotiaana.
 "Isi on kuollut."
 Monessa perheessä joudutaan sanomaan nämä lohduttomat sanat lapsille. Kaksi naista lupasi kertoa tarinansa. He joutuivat rakentamaan elämänsä, identiteettinsä ja unelmansa uudelleen.
 Tiia Korhonen  oli vielä noin vuosi sitten 33-vuotias viiden lapsen äiti ja vaimo, joka suunnitteli perheen yhteistä ulkomaanmatkaa. Yksi yö muutti kaiken. Hänestä tuli leski ja yksinhuoltaja.
 Pian tulee kaksi vuotta siitä, kun poliisit kävelivät kahden pienen lapsen äidin,  Anna Kaikkosen , 40, työhuoneeseen ja kertoivat hänen 33-vuotiaan aviomiehensä tehneen itsemurhan.
 Tiia Korhosen ja Anna Kaikkosen kohtalon jakavat tuhannet muut äidit ja isät.
 Nuorena leskeksi jääneellä on harvoin saman kokeneita lähipiirissään. Mikä auttaa palaamaan arkeen?
 Tiia Korhonen: "Sohvannurkassa istuessani tajusin, että kaikki muistutti eletystä elämästä"
 3.3.2018. Lauantain vastaisena yönä kaikki muuttui.
 Kun yrittää muistella tiettyjä hetkiä, keho reagoi hyvin voimakkaasti. Pystyn vielä tuntemaan sen tunteen, kun yritin laittaa puhelimeeni hätänumeroa ja saada sanaa tulemaan ulos. Sen paniikin ja sekasorron, kun lapset itkevät, ja mies on hyvin huonossa kunnossa.
 Vielä hetki ennen sitä kaikki oli hyvin.
 Minä ja mieheni olimme olleet yhdessä 18 vuotta. Naimisissa 14. Meillä oli viisi lasta ja tasainen arki.
 Olimme juuri varanneet koko perheen ulkomaanmatkan. Niitä varten meidän perheessämme säästettiin. Meillä ei eletty pahan päivän varalle, vaan elettiin aina sen hyvän päivän varalle.
 Kävimme vielä ennen nukkumaanmenoa keskustelua, kuinka yhteinen aika on kuin laittaisi rahaa pankkiin. Niitä muistoja lapsetkin miettivät pitkään: vitsit, miten kivaa sielläkin oli!
 Keskustelut illalla makuuhuoneessa jäivät viimeisiksi.
 Mieheni sai yöllä laaja-alaisen aivoverenvuodon. Hereille säpsähtäessäni huomasin, että jokin on pielessä. Mies oli herännyt ja ehti tajuta, että jotain on tapahtumassa.
 Soitin apua. Lapset heräsivät tietysti siinä rytäkässä myös.
 Muistikuvat yöstä ovat hataria, mutta keho muistaa kaiken tapahtuneen. Tajusin, että kaikki oli siinä tilanteessa minun vastuullani. Mies haettiin ambulanssilla ja me jäimme kotiin.
 Ikkunasta katsoimme, kuinka ambulanssi ei heti lähtenyt.
 Sitten se lähti pillit päällä.
 Lopulta sain kyydin sairaalaan. Huomasin jo ihmisten ilmeistä, ettei mitään hyvää ole tulossa. Neurokirurgi pyysi minua ja mieheni vanhinta poikaa huoneeseensa. Sanat olivat turhia, kaikki oli luettavissa lääkärin kasvoilta. Hän sanoi, että mieheni on käytännössä aivokuollut.
 Jäädään vain odottelemaan sitä, että hän kuolee.
 Päällimmäisenä oli se ajatus, että lasten pitää päästä näkemään isänsä hengissä. Ja niin kaikki lopulta ehtivätkin. Neljä lapsistamme tulivat Heinolasta ja 14-vuotias poikamme lensi Helsinkiin laskettelureissulta Lapista.
 Aikaa oli jäljellä vain vähän. Isä ei enää reagoinut, mutta tärkeintä oli se, että hän oli lämmin ja elävä isä. Saimme olla huoneessa niin pitkään kuin halusimme. Pienimmät lapsistamme eivät ymmärtäneet tilanteen lopullisuutta. Oikeasti, että tämä on tässä.
 Nuorimmat lapset lähtivät edeltä kotiin ja odotin, että vanhin poika saa sanoa hyvästinsä. Kipua oli turha pitkittää.
 Kotiinpaluu oli hirveää.
 "Ajattelen niin, ettei puolison menettämisestä tarvitse selvitä." Tiia Korhonen ymmärsi ajan myötä, että itselle pitää antaa aikaa toipua traumasta. Niko Mannonen / Yle
 Olo oli edelleen hyvin epätodellinen. Muistan matkalta ainoastaan ison pyöreän kuun. Sitä ympäröivät pilvet, jotka olivat kuin siivet. Lapsen kanssa mietimme, että onpa jännä näky. Ihanakin toisaalta.
 Matka kesti ikuisuuden.
 Mietin, miten kerron edeltä kotiin palanneille lapsille, ettei iskä koskaan enää tule kotiin.
 Sohvan nurkassa istuin ja ihmettelin – ei sille tunteelle ole sanoja. Mihin tahansa katsoin, kaikki muistutti eletystä elämästä ja siitä rakkaasta ihmisestä, joka oli poissa.
 Arki muuttui aika radikaalisti.
 Palasimme rytmiin omalla tavallamme. Olisimme saaneet kotiin apua, mutta minulle oli hirveän vieras ajatus, että joku tulee keittiöömme tekemään ruokaa ja siivoamaan. Minä ja lapset huolehdimme kodista yhdessä ja lämmitimme saunaa. Kävimme kaupassa ja mietimme yhdessä, mitä söisimme. Kun ajatukset olivat aivan sekaisin, muistin kuitenkin aina kaksi asiaa: maitoa ja vessapaperia.
 Huomasin, miten paljon olin laskenut miehen varaan. Hän teki kaikkea oma-aloitteisesti ja ykskaks ne asiat olivat vastuullani. Mieheni oli ollut hyvin lämminsydäminen ja perhekeskeinen ihminen.
 Minulla meni työkyky. Olin tehnyt töitä lastensuojelun puolella ja koin, ettei minulla ollut enää mitään annettavaa. Ajattelin pitkään, ettei minulla ole mitään annettavaa kenellekään.
 Ensimmäisinä kuukausina en ymmärtänyt tilannetta täysin itsekään. Järjestelin hautajaiset ja saavuin sinne. Muistan katsoneeni arkkua ja miettineeni, että ”kukaan ei oo kertonut mulle”. Sellaisia hetkiä oli paljonkin. Siinä alkaa epäillä omaa mielenterveyttään: mitä tässä tapahtuu.
 Lisäksi oli huolehdittava kaavakkeiden täyttämisestä ja talousasioista. Kun ei ole koskaan sen asian äärellä ollut, oli selvitettävä, minne minä menen ja kuka minua neuvoo.
 Kaikki oli lopullista ja olin yksin. Vastuu lapsista ja epäilys omasta mielenterveydestä olivat yhdistelmä, joka toi huolen romahtamisesta.
 Kuka huolehtii lapsista?
 Nippa nappa jaksoin viedä lapsen päiväkotiin ja hakea sieltä pois. Tärkeintä oli se, että arki pyöri niin normaalisti kuin mahdollista: lapset jatkavat koulussa ja päiväkodissa käymistä sekä tapaavat muita aikuisia. Tunne siitä, että elämä jatkuu.
 Kun jäin työelämästä pois, koin olevani irrallaan kaikesta.
 Meillä on aina ollut paljon ystäviä ja tuttavia. Lapsilla on ollut ystäviä ja heillä ihanat perheet, jotka huolehtivat– toivat ruokaa ja kävivät. Yksi liikuttava tapaus siltä ajalta on jäänyt mieleeni. Lapseni ystävä toi minulle naistenpäivänä keltaisia kukkia. Hän ei tiennyt, mikä merkitys niillä minulle oli. Mieheni toi minulle aina merkkipäivinä keltaisia kukkia. Se on lempivärini.
 Kun tuli kesä ja oli kesäloma, vietimme lasten kanssa paljon aikaa. Vaan oltiin, kukaan ei mennyt mihinkään.
 Silti toipuminen on edelleen kesken.
 Lopulta Tiia Korhonen päätti muuttaa toiselle paikkakunnalle. "Löysin myös uuden kumppanin, mikä on äärettömän hyvä ja ihana asia." Niko Mannonen / Yle
 Kuka minä oikeastaan olen?
 Ajattelen, ettei puolison menettämisestä tarvitse selvitä. En yritä pakottaa itseäni mihinkään. Tiedostan, että hän on poissa. Tiedostan suruni, ja se on ihan ok. Trauma jätti jäljen kehon muistiin. Se on niin iso mörkö, etten tiedä, pystyykö siitä koskaan selviämään.
 Minkälainen olen jatkossa? Minkälainen se Tiia on?
 Nyt se on edelleen rikki ja se hakee paikkaansa, mutta se Tiia yrittää. Sillä on elämänhalu edelleen.
 Tässä välillä hain uutta työpaikkaa, jonka sain ja lähdin kokeilemaan. Vaikka työ oli mielenkiintoista ja mukavaa, pää ei vastaanottanut uusia asioita. Jotenkin oli hirveä kiire päästä arkeen, vaikka tiedostin, etten ole vielä valmis.
 Lopputulos oli, etten pystynyt. Oma fyysinen terveys alkoi oireilla. Puolen vuoden ajan nukuin neljä tuntia yössä. Oman hyvinvoinnin laiminlyömisestä seurasi alamäki. Entisellä kotipaikkakunnalla ihmiset halusivat olla liikaa läsnä ja neuvoa. Se oli vaikeaa. Ei ollut tilaa hengittää.
 Löysin myös uuden kumppanin, joka on äärettömän ihana asia. Hän asui toisella paikkakunnalla, jonne mekin lopulta muutimme. Sillä tiellä ollaan, että siipiä kokeillaan.
 Elämä on karua.
 Hyppy tuntemattomaan oli pelottava, mutta luulen, että se kannattaa ja vie eteenpäin.
 Mitäkö haluaisin sanoa muille samaan tilanteeseen joutuville?
 Akuutissa vaiheessa ajattelin, että aina tulee ilta. Tärkeintä on, että kuuntelee itseään ja menee päivä kerrallaan.
 Kaikki ihmiset haluavat varmasti hyvää. Kun kuulee paljon neuvoja, hämärtyy, mitä itse tarvitsee. Ihmiset ovat niin eri lähtökohdista, ettei kukaan voi toiselle sanoa, että näin tulisi tehdä ja olla.
 Jo alkutaipaleella oppi, että pitää löytää itsestään kiitollisuus – kaikessa, koko ajan se kiitollisuus. Kun tilanteelle ei voinut mitään, piti oppia olemaan kiitollinen siitä, että on saanut sen elämän. Sen elämän ansiosta olen se ihminen, joka olen.
 Olin kiitollinen edesmenneelle puolisolle asioista, mitä ympärillä on.
 Jokaisen elämä kuitenkin jatkuu. Pitää olla armelias sille, että elämä on tosi vaikeaa ja kurjaa pitkän aikaa. Hyviä asioitakin tulee ajallaan.
 Tänään unelmoin siitä, että olisin iloinen, hauska, hullu, eteenpäin katsova ihminen.
 Sirpa Mynttinen on Jyväskylässä kymmenen vuotta sitten perustetun Suomen nuoret lesket ry:n toiminnanjohtaja. Niko Mannonen / Yle
 Miten lesken kuuluu tai ei kuulu olla?
 Suomen nuoret lesket ry:n  toiminnanjohtaja  Sirpa Mynttinen  korostaa, että kaikki avun ja tuen muodot eivät sovi jokaiselle. Kokemuksensa kertonut Tiia Korhonen ei halunnut kotiinsa apua. Jutun toiselle päähenkilölle Anna Kaikkoselle kriisityöntekijöiden läsnäolo ja vertaistuki olivat pelastus.
 Mynttisen mukaan avainasia on, että surun kohdannut tietää, millaista tukea on ylipäätänsä saatavilla.
 – Lesket saavat usein ympäristöstään neuvoja, miten lesken kuuluu tai ei kuulu olla. Rohkaisemme, että leski itse tietää tämän parhaiten.
 Vuosittain leskeytyy noin 3 400 työikäistä, alle 66-vuotiasta henkilöä. Todellisuudessa määrä on suurempi, koska tilastoihin ei merkitä avoliitosta leskeytyneitä. Esimerkiksi vuonna 2017 vanhempansa menetti  1869 alaikäistä lasta  (Tilastokeskus).
 Suomessa on tilastojen mukaan lähes 36 000 työikäistä leskeä.
 Kaikki eivät koe hyötyvänsä vertaistuesta. Monet saavat vertaisten kohtaamisesta suuren avun, koska lähipiirissä ei välttämättä ole muita saman kokeneita. Vertaistuki tarjoaa kokemuksen, että toiset pohtivat samoja kysymyksiä.
 – Usein silloin omat tunteetkin normalisoituvat, Mynttinen toteaa.
 Lasten edunvalvontaan liittyvät kysymykset tulevat usein yllätyksenä.  Sirpa Mynttinen
 Hän muistaa, kuinka vertaistukiviikonlopussa keskusteltiin kerran, mihin asioihin leskeytyminen vaikuttaa. Vastaus oli: kaikkeen. Nuori leski menettää samalla suunnitellun tulevaisuutensa. Myös oma identiteetti täytyy rakentaa uudelleen.
 – Elämää on vielä paljon edessä, ja puolison kuoleman siinä iässä ei pitänyt olla mahdollista.
 Käytännön asioiden hoitaminen aiheuttaa myös kysymyksiä.
 – Hyvin pian hautajaisten jälkeen järjestetään perunkirjoitukset. Lisäksi moni pohtii, onko leskellä oikeus eläkkeisiin ja mistä niitä haetaan. Myös lasten edunvalvontaan liittyvät kysymykset tulevat usein yllätyksenä, Mynttinen sanoo.
 Kaiken tämän ohessa pitää hoitaa netti-, pankki- ja vakuutusasioita.
 Sana leskikin voi tuntua aluksi hurjalta – varsinkin silloin, jos leskelle on luotu odotuksia siitä, miten lesken tulisi suhtautua uuteen elämänvaiheeseensa. Sanaa on monesti makusteltava alussa.
 – Monilla on mielikuva siitä, että leski on ikäihminen. Joistakin tuntuu pahalta rastittaa vaikkapa kaavakkeeseen leski-sana. Silloin joutuu pohtimaan, mitä se minun kohdallani tarkoittaa, Mynttinen huomauttaa.
 Suomen nuoret lesket ry:n kestoteema on perhe-eläkejärjestelmän epätasa-arvo nuorena leskeytyneitä kohtaan. Nuoret, lapsettomat lesket jäävät kokonaan ilman leskeneläkettä.
 Kriisityöntekijät neuvoivat Anna Kaikkosta kertomaan lapsilleen isä kuolemasta suoraan. Elämän oli jatkuttava: "Vein seuraavana aamuna lapset päiväkotiin." Niko Mannonen / Yle
 Anna Kaikkonen: "Vein seuraavana aamuna lapset päiväkotiin"
 30.5.2017. En koskaan unohda, mitä poliisit sanoivat tullessaan työhuoneeseeni. Viesti oli hyvin selvä: ”Meillä on sinulle ikäviä uutisia. Miehesi on kuollut.”
 Kumma kyllä, ensimmäinen kysymykseni oli poliiseille: ”Onko hän tehnyt itsemurhan?”
 Se oli ainoa looginen selitys, vaikka siinäkään ei ollut järkeä.
 Mitä tunteita silloin tuntee?
 Siinä menee shokkiin. Itkee hysteerisesti. Elämä menee puuroksi.
 Aika pysähtyy täysin.
 Poliisit veivät minut kotiin. Suurin hätäni oli, miten saan miehen perheelle ilmoitettua. Minun täytyi pyytää heidät meille. Se oli asia, jota ei voi kertoa puhelimessa. Mitä voi edes sanoa?   Keksin jotain ja sain miehen perheen kotiimme. Siinä hetkessä luulin, että perheelle kertominen olisi pahinta.
 Pahin oli vasta edessä.
 Ehdottomasti vaikein tilanne, missä olen elämässäni ollut, oli joutua kertomaan viesti lapsille.
 Se piti tehdä mahdollisimman suoraan ja rehellisesti – niin minua neuvottiin. Lapsentasoisesti, mahdollisimman yksinkertaisesti. Ei metaforia, että nukkui pois tai lähti.
 Piti vain sanoa, että isi on kuollut.
 Muistaakseni kerroin kuolemisen tavankin. Kriisityöntekijät opastivat, etteivät lapset hyödy valheista. He vaistoavat salailun. Tulee uusi trauma, jos uusia asioita paljastuu myöhemmin.
 Toimin ohjeen mukaan.
 Se on kamalinta, mitä olen joutunut elämässäni tekemään.
 Lapset alkoivat itkeä hysteerisesti ja tulivat molemmat syliini. Pienet lapset eivät käsitä kuoleman lopullisuutta. Nähdessään aikuisten surun lapsikin ymmärtää, miten vaikeasta ja kamalasta asiasta on kyse.
 He itkivät varmaan 20 minuuttia ja lakkasivat. Sitten itku alkoi uudelleen ja jatkui pitkin iltaa.
 Emme kuitenkaan olleet yksin. Poliisien mukana kotiimme tulleet kriisityöntekijät olivat meillä aamusta iltaan monta päivää. Se oli korvaamatonta. Olimme miehen perheen kanssa yhteisönä ja yhteisönä asiaa alettiin käsitellä.
 Niin karua kuin se onkin, kriisityöntekijät sanoivat lasten hyötyvän siitä, että arki säilyy mahdollisimman muuttumattomana. Jos lapset näkevät vain surevia ja panikoivia aikuisia, se pahentaa heidän tilannettaan.
 Vein seuraavana aamuna lapset päiväkotiin. Se oli hirveän absurdia.
 "Itsemurha tuli minulle ja meille kaikille yllätyksenä." Anna Kaikkonen pohtii edelleen miehensä kuolemaan johtaneita syitä. Niko Mannonen / Yle
 Itsemurha tuli kaikille yllätyksenä.
 Ehdimme mieheni kanssa olla melkein 10 vuotta yhdessä. Isänä hän oli hyvin omistautuva ja lapsia rakastava. Kun minun piti palata äitiyslomalta töihin, hän oli esikoisen kanssa seitsemän kuukautta kotona. Kävin töissä ja hän viimeisteli opintojaan. Gradu on edelleen puolivalmiina laatikossa. Hän etsi paikkaansa, mikä hänestä tulee isona.
 Haaveilimme matkustelusta ja muista tavallisista asioista. Meillä oli kaikin puolin keskusteleva suhde.
 Mieheni oli muutaman viikon ennen kuolemaansa oirehtinut mielenterveydellisesti ja käynyt lääkärissä. Tiesimme, että jotain on tekeillä, mutta tilanne oli akuutti ja olimme uuden edessä.
 Kuolema synnytti paljon kysymyksiä.
 Tapahtunutta alkaa kelata mielessään. Se ei päästä otteestaan. Se on kuvaavaa minulle, että ajatukset kiertävät koko ajan kehää: Mitä on tapahtunut? Miten me olemme tulleet tähän pisteeseen?
 Sitä kesti pitkään.
 Vieläkin toki kelaan tilanteita, mutten koko ajan.
 Kertasimme läheisten kanssa jokaista yksityiskohtaa. Olisiko jostain voinut päätellä tai tietää? Oliko jollain hänen lauseellaan piilomerkitys?
 Tapahtuneeseen yrittää löytää mieltä, mutta ei siihen löydy.
 Hän ei jättänyt viestiä. Poliisilta saimme hänen reppunsa, eikä sielläkään ollut mitään tietoa.
 Voimme vain arvailla.
 Anna Kaikkosella ja hänen lapsillaan on yksi erityinen paikka. "Kotimme lähellä on ranta, jossa mies tykkäsi käydä uimassa. Sinne menemme usein. Siellä hän on elävästi läsnä. Joskus saatan käydä siellä yksinkin kävelemässä." Niko Mannonen / Yle
 Nyt olen yksin. Olen leski. En osaa ajatella itseäni sinkkuna. En tiedä, miten minun pitäisi puhua itsestäni.
 Miten puhun "mun miehestä", kun en aina halua sanoa, että ”se mun kuollut mies”? Silti puhun usein "mun miehestä", vaikka tajuan, ettei se kuvaa tilannettani.
 Aluksi ihmisten utelut tuntuivat muutenkin pahalta.
 Jotkut saattoivat hyvin suoraan kysyä: mitä tapahtui? Toisaalta ymmärrän sen. Se on hyvin luonnollinen reaktio.
 Muutamille sanoin, että se oli tapaturma. En halua, eikä minun tarvitse, selittää kaikille. Surevan kohtaamisessa tietynlainen hienovarainen myötäeläminen olisi mielestäni oikea kohtaamisen tapa. Usein leski joutuu myös lohduttamaan muita. Sekin on väärin.
 En edes pidä ihan hirvittävästi sanasta leski. En ehkä ajattele, että leskeys on identiteettini. Sana kieltämättä vähän kalskahtaa. Tulee mieleen vanha ihminen, jotenkin elämäänsä riutuva. Kärsivä.
 Voi olla, että ne ovat minun mielikuviani. Silti en mielelläni puhu itsestäni leskenä. Toki en ole vielä keksinyt minä muunakaan sitten puhuisin. Ehkä puhun itsestäni ihan vain ihmisenä? Tai äitinä?
 Joo, äiti on hyvä.
 Mutta kyllä puolison kuolema muuttaa ihan kaiken – taloudenkin. Olen lasteni edunvalvoja. Heidät on merkitty maistraatissa holhousrekisteriin. Minun pitää vuosittain tehdä tiliä heidän talousasioistaan maistraatille. Tällaisia asioita en koskaan joutunut ajattelemaankaan.
 Sitä joutuu penkomaan itsensäkin pohjamutia myöten, siksi käyn terapiassa.
 Kun kuolemasta oli pari kuukautta, menin ensimmäiseen vertaistukitapaamiseen. Vain vähän aiemmin olin palannut takaisin töihin.
 Ymmärsin, etten ole tunteideni kanssa yksin. Lohduttaa, että muutkin ihmiset ovat kokeneet jotain samanlaista. Sillä on tosi iso merkitys. Nykyisin käyn tapaamisissa harvemmin. En olisi vielä valmis lopettamaankaan.
 Ei ole oikeaa tapaa surra.
 Koen vähän vaaralliseksi lähteä antamaan neuvoja, koska ihmiset ovat niin erilaisia. Itseäni on auttanut, että olen yrittänyt kohdata asiat mahdollisimman nopeasti ja suoraan. Kävin esimerkiksi katsomassa miestäni kuolleena neljä kertaa.
 Se kuulostaa paljolta, mutta vaati sen. Se on auttanut minua, mutten tiedä auttaako se kaikkia.
 Tärkeintä on, ettei jää yksin, vaan hakee jotain apua.
 Ajattelen edelleen miestäni monta kertaa päivässä. Kaipuu saattaa tulla hyvinkin yllättävissä hetkissä. Kun menin vuosi sitten kauppaan, aloin itkeä lihatiskillä. Hän oli meillä se, joka aina paistoi lihat.
 Lapsissa, varsinkin pojassamme, näen tosi paljon isänsä piirteitä.
 Emme tykkää muistella isää hautausmaalla. Sen sijaan meillä on yksi erityinen paikka. Kotimme lähellä on ranta, jossa mies tykkäsi käydä uimassa. Sinne menemme usein. Siellä hän on elävästi läsnä. Joskus saatan käydä siellä yksin kävelemässä.
 Tilaamme siellä lasten kanssa hyviä isi-unia.
 Tänä päivänä haaveilen siitä, että jonain päivänä kouluttaudun joogaopettajaksi.

"Piti vain sanoa, että isi on kuollut" – leskeksi jääneen pahin painajainen oli suruviestin kertominen pienille lapsille


Summary: John Wayne -tyyppinen jäyhä mies ei puhu tunteistaan edes parisuhteessa. Heikkouden näyttäminen kuitenkin kannattaa, sanoo psykoterapeutti Lauri Mannermaa.

Kova, kilpailuviettinen ja aggressiivinen. Sellainen on kiteytettynä perinteinen miehen malli huonoimmillaan. Vaikka maailma on muuttunut aiempaa sallivammaksi ja monimuotoisemmaksi, vaikuttaa vanha ajattelutapa yhä jollakin tavalla kaikkiin miehiin ja poikiin.
 Tiukasti perinteisen miehen mallin omaksuneet miehet myös kärsivät siitä eniten. Heillä on muita suurempi riski terveysongelmiin, päihdeongelmiin ja jopa itsemurhiin, kertovat lukuisat amerikkalaiset tutkimukset. Niiden pohjalta Amerikan psykologinen yhdistys on julkaissut ensimmäisen  hoitosuosituksen miesten ja poikien kanssa työskenteleville  psykologeille.
 Miesten hoitamiseen erikoistunut psykoterapeutti  Lauri Mannermaa  arvioi, että hoitosuositus auttaa huomaamaan miehiin kohdistuvat rooliodotukset entistä paremmin. Paine olla tietynlainen mies koskettaa jollakin tavalla kaikkia poikia ja miehiä.
 – Perinteinen miehen rooli on hankala myös niille, jotka poikkeavat odotuksista. He kuitenkin peilaavat itseään niihin ja arvioivat sitä kautta omaa kelpaavuuttaan miehenä, Mannermaa sanoo.
 Amerikan psykologinen yhdistys muistuttaa, että yhteiskunnassa vallitseva miehen malli vaihtelee eri kulttuureissa ja ikäryhmissä. Yleisesti miehiltä kuitenkin odotetaan muun muassa heikkouden peittämistä, asioiden aikaansaamista, naiselliseksi käsitettyjen ominaisuuksien välttämistä sekä riskien ottamiskykyä ja -halua.
 Miehen odotetaan kestävän vaikeuksia ja pärjäävän ilman apua. Siksi perinteisen mallin omaksunut mies saattaa vältellä avun hakemista silloinkin, kun se olisi tarpeen, varsinkin jos kyse on mielenterveyden solmuista.
 Moni salaa tunteet, koska pelkää paljastaa heikkoutensa
 Psykoterapeuttina Lauri Mannermaa tapaa paljon eri-ikäisiä ja erilaisissa elämäntilanteissa olevia miehiä. Jokin heitä kuitenkin usein yhdistää, ja se on tunteiden tunnistamisen ja niistä puhumisen vaikeus.
 – Kavereiden kanssa puhutaan reteästi naisista, autoista, dokaamisesta ja kalastuksesta. Se on hauskaa, mutta siitä jää usein aito kokemus ja tunteista puhuminen pois. Onneksi nykyään on olemassa jo miesten kaveriporukoita, joissa voi puhua myös tunteista, Mannermaa kiittelee.
 Natasha Quarmby / AOP
 Kaikilla ihmisillä on heikkouksia ja vaikeita tunteita. Jos niistä ei puhu, ne voivat kasvaa ylitsepääsemättömiksi.
 – On hyvin yleistä, että me miehet olemme yksin vaikeiden tunteidemme kanssa. Ajattelemme, ettei kukaan muu tunne samanlaista hätää ja ahdistusta. Tunteet salataan, koska muuten pelkäämme tuhoutuvamme.
 Sisälle padotut tunteet voivat johtaa muun muassa päihteiden liikakäyttöön tai muihin addiktioihin sekä väkivaltaan muita ja itseä kohtaan. Myös parisuhteet kärsivät puhumattomuudesta.
 – Silloin todellinen yhteys kumppaniin puuttuu. Jos toisin esiin itsestäni muuta kuin John Wayne -tyyppistä vaikenemista, niin kumppani näkisi, että olen heikko ja huono, Mannermaa kuvailee monen miehen ajatuksenkulkua.
 Mannermaa heittää palloa myös miehen kumppanille. Silloin, kun toinen alkaa tunteistaan puhua, on syytä kuunnella eikä tuomita.
 Perinteinen maskuliinisuus sisältää myös hyvää
 Viime elokuussa julkaistu Amerikan psykologisen yhdistyksen suositus ei ensin herättänyt laajaa huomioita. Siitä noin viikko sitten julkaistu lehtijuttu sytytti Yhdysvalloissa kiivaan keskustelun, jossa suositusta arvostellaan kovin sanoin.
 Moni keskustelija on kokenut, että suositus leimaa kaikki miehet tietynlaisiksi eivätkä ota huomioon miesten keskinäistä erilaisuutta. On myös muistutettu, että moni perinteisesti miehisenä pidetty ominaisuus on hyvä, eikä niistä tarvitsekaan pyrkiä pois.
 AOP
 – Esimerkiksi perheestä huolehtiminen on perinteisesti ollut osa miehen roolia, Lauri Mannermaa muistuttaa.
 Lisäksi on kritisoitu sitä, miksi yhteiskunnassa etuoikeutetussa asemassa olevien miesten kohtaamiseen ylipäänsä tarvitaan erityisiä ohjeita. Ei ole pitkä aika siitä, kun psykologit olivat lähes yksinomaan miehiä ja psykologiset tutkimukset tehtiin lähinnä valkoisilla miehillä ja pojilla.
 Etuoikeutetusta asemasta huolimassa miehillä on myös enmmän vaikeuksia kuin naisilla.
 – Miehet kuolevat nuorempina. Heillä on enemmän sydänsairauksia, väkivaltaa ja itsemurhia kuin naisilla. Voi siis olla, että jossain määrin miehen perinteinen rooli pitää miehiä vankina, Mannermaa sanoo.
 Roolien tunnistaminen antaa mahdollisuuden vapautua niistä
 Lauri Mannermaa uskoo, että amerikkalaisten kokoamista ohjeista voi olla hyötyä myös Suomessa miesten ja poikien kanssa työskenteleville sosiaali- ja terveysalan ihmisille. Ohjeet voivat lisätä ymmärrystä kulttuurisista rakenteista, jotka luovat miehille paineita olla tietynlainen.
 – On hyvä pyrkiä siihen, että mies uskaltaa kertoa oikeista tunteistaan. Pakottaa ei kuitenkaan saa.
 Mitä vähemmän ennakko-odotuksia miehiin ja hyväksyttyyn maskuliinisuuteen kohdistuu, sitä vapaammin jokainen mies voi olla oma itsensä. Se puolestaan lisää hyvinvointia monin tavoin.

Amerikan psykologiyhdistys: Perinteinen miehen malli vahingoittaa monia miehiä ja poikia


Summary: Parlamentti äänestää puolueiden ja parlamentaarikkojen tekemistä muutosesityksistä hallituksen brexit-suunnitelmiin.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Britannian EU-erosta eli Brexitistä on jo käyty neuvottelut Britannian ja Euroopan Unionin välillä. Sopimus ei kuitenkaan kelvannut parlamentille, joka hylkäsi sen murskaluvuin.
 Parlamentin puhemies valitsi iltapäivällä seitsemän muutosehdotusta, joista parlamentti nyt äänestää. Tosin EU on viimeksi tiistaina toistanut, että sopimusta ei ole mahdollista neuvotella uudelleen.

Yle seuraa Britannian brexit-äänestyksiä hetki hetkeltä


Summary: Britannian parlamentti äänestää illalla kansanedustajien brexit-suunnitelmiin esittämistä muutoksista. Se ei tapahdu nappia painamalla vaan kävelemällä ulos salista.

Westminsterissä brittiparlamentin alahuoneen istuntosalin vihreille penkeille on tänään tiedossa tungosta, sillä alahuone käsittelee kansanedustajien esittämiä muutoksia Britannian EU-erosuunnitelmiin.
 Puhemiehen valitsemista muutosesityksistä äänestetään noin kello 21 alkaen. Sitä ennen niistä keskustellaan parlamentissa, ja mikäli vanhat merkit pitävät paikkansa, tänäänkin kuullaan monta kertaa alahuoneen puhemiehen  John Bercow'n  komentoääni:  Oooorder!
 Miksi puhemies huutaa yhtenään järjestystä saliin?
 Ilmeisin syy on siinä, että puhemies Bercow'lla ei ole nuijaa, jota voisi paukuttaa.
 Puheenvuoron pitäjällä on oikeus tulla kuulluksi, joten Bercow'n tehtävänä on hiljentää taustameteli, mikäli muiden edustajien huutelu käy liian äänekkääksi. Puhemies on korkeimmalla istuva henkilö salin päädyssä, hallituksen ja opposition penkkirivien välissä.
 John Bercow on toiminut alahuoneen puhemiehenä vuodesta 2009.  Lehtikuva
 Nykyinen puhemies Bercow tunnetaan värikkäästä kielenkäytöstään ja napakoista vastauksistaan kansanedustajille.
 Terävästä keskustelukulttuuristaan kuulussa brittiparlamentissa nokkelat välihuudot ovat sallittuja ja suotaviakin. Aivan mitä hyvänsä loukkauksia salissa ei saa kuitenkaan huudella: toista edustajaa ei saa syyttää valehtelijaksi.
 Parlamentin sivuilta löytyy  pieni lista nimityksistä , joita puhemiehet ovat vuosien varrella pitäneet sopimattomina. Esimerkiksi siaksi, rotaksi, pelkuriksi tai petturiksi nimittely on katsottu asiattomaksi.
 Puhemies on ainoa salissa, joka voi tavan mukaan kutsua muita edustajia nimeltä. Muiden tulee puhutella puoluetovereita "arvoisaksi ystäväksi" ja muihin puolueisiin kuuluvia "arvoisaksi sen-ja-sen vaalipiirin edustajaksi".
 Mikä on se kultainen kapine istuntosalin pöydällä puhemiehen edessä?
 Se on  seremoniallinen sauva , joka edustaa kuningattaren valtaa. Jos puolitoistametrinen sauva ei ole salin pöydällä, alahuone ei voi laillisesti kokoontua, käsitellä lakeja tai äänestää niistä.
 Mark Duffy / Lehtikuva
 Sauva tuodaan pöydälle jokaisena istuntopäivänä ja viedään pois istunnon päätyttyä. Parlamentaarikot eivät saa koskea siihen, mutta vuosien varrella jotkut eivät ole voineet vastustaa kiusausta.
 Viimeksi ennen joulua työväenpuolueen edustaja  Lloyd Russell-Moyle  otti sauvan käteensä ja yritti viedä sen istuntosalista pois. Russell-Moyle pysäytettiin nopeasti, ja rangaistuksena hänet poistettiin salista loppupäiväksi.
 Kapinointinsa syyksi Russell-Moyle nimesi hallituksen brexit-suunnitelmat.
 Miksi monet edustajat pongahtavat seisomaan, kun yksi saa puheenvuoronsa pidettyä?
 Se on tapa kiinnittää puhemiehen huomio eli pyytää puheenvuoroa. Seisomaan saa nousta vain puheiden välissä, kun puhemies valmistautuu ilmoittamaan seuraavan puhujan.
 Puheenvuoroa voi pyytää myös kirjallisesti ennen istuntoa.
 Miksi kaikki häipyvät kesken kaiken salista?
 Parlamentin tärkeät äänestykset toteutetaan siten, että edustajat lähtevät salista ja jakautuvat niin kutsutuille kyllä- ja ei-käytäville. Käytävillä virkailijat kirjaavat ylös edustajien nimet ja tehtävään nimetyt edustajat laskevat äänet.
 Britannian parlamentti ei käytä elektronista äänestysjärjestelmää.
 Kun jokin asia tulee äänestettäväksi, puhemies kehottaa ensiksi esitystä puoltavia huutamaan kyllä ja sen jälkeen vastustajia huutamaan ei. Sitten hän arvioi, kumpi huutokuoro voitti. Vain, jos puhemiehen arvio kyseenalaistetaan, järjestetään käytävä-äänestys eli jako.
 Miksi edustajat istuvat niin ahtaasti?
 Salissa ei yksinkertaisesti ole riittävästi istumapaikkoja kaikille edustajille.
 Britannian parlamentin alahuoneessa on 650 edustajaa, mutta istumaan mahtuu vain noin kaksi kolmasosaa heistä. Kun parlamentti käsittelee tärkeitä lakeja ja kaikki haluavat olla paikalla, osa joutuu seisomaan tai istumaan penkkirivien viereen.
 Minkä takia hallitus ja oppositio on sijoitettu vastakkain?
 Tapa periytyy historian sattumasta. Alahuone sai oman istuntosalinsa, kun kuningas  Edvard VI  luovutti 1500-luvulla maalliseen käyttöön siirretyn kirkkosalin alahuoneen käyttöön. Tilan muoto ja aiempi käyttötarkoitus vaikuttivat siihen, miten istumapaikat sijoitettiin.
 Puhemiehen paikka sijoitettiin alttarin portaille, ja edustajat istutettiin toisiaan vasten kuin kilpailevat kuorot. Siitä lähtien alahuoneessa on ollut sama järjestys. Myös kyllä- ja ei-käytävillä äänestäminen on ollut tapana noista ajoista lähtien.
 Jessica Taylor / Lehtikuva
 1800-luvulla Westminsterin suuren palon jälkeen rakennettiin saman mallinen uusi istuntosali, joka puolestaan tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Silloin harkittiin, pitäisikö tilalle rakentaa suurempi, mahdollisesti puolikaaren tai hevosenkengän muotoinen istuntosali.
 Muun muassa sodan ajan pääministeri  Winston Churchill  vastusti muutoksia. Churchill piti kaksipuoluejärjestelmää Britannian parlamentaarisen demokratian ytimenä ja näki sen juontavan juurensa parlamenttisalin muotoon. Myös salin koosta Churchillilla oli selvät mielipiteet.
 – Salin [...] ei tule olla niin iso, että kaikki edustajat mahtuisivat sisään ilman tilanahtautta, eikä pidä edes kysyä, pitäisikö jokaiselle edustajalle olla hänelle varattu oma paikka. Jos sali on tarpeeksi suuri kaikille, yhdeksän kymmenesosaa keskusteluista käydään masentavassa ympäristössä lähes tyhjässä tai puolityhjässä salissa. [...] Suurina hetkinä ilmassa pitäisi olla tungoksen ja kiireen tuntua, Churchill perusteli  Encyclopaedia Britannican mukaan .
 Pommitetun tilalle rakennettiin samanmuotoinen ja yhtä ahdas sali. Ja Britannian parlamentin alahuoneessa istutaan edelleen tärkeinä äänestyspäivinä kuin sillit suolassa.
 Lähteet:   Britannian parlamentin kotisivut ,  The Guardian ,  The New York Times ,  Encyclopaedia Britannica .

Suomalaisin silmin brittiparlamentti on täynnä teatteria – Lue kummien käytäntöjen taustat ja katso kello 17 alkaen, millaiseksi keskustelu äityy tänään


Vihreiden puheenjohtaja Pekka Haavisto haluaa Suomeen vanhusasiainvaltuutetun viran ja peräänkuuluttaa parempia väyliä epäkohdista ilmoittamiseen.
 Hänen mukaansa on huolestuttavaa, jos epäkohtien ilmoittamisesta työnantajalle tai viranomaisille voi seurata vaikeuksia työntekijälle.
 Kerromme kohta lisää.

Vihreiden Haavisto ehdottaa vanhusasiainvaltuutetun viran perustamista


Summary: EU on kieltäytynyt tekemästä mitään muutoksia sopimukseen.

Britannian pääministerin  Theresa Mayn  mukaan Britannian EU-erosopimusta on muutettava, jotta se saa parlamentin hyväksynnän, pääministerin tiedottaja kertoo. May on kertonut kannastaan hallitukselleen.
 Britannian parlamentin on määrä äänestää brexit-suunnitelmista tiistaina illalla.
 Mayn tiedottajan mukaan sopimuksen niin sanottuun backstop-pykälään eli hätäjärjestelyyn on tehtävä laillisesti sitovia muutoksia. Järjestely pitäisi Pohjois-Irlannin osittain EU-säädöksien alaisena, mikäli Britannia ja EU eivät löydä muuta keinoa pitää Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajaa avoimena.
 Parlamentti hylkäsi Mayn erosopimuksen murskaluvuin pari viikkoa sitten. Pohjois-Irlannin hätäjärjestely hiertää etenkin kovan linjan brexitin kannattajia.
 May aikoo tiedottajansa mukaan olla yhteydessä EU:n johtajiin vielä tiistain aikana. EU on toistaiseksi kieltäytynyt tekemästä mitään muutoksia erosopimukseen. Muutokset vaatisivat kaikkien muiden 27 EU-jäsenmaan hyväksynnän.
 Parlamentti äänestää tiistaina muutoksista Britannian EU-suunnitelmiin. Pöydällä on useita muutosehdotuksia, jotka esimerkiksi lykkäisivät EU-eroa, jos edessä olisi sopimukseton ero, tai tekisivät muutoksia hätäjärjestelyyn. Luultavasti vain parille ehdotukselle löytyy tukea.
 Britannian on määrä erota EU:sta 29. maaliskuuta. Jos Britannia ja EU eivät saa aikaiseksi sopimusta tai jos eroa ei lykätä, Britannia jättää EU:n hallitsemattomasti ilman sopimusta.
 Lue myös:
 Britannian parlamentti äänestää jälleen brexitistä, osa muutosehdotuksista saattaa mennä läpi
 Britannia voi suistua "ennennäkemättömään tilanteeseen" – Parlamentti yrittää riistää brexitin hallituksen käsistä

Britannian pääministerin tiedottaja: Theresa May haluaa muutoksia EU-erosopimukseen


Puolalaisen teurastamon toiminta lopetetaan rikollisena. Viranomaiset tutkivat tapauksen vuoksi kaikki maan teurastamot poliisin kanssa.

Ruokavirasto: Puolalaisen teurastamon toiminta lopetetaan rikollisena


Summary: Pääministeri Rami Hamdallah oli johtanut hallitusta vuodesta 2014 alkaen.

Palestiinalaishallinnon pääministeri  Rami Hamdallah  on jättänyt hallituksensa eropyynnön presidentti  Mahmud Abbasille,  kertoo hallinnon uutistoimisto Wafa. Hallitus kuitenkin jatkaa tehtävissään, kunnes uusi hallitus on muodostettu.
 Hamdallah oli johtanut Israelin miehittämällä Länsirannalla toimivaa hallitusta vuodesta 2014 alkaen. Hän oli myös vastuussa palestiinalaishallintoa kontrolloivan Fatah-puolueen ja Gazaa vuodesta 2007 hallinneen Hamasin välisistä sovitteluyrityksistä.
 Hallituksen eron uskotaan vaikeuttavan entisestään Hamasin ja Abbasin johtaman Fatahin välisiä suhteita.
 Fatah ja Hamas sopivat kaksi vuotta sitten, että Fatahin käsissä oleva palestiinalaishallinto ottaisi hallintaansa myös Gazan. Sopimus on kuitenkin käytännössä kaatunut, koska puolueet ovat kiistelleet vallanjaosta ja suhteesta Israelin miehitysvaltaan.
 Lue myös:
 Airbnb poistaa majoituskohteensa Israelin siirtokunnista – Israelilaisministerit suuttuivat: "Kurjista kurjin boikottiyritys"
 Israel teki ilmaiskuja kymmeniin kohteisiin Gazassa vastauksena raketti-iskuihin

Palestiinalaisten pääministeri ja hallitus eroavat


Summary: Visit Finland ottaa mallia Norjasta, jossa vastuunsa osoittaneet matkailuyritykset erotellaan kansallisella laatumerkillä.

Visit Finland (Matkailun edistämiskeskus)

Huskyt kotiuttavat huurteiset keskieurooppalaiset viiden päivän rekiretkeltä Muoniossa. Goretex -haalarit pyörivät pian pesukoneessa, jossa suodatin estää mikromuovin päätymisen poistoveteen. Punaposkiset turistit totuttelevat sisäilman lämpöön hotellissa, jonka öljykattilasta on tehty tarpeeton.
 – Siirryimme maalämpöön muutama vuosi sitten ja säästämme 200 000 litraa öljyä vuodessa. Ihan yhtä tärkeää meille on se, että meillä ei esimerkiksi käytetä kertakäyttöastioita ja muovipilleistäkin luovuttiin tänä vuonna, kertoo Harriniva Hotels & Safaris -yrityksen toimitusjohtaja  Niina Pietikäinen .
 Pihalla on sähköauton latauspiste ja keittiön seinän takana keräyspisteet niin metallille, papereille, lasille kuin keittiörasvoille. Biojätteiden kierrätys ei ole Muoniossa mahdollista, mikä vaivaa Pietikäistä. Hotellivieraita voi olla satamäärin ja ruokaa jää aina. Aiemmin ruoantähteet syötettiin yrityksen villisioille, mutta säädökset eivät enää salli sioille kuin kasvisruoan.
 – Toinen asia, jota ei voida Rovaniemen pohjoispuolella kierrättää lainkaan, on muovi. Se on iso asia meille ja myös meidän asiakkaille.
 Moni matkailija arvostaisi Pietikäisen sisarusten ponnistuksia, mutta ei tiedä niistä. Oven pielessä tai nettisivuilla ei ole vastuullisuudesta osoittavaa merkkiä, jolla yrityksiä markkinoidaan esimerkiksi kestävän matkailun mallimaana pidetyssä Norjassa.
 Niina Pietikäinen sanoo, että Suomessa ollaan muita pohjoismaita jäljessä kestävän matkailun laatumerkin kanssa. "Mutta hyvä että nyt saadaan." Annu Passoja / Yle
 Sertifikaatti ei välttämättä sano matkailijalle mitään
 Suomalainen kestävän matkailun laatumerkki on kuitenkin jo suunnittelijan pöydällä ja ensimmäiset yritykset saavat sen lähikuukausina. Visit Finlandin hallinnoima Sustainable Finland – kattomerkki edellyttää, että yrityksellä on esimerkiksi Green Key, Joutsenmerkki, ISO 14001 tai muu ympäristösertifikaatti.
 Lapin matkailuyrityksistä vain pieni osa on hakenut sertifointia, Visit Finlandin kumppanuuspäällikön Liisa Kokkarisen mukaan sellainen on korkeintaan sadalla yrityksellä.
 – Kyllä me haluamme moninkertaistaa sertifoitujen matkailuyritysten määrän. Sen lisäksi haluamme kannustaa matkailualueita mukaan niin, että koko alue lähtisi kehittämään matkailutoimintaa kestävästi, Kokkarinen sanoo.
 Sustainable Finland - merkin toivotaan auttavan turisteja ja matkanjärjestäjiä löytämään vastuulliset yritykset nykyistä helpommin. Erilaiset sertifikaatit velvoittavat kyllä tiukkaankin energiansäästöön, kierrätykseen tai ruokajätteen vähentämiseen, mutta matkaiija ei sertifikaatteja välttämättä tunne.
 Monet matkailuyritykset ovat samanlaisia kuin Harriniva, ne tarjoavat sekä majoitusta että husky- ja kelkkasafareja, mutta esimerkiksi Green Key -sertifikaatti on saatavissa vain majoitustoimintaan.
 Matkailijat todistetusti odottavat ympäristötekoja.
 – Haastattelimme noin sataa matkanjärjestäjää Iso-Britanniassa ja Saksassa ja noin 70 prosenttia sanoi, että he pystyisivät kasvattamaan myyntiä, jos he löytäisivät Suomesta enemmän matkailutuotteita, jotka ovat todistettavasti kestäviä, Kokkarinen kertoo.
 "Perheyrityksen kvartaali on 25 vuotta"
 Mutta onko lopputulos ympäristön kannalta plus-miinus-nolla, jos turistimäärät vielä kasvavat ?
 – Kyllähän se kuulostaa ristiriitaiselta ja yritämmekin vaikuttaa siihen, että matkailijat viipyisivät pidempään. Että mentäisiin enemmän laadullisiin matkailijoihin kuin päivämatkalaisiin, sanoo kumppanuuspäällikkö Liisa Kokkarinen.
 Lapin matkan hiilijalanjäljestä valtaosa syntyy joka tapauksessa lentomatkalla, Kokkarisen mukaan keskimäärin 90 prosenttia.
 – Mutta jos me voimme vaikuttaa siihen kymmeneen prosenttiin niin tehdään täällä se, mikä pystytään. Lentoyhtiöillä on myös kova kilpailu ja tarve kehittää omaa toimintaansa kestäväksi jatkuvasti.
 Harrinivan matkailutilan huskykoirat syövät kilon päivässä ja niiden jätökset kompostoidaan. Annu Passoja / Yle
 Isovanhempiensa perustamaa matkailutilaa Muonionjoen rannalla johtava Niina Pietikäinen pitää Sustainable Finland -laatumerkkiä hyvin tervetulleena ja hyödyllisenä.
 – Suomessa ollaan lainsäädännönkin vuoksi vastuullisia, kun verrataan moneen muuhun matkakohteeseen. Mutta on todella tärkeä viestiä asiakkaille jollain yhteisellä merkillä, joka on uskottava, Pietikäinen toteaa.
 Vastuullisen toiminnan motiivi tulee kuitenkin syvemmältä.
 – Sanotaan että lappilaisen perheyrityksen kvartaali on 25 vuotta. Sillä ajattelulla menemme myös luonnon kanssa, että me haluamme säästää sen myös seuraavalle sukupolvelle. Meidän tuote on luonto emmekä missään tapauksessa halua pilata sitä.

Matkailuyritykset tekevät ekotekoja, mutta turisti ei sitä välttämättä tiedä – Sustainable Finland-laatumerkki käyttöön kevään aikana


Summary: Darude eli Ville Virtanen on yksi Suomen kansainvälisesti menestyneimmistä artisteista.

Ei kiitos. Se oli  Daruden  ensimmäinen vastaus, kun Uuden Musiikin Kilpailun tuottaja  Anssi Autio  kysyi häntä Suomen euroviisuedustajaksi viime syyskuussa.
 – Euroviisuissa on tietty kaiku, ja se homma on niin iso, että piti vähän miettiä, sovinko siihen. En ole myöskään laulaja, joten piti funtsia myös sitä, kenen kanssa tämän tekisin.
 Ville Virtanen , 43, ynnäili hetken viisupestin plussia ja miinuksia sekä keskusteli vaimonsa kanssa. Lopulta hän soitti jo saman päivän iltana takaisin Autiolle.
 Darude päätti lähteä edustamaan Suomea toukokuussa Israelin Tel Avivissa pidettäviin Euroviisuihin.
 Sandstormista buustia?
 Ennen Daruden Euroviisupestin julkistusta DJ on palannut viikonlopun keikoilta Yhdysvalloista. Jet lag painaa hieman. Darude kiertää esiintymässä ympäri maailmaa aktiivisesti. Keikkoja kertyy vuodessa noin 70.
 Darude tunnetaan etenkin 20 vuotta sitten julkaistusta  Sandstorm -kappaleesta, joka edelleen soi eri puolilla maailmaa. DJ on julkaissut yhteensä neljä albumia, joista viimeisin,  Moments,  vuonna 2015.
 Darude käynnisti Suomi100-juhlavuoden Helsingissä Sandstorm-hitin tahtiin.
 Eräs kaikkien aikojen menestyneimmistä suomalaisartisteista lähtee edustamaan Suomea Euroviisuihin. Onko tunnettuudesta etua vai haittaa?
 – Vaikka olen omassa genressäni jollain tavalla tunnettu, niin tuskin yleismaailmallisesti, että se mihinkään vaikuttaisi, Darude tuumaa.
 Katso Elävä arkisto: Darude löi läpi kuin myrsky – Sandstorm ei laannu vieläkään
 Sandstorm  on kestohitti, johon Darude aina yhdistetään. Muusikon mielestä kappaleen tunnettuudesta ei viisukuvioissa ole ainakaan haittaa, koska siellä soivat usein pop- ja dancekappaleet.
 – Mutta totta kai, kun meillä on vapaa äänestys ja ihmiset ottavat osaa, siinä vaikuttaa myös tunnettuus. Silloin ei arvostella pelkästään laulun lyriikkaa tai melodiaa.
 Henkilökohtainen haaste
 Ennen lähtöä Tel Avivin Euroviisuihin, järjestetään  Uuden Musiikin Kilpailu , jossa Darude esittää kolme biisiä. Niistä yleisö ja ammattilaisraati valitsevat edustuskappaleen.
 Syksyn aikana Darude on käynyt läpi kolmisenkymmentä potentiaalista kappaletta. Niistä noin puolet ovat hänen itsensä tekemiä. Loppuihin mies pyysi biisiaihioita ja ideoita luottokumppaneiltaan.
 – Tämä on ollut henkilökohtainen haaste musiikillisesti sekä artistina ja tuottajana. Rajoitteena Euroviisuissa on biisin kolmen minuutin kesto. Musiikki on myös astetta tai kahta kaupallisempaa. Sen pitää olla laulu eikä klubiraita.
 Daruden mukaan lopulliset kolme kappaletta ovat sopivasti erilaisia. Biisit julkaistaan kolmena peräkkäisenä perjantaina: 8.2., 15.2. ja 22.2. Tarkemmat tiedot kappaleista kerrotaan vasta julkaisun yhteydessä.
 – Sieltä löytyy niin sanotusti tuttua ja turvallista Darudea. On normaalia tanssimusiikkia, konepohjaa ja syntikkaa. Biiseissä on henkilökohtaisia juttuja, mutta myös vähän yleismaailmallista. Eli sivutaan jopa ilmastonmuutosta. Mutta ei suoranaisesti politiikkaa tai muutakaan agendaa, koska on kysymys Euroviisuista.
 Koska Darude ei itse laula, biisien solistina on hänen hyvä ystävänsä ja yhteistyökumppaninsa  Sebastian Rejman . Rejman tunnetaan yhtyeestä The Giant Leap. Hän on myös näyttelijä ja tuttu esimerkiksi tv-sarjoista  Syke  ja  Ex-onnelliset .
 Suurimmat paineet ohi
 Suomalaisena Darude on seurannut Euroviisuja suhteellisen ahkerasti. Hän asui kuutisen vuotta ulkomailla, joten silloin seuraaminen oli vähäisempää.
 – Amerikkalaisilla oli  Neil Armstrong , joka astui kuuhun ensimmäisen kerran. Me ehkä muistamme, missä olimme, kun Lordi voitti Euroviisut. Itse olin Turussa yhden ravintolan aulassa, missä katsottiin telkkaria ja huudettiin. Varsinkin siitä lähtien on tullut katsottua kisoja tarkemmalla silmällä.
 – Olen ollut jo aika kauan ympyröissä eli pystyn handlaamaan homman. Toisaalta vähän pelottaa. Syksyn olen jännittänyt, miten saan biisit tehtyä ja miten jengi ottaa ne vastaan. Berislav Jurišić / Yle
 Muusikko kokee suurta ylpeyttä päästessään edustamaan Suomea Euroviisuissa. Artisteihin kohdistuu usein menestyspaineita. Darude sanoo, että pahimmat paineet on jo ohitettu.
 – Isoin juttu oli löytää ne kolme biisiä. Syksyllä parit ekat kuukaudet ei ollut muuta mielessä kuin se oikea kulma, mistä lähteä liikkeelle. Sitten, kun se selvisi, aika paljon painetta lähti pois.
 Lavashow’n hiominen on vielä kesken ja siihen Darude haluaakin nyt keskittyä. Esiintyminen on toisenlaista isolla viisulavalla kuin klubikeikoilla DJ:nä.
 Mitkä ovat Daruden tavoitteet Tel Avivin kisoihin?
 – Tiedän, että sinne pitää mennä voittamaan. Mutta en halua sanoa tässä kohtaa, että mä voitan, vaan että olen tehnyt parhaat biisit, mitä pystyn. Tietenkin finaali on ensimmäinen tavoite. Ja sitten katsotaan, mihin se riittää.
 – Haluan saada show’sta jollakin tavalla erottuvan ja omannäköisen. Yksi iso tavoite on myös edustaa jollakin tavalla DJ- ja tanssimusakulttuuria.
 Tämän vuoden euroviisukappale valitaan suorassa UMK19: Darude -lähetyksessä lauantaina 2. maaliskuuta Yle TV2:ssa. Tänä vuonna UMK järjestetään Daruden entisillä kotikonnuilla Turun Logomossa.
 Lue lisää:
 Näin seuraat Uuden Musiikin Kilpailua

Darude edustaa Suomea Euroviisuissa – "Tiedän, että sinne pitää mennä voittamaan"


Summary: Radikaalit islamistit ovat vaatineet naisen välitöntä hirttämistä.

Pakistanin korkein oikeus on hylännyt valituksen, joka koski jumalanpilkasta kuolemantuomion saaneen naisen vapauttamista. Tuomio saattaa tasoittaa tietä sille, että nainen voi lähteä Pakistanista.
 Kahdeksan vuotta teloitusta odottaneen  Asia Bibin  tuomio kumottiin korkeimman oikeuden päätöksellä lokakuussa. Radikaalit islamistit vaativat vapauttamisen kumoamista ja naisen välitöntä hirttämistä.
 Islamistit järjestivät syksyllä  väkivaltaan johtaneita mielenosoituksia  oikeuden päätöksen takia. Bibin perhe on kertonut,  että heitä on vainottu.  Aiemmin kaksi Bibia avustanutta poliitikkoa murhattiin.
 Bibin perheen välittämä ja päiväämätön kuva Asia Bibistä. Asia Bibin kotialbumi
 Bibin tapaus sai alkunsa vuonna 2009, kun hän työskenteli pellolla. Kun hänet lähetettiin hakemaan vettä, musliminaiset kielsivät Bibiä kristittynä koskemasta heidän veteensä.
 Naisten mukaan Bibi loukkasi syntyneen riidan aikana profeettaa, minkä Bibi on kiistänyt. Bibi on ollut levottomuuksien puhjettua turvasäilössä tuntemattomassa paikassa.
 Lue myös:
 Pakistanissa pidätettiin 300 ääri-islamilaisen johtajan kannattajaa – Naisen vapauttaminen jumalanpilkkatuomiosta nostanut jännitteitä
 Guardian: Kuolemantuomiosta vapautetun Asia Bibin perhettä jahdataan Pakistanissa – ääri-islamistit kulkevat talosta taloon mukanaan kuvia perheenjäsenistä
 Pakistanissa radikaalin islamin kannattajat vaativat kuolemaa tuomareille – Oikeus vapautti jumalanpilkasta tuomitun kristityn naisen

Jumalanpilkasta syytetty kristitty nainen välttää kuolemantuomion Pakistanissa


Summary: Helsinki selvittää yksityisen päiväkotiketjun seitsemän yksikön rakennuslupa-asioita.

Yksityisellä päiväkotiyrityksellä on useita luvattomia päiväkoteja Helsingissä. Asiasta kertoi tiistaina  Helsingin Sanomat .
 Ankkalampi-päiväkotiketjun yksiköissä lapsia on hoidettu vuosia ilman asianmukaisia rakennuslupia. Tiloissa on puutteita muun muassa ilmastoinneissa ja varauloskäytävissä.
 Ankkalammen toimitusjohtaja  Heidi Ruhala  kertoo Ylelle, että seitsemässä selvityksen alla olevassa päiväkodissa on yhteensä 150 hoitopaikkaa.
 Helsingin Sanomat on kertonut aiemmin tammikuussa yrityksen luvattomasta päiväkodista Helsingin Lauttasaaressa. Ruhalan mukaan vain tuo eli Lauttasaaren päiväkoti on lakkauttamisuhan alla.
 Helsingin kaupungin rakennetun ympäristön valvontayksikön päällikkö  Pentti Ruuska  kuitenkin sanoo Ylelle, että sulkemisuhka ei ole poissuljettu myöskaan muiden yrityksen päiväkotien kohdalla.
 Lupatilannetta selvitellään parhaillaan ja tilanne on Ruuskan mukaan sekava. Mukana on esimerkiksi jo myönnettyjä rakennuslupia, mutta joiden mukaiset rakennustyöt ovat tekemättä. Yksi tällainen lupa on Ruuskan mukaan jo rauennut.
 – Jos Ankkalammelta ei saada tarvittavia asiakirjoja, niin voi olla, että joudumme laittamaan jonkun päiväkodin kiinni, Ruuska toteaa.
 Helsingin rakennusvalvontaei ole käynyt ketjun päiväkotirakennuksissa tutkimassa tilannetta. Valvonnan mukaan Ankkalampi on viivytellyt lupa-asioiden jättämisessä ja jättänyt luvanmukaisia rakennustöitä suorittamatta.
 – Luottamus on mennyt päiväkotiyrittäjään, Ruuska sanoo.
 Ruuska ei suostu kertomaan, mistä seitsemästä yrityksen päiväkodista on kysymys. Rakennusvalvontaalkoi selvitellä yrityksen lupa-asioita viime syksynä.
 Rakennusvalvonta selvittää myös toisen yksityisen päiväkotiyrittäjän lupa-asioita Helsingissä. Ruuska ei kuitenkaan kerro, mikä yritys on kyseessä.
 Kaupunki on korjannut lupamenettelyään
 Ruuska myöntää, että kaupungin viranomaisten yhteistyö ei ole ollut riittävän hyvää ja tämä on mahdollistanut epäkohtien syntymisen. Aiemmin kaupungin varhaiskasvatus on ilmoittanut yksityisestä päiväkodista aluehallintovirastoon (Aviin) rekisteröitäväksi. Ruuskan mukaan Avin rekisteröinti taas on mahdollistanut Kelan myöntämät tukirahat.
 – Tässä prosessissa ei ole tarkistettu, että päiväkodilla on tarvittavat rakennusluvat ja luvista on tehty loppukatselmus, Ruuska sanoo.
 Vuodenvaihteen jälkeen lupaprosessia on muutettu niin, että päiväkoti ei saa tukirahoja ennen kuin rakennuslupien loppukatsemus on tehty. Vanhalla menetelmällä päiväkotiluvan saaneita yrittäjiä on Helsingissä useita.
 – Toivon mukaan nämä yrittäjät nyt heräävät selvittelemään omia päiväkotilupa-asioita ja laittamaan ne kuntoon oma-aloitteisesti, Ruuska toteaa.
 Hänen mukaansa rakennusvalvonnalla ei ole ollut mahdollisuutta käydä päiväkotiyritysten lupa-asioita järjestelmällisesti läpi.

Useita yksityisiä päiväkoteja toiminut ilman asianmukaista rakennuslupaa Helsingissä – yksi suljetaan, 7 muuta suurennuslasin alla: "Luottamus mennyt"


Summary: Kremlin tiedottajan mukaan Venäjä pitää Yhdysvaltojen pakotteita avoimeksi sekaantumiseksi Venezuelan sisäisiin asioihin.

Venäjä ilmoitti tiistaina, että se pitää Yhdysvaltojen asettamia pakotteita Venezuelan valtion öljy-yhtiölle PDVSA:lle laittomina.
 Venäjän ulkoministeri  Sergei Lavrov  sanoi venäläisten uutistoimistojen mukaan, että Venäjä ryhtyy kaikkiin tarvittaviin toimiin tukeakseen Venezuelan presidentin  Nicolás Maduron  hallintoa.
 Ulkoministerin mukaan pakotteet tarkoittavat, että Yhdysvallat yrittää takavarikoida Venezuelan valtion omaisuutta.
 Kremlin tiedottaja  Dmitri Peskov  puolestaan kutsui tiistaina Yhdysvaltain pakotteita PDVSA:lle laittomiksi ja avoimeksi sekaantumiseksi Venezuelan sisäisiin asioihin.
 Peskovin mukaan Moskova arvioi Venezuelalle asetettujen pakotteiden vaikutusta Venäjälle. Peskov sanoi, että Venäjä aikoo käyttää kaikkia käytettävissä olevia laillisia mekanismeja suojellakseen etujaan Venezuelassa.
 Yhdysvallat  ilmoitti maanantaina , että se määrää pakotteita Venezuelan valtiolliselle öljy-yhtiölle PDVSA:lle. Yhdysvallat pyrkii pakotteilla estämään Maduron hallitusta käyttämästä öljy-yhtiön varoja.
 Pakotteiden on määrä olla voimassa siihen saakka kunnes Venezuelassa valta siirtyy väliaikaishallinnolle tai uudelle, demokraattisesti valitulle hallitukselle.
 Uutistoimisto Bloombergin mukaan Englannin keskuspankki on estänyt  Yhdysvaltojen pyynnöstä   Maduron  hallinnon virkamiehiä nostamasta 1,2 miljardin dollarin arvosta kultaa.
 Lue myös:
 Yhdysvallat asetti pakotteita Venezuelan valtiolliselle öljy-yhtiölle
 Bloombergin lähdetiedot: Englannin keskuspankki ei antanut Maduron hallinnon nostaa 1,2 miljardin dollarin arvosta kultaa
 Yle Venezuelassa: Caracasilaisessa slummissa asuva Luis uskoi ennen sosialismiin, nyt hän marssii opposition riveissä

Venäjä pitää Yhdysvaltojen Venezuelalle asettamia öljypakotteita laittomina – Lavrov: Täysi tuki presidentti Madurolle


Summary: Yleisö ja raati pääsevät äänestämään suosikkinsa edustajan kolmesta kappaleesta.

Suomen Euroviisuedustaja julkistetaan tänään. Edustaja marssii kameroiden eteen julkistustilaisuudessa, joka alkaa klo 13.00. Yle näyttää tilaisuuden suorana Areenassa.
 Suomen edustaja on Ylen valitsema kutsuvierasartisti, jonka edustuskappale valitaan Uuden Musiikin Kilpailussa. Yleisö pääsee äänestämään raadin kanssa suosikkinsa edustajan kolmesta kappaleesta. Kappaleet julkistetaan lähiviikkojen aikana yksi kerrallaan ja lopullinen edustuskappale ratkeaa lauantaina 2.3.
 Edustaja valittiin kutsumuotoisesti eli ilman erillistä karsintakilpailua nyt toista kertaa.
 Euroviisut järjestetään tänä vuonna Israelin Tel Avivissa. Semifinaalit käydään 14. ja 16. toukokuuta, ja finaali nähdään lauantaina 18. toukokuuta.
 Euroviisut järjestetään edellisten kisojen voittajan kotimaassa. Viime keväänä Euroviisut voitti Israelin  Netta Barzilai .

Suomen Euroviisuedustaja julkistetaan – Katso suora lähetys klo 13.00