Useampi kuin joka kymmenes korkeakoulutettu on kokenut työssään seksuaalista häirintää, ilmenee työmarkkinakeskusjärjestö Akavan kymmenellä jäsenliitollaan teettämästä  kyselystä .
 Naisista häirintää on kokenut 18 prosenttia, miehistä seitsemän prosenttia. Heistä vain alle puolet on uskaltanut ryhtyä toimenpiteisiin. Lisäksi 24 prosenttia ei tiennyt, kenen puoleen voi kääntyä, jos kohtaa seksuaalista häirintää.
 Opiskelijoista häirintää oli kokenut jopa 21 prosenttia.
 Alle 40-vuotiailla häirintäkokemukset olivat yleisempiä kuin vanhemmissa ikäluokissa.
 Syksyllä 2018 tehtyyn kyselyyn vastasi yli 8 106 korkeakoulutettua palkansaajaa. Työvoimaan kuuluvia oli 7 556.
 Kyselyssä seksuaalinen häirintä määriteltiin sanalliseksi, sanattomaksi tai fyysiseksi, luonteeltaan seksuaaliseksi ei-toivotuksi käytökseksi, jolla loukataan henkilön henkistä tai fyysistä koskemattomuutta erityisesti luomalla uhkaava, vihamielinen, halventava, nöyryyttävä tai ahdistava ilmapiiri.
 Lue myös:
 Tasa-arvovaltuutettu haluaa selkeää puuttumista seksuaaliseen häirintään työpaikoilla - Pelkkä puhe nollatoleranssista ei riitä
 MOT: Erot seksuaalisen häirinnän kokemisessa ammattikouluissa suuria – äijäkulttuuri ja maahanmuuttajat selittävinä tekijöinä

Laaja kysely: Moni korkeakoulutettu kokenut työssään häirintää, mutta vain harva puuttunut siihen


Summary: Yksityisten hammaslääkärien vertailu on lähes mahdotonta tarkoitukseen pyhitetyllä erityisellä vertailusivustolla.

Helsinki purkaa pitkiä hammashuollon potilasjonoja ohjaamalla kaupunkilaisia yksityisille hammaslääkäreille. Asiakas maksaa kaupungilta saamallaan palvelusetelillä, joita on jaettu suun terveydenhuoltoon kymmeniä tuhansia.
 Tai sitten ei maksa. Myönnetyistä hammashuollon palveluseteleistä suurin osa lojuu kaupunkilaisilla käyttämättöminä. Osa pulittaa julkista kalliimman hammastarkastuksensa omasta pussistaan, osa jää odottamaan kaupungilta vapautuvaa hoitoaikaa. Osa jättää hampaansa hoitamatta.
 Virkamiesten kutina on, että he eivät jaksaneet läpi palvelusetelin vaatiman ajanvarausviidakon.
 Helsinki, Tampere, Turku, Oulu ja monet pienemmät kaupungit käyttävät vertailusivustoa, jossa näkee palveluntuottajan, vaikkapa hammaslääkärin taksan ja potilaiden antaman arvosanan portaikolla 1–5. Helsingin selvitysten mukaan sivusto panee pään niin sekaisin, että aika jää varaamatta.
 parastapalvelua.fi / Yle
 Suomen hallitus on sote-uudistuksessaan puhunut voimallisesti valinnanvapauden puolesta. Siinä potilas saa itse valita palvelunsa tuottajan.  Valinnanvapauden yksi konkreettinen muoto on juuri palveluseteli. Mm. Helsingin käyttämää setelijärjestelmää on markkinoitu "valmiiksi ratkaisuksi sote-uudistuksen myötä laajenevan valinnanvapauden toteuttamiseen".
 4 sivua ohjeita, lääkäri voi kadota
 Hammashoito on suuruusluokassaan mittavin setelipalvelu Helsingissä. Kaupungista arvioidaan, että reilusti yli 50 prosenttia myönnetyistä hammashoidon palveluseteleistä on käyttämättä.
 – Suurin ongelmakohta on, että hintavertailu on haastavaa. Ylipäätään että pääsee hintavertailuun asti, on meidän systeemeillä äärimmäisen työlästä ja hankalaa, toteaa  Telle Salmela  suun terveydenhuollon ostopalveluista.
 Näin helppoa on hammastarkastuksen palvelusetelin käyttö:
 Setelin kanssa voi saada  4 sivua pitkän ohjeen , joka neuvoo nettiin palveluvertailuun. Kyseisellä  Parasta palvelua  -sivustolla näkee hinnan, osoitteen ja arvosanan niille lääkäreille, joille seteli käy. Listan voi järjestää vaikka halvimmasta kalleimpaan. Sijaintivertailussa yhtä kätevää ei ole, että hammashoitoloiden katuosoitteet saa aakkosjärjestykseen. Jatkohoitojen hintoja ei ole. Voit valita halvimman tarkastuksen tietämättä, onko paikkaus samassa osoitteessa kaupungin kallein. Laadusta kertova arvosana puuttuu noin sadalta listatulta hammaslääkäriltä 185:stä. Samalla lääkärillä voi olla peräkkäin kaksi eri arvosanaa, jos tekee töitä kahteen firmaan. Useimmillakin arvosana on jokin kokonaisluku, varsin usein täydet 5,0. Tämän perusteella laatuvertailu perustuu aivan muutamien asiakkaiden palautteisiin. Kun hammaslääkäri on valittu, varataan häneltä aika. Eri järjestelmässä. Hammaslääkärin työllistävältä firmalta, sen omilla nettisivuilla. Tässä vaiheessa voi käydä niin, ettei haluttua hammaslääkäriä enää löydykään firman nettiajanvarauksesta.
 Virkamiehet korostavat, ettei verkkoasiointi ole palvelusetelissä ainoa kompastuskivi. Muutenkin koko sana voi olla ihmisille vieras ja uuvuttava. Kukaan ei tiedä, kuinka moni palvelusetelinsä lojumaan jättäneistä on edes vaivautunut verkkopalveluun asti.
 Viime vuonna tehtiin 37 000 hammaslääkärikäyntiä, joilla maksettiin onnistuneesti palvelusetelillä. Vuoden aikana myönnettiin kuitenkin kymmeniätuhansia hammasseteleitä, joita ei ole käytetty toistaiseksi missään.
 – Kun asiaa on tutkittu, niin usein näin ei olisi, jos olisi paremmin muotoiltu palvelu, sanoo Helsingin kaupungin hankintapäällikkö  Hannu-Pekka Polttila .
 "Kova tarve, että olisi käyttäjäystävällisempi"
 Palvelumuotoilu on 2010-luvun muotisana ja muotiala. Kun mitä erilaisimpia yhteiskunnan palveluja siirtyy asiointiluukuilta nettiin, niiden pitäisi olla tehty –  muotoiltu  – mahdollisimman yksinkertaiseksi ja ymmärrettäväksi hoitaa omin päin.
 Haavekuvana on, että palveluseteli olisi sellainen palvelu kuin bussikortin käyttäminen tai ruokakaupassa käyminen.  Matleena Mikkonen
 – Me olemme huomanneet, että esimerkiksi näissä suun terveydenhuollon seteleissä on kova tarve käyttäjäystävällisemmälle järjestelmälle, ostopalvelupäällikkö  Matleena Mikkonen  Helsingin kaupungilta harmittelee.
 Esimerkiksi hammaslääkärien laadun vertailemiseksi tarvittavia käyttäjäarvosteluja ei ole tullut toivotusti.
 – Kun haluat antaa arvostelun, joudut uudestaan kirjautumaan ja tunnistautumaan järjestelmään. Siinä on kehittämispotentiaalia, eikä se vastaa vielä nykyhetken tarvetta, Mikkonen kuvaa.
 Uusi kilpailutukseen, kaikki vaihtoehdot lapsenkenkäisiä
 Nykyinen nettipalvelu on Helsingissä käytössä enää tänä vuonna, sillä sen rakentaneet Digia ja Kuntien Tiera ovat irtisanomassa sopimuksen. Uutta kilpailutetaan pian.
 Helsinki ja yli 20 muuta kuntaa suunnittelevat yhteistä hankintaa. Olemassaolevia järjestelmiä on vain kourallinen, eikä niissä ole ainakaan Helsingin virkamiesten mielestä yhtäkään huomattavasti toista parempaa.
 – Jos valinnanvapauslaki olisi mennyt eteenpäin, luulen että järjestelmätoimittajillakin olisi lähtenyt isommat pyörät pyörimään, Matleena Mikkonen miettii.
 – Haavekuvana itselläni on se, että palveluseteli olisi joskus sellainen palvelu kuin bussikortin käyttäminen tai ruokakaupassa käyminen. Se olisi yhteiskunnan palveluna looginen, ymmärrettävä ja helpommin lähestyttävä.

Saimme ilmaista rahaa ja jätimme sen käyttämättä – valinnanvapautta ylistävä palveluseteli on tuhansille aivan liian vaikea


Summary: Kahvi- tai teetauon pitäiminen tai pitämättä jättäminen eivät kerro asiantuntijan mukaan työntekijän työtehosta  mitään.

Työpaikan kahvihuoneesta kantautuva puheensorina ja naurunrämäkkä ovat Mentoritas Oy:n työelämä- ja vuorovaikutusvalmentaja Maritta Joen mukaan hyvä merkki työyhteisön voinnista.
 – Varsinkin, jos kuka tahansa voi tulla mukaan tai poistua kesken ilonpidon, eikä tunnelma muutu, Joki sanoo.
 Hänen mielestään luotettavin ja halvin ilmapiiritutkimus onkin kuunnella miltä työyhteisö kuulostaa.
 Väite, ettei ehdi pitää taukoja, on höynpölyä.   Vuorovaikutus- ja työyhteisövalmentaja Maritta Joki
 Vaikka työpaikan käytäntöihin kuuluisi sallittu kahvitauko, jokaisessa työyhteisössä ei katsota hyvällä paussin pitäjiä. Työelämä- ja vuorovaikutusvalmentaja kertoo, että työntekijät saattavat kokea esimiehen kyttäävän kahville lähteviä.
 – Tällaisista tuntemuksista kannattaa kertoa esimiehelle itselleen. Ilmapiirissä tai johtamisessa on silloin puutteita, Joki miettii.
 Häntä surettaa, jos sallittujen taukojen pitäjä leimataan laiskaksi luuseriksi. Monet tutkimukset ovat osoittaneet työn tauottamisen tärkeyden.
 Joki ei niele väitettä, että joku ei koskaan ehdi pitää taukoa jatkuvan kiireen takia. Hän muistuttaa, että kiire ei ole sama asia kuin, että töitä on paljon.
 – Väite, ettei ehdi pitää taukoja, on höynpölyä. Lähes mikään työtehtävä tai asia ei ole yhdestä 10 minuutin tauosta kiinni. Kyse on enemminkin työpaikalla vallitsevasta kulttuurista ja omasta rytmistä ja suhtautumisesta.
 Seija Salo ihastui mukinsa kuvioihin ja väreihin. Kati Latva-Teikari / Yle
 Kokkolalaiselle sijoitusneuvoja Seija Salolle lämmin juoma työkavereiden seurassa on työpäivän piriste. Työsopimukseen ei virallisesti kuulu kahvitaukoja, mutta työnantaja ei marmata.
 Salon mukaan pää tuulettuu ja välillä syntyy hyviä ideoita, vaikka työasioista ei joka välissä puhutakaan. Myös takaraivossa muhinut kinkkinen työasia voi selkiintyä yhtäkkiä, kun palaa virkistyneenä takaisin töihinsä.
 Osuuspankin kahvihuoneen tiskillä on valkoisia Teema-motteja ja pino pahvimukeja.
 Yhden kollegan mukissa lukee pirttihirmu, toinen fanittaa KPV-mukilla jalkapalloseuraa.  Sijoitusneuvoja Seija Salo
 Seija Salo tuo työpisteeltään oman isokukkaisen mukinsa. Kahdeksan euron löytö turkulaisesta kaupasta ilahduttaa sijoitusneuvojaa joka päivä.
 – Varmaan ajatellaan, että olen pöhlö, kun tykkään niin mukistani. Tulen iloiseksi, kun vaan katson sitä työkiireiden keskellä. Siinä on lempivärejäni ja ripaus kullanväristä kimallusta. Ihana, Salo nauraa.
 Hän viestii mukillaan, että elämässä pitää olla edes pieni pala kauneutta joka päivä. On myös ekoteko olla käyttämättä kertakäyttömukeja.
 – Jotkut muutkin ovat tuoneet omiaan töihin. On muumeja ja kukkia. Yhden kollegan mukissa lukee pirttihirmu, toinen fanittaa KPV-mukilla jalkapalloseuraa.
 Tauot tärkeitä, vaikka ei kahville menisikään
 Yhteiset kahvi- tai  lounastauot  ovat työhyvinvointi- ja vuorovaikutusvalmentaja Maritta Joen mukaan hetkiä, joilla voidaan luontevasti ylläpitää työpaikan yhteisöllisyyttä.
 Ilmapiiri on hyvä, jos työpaikalla voidaan yhdessä jakaa onnistumisia ja epäonnistumisia sekä pohtia erilaisia työelämän tilanteita.
 Lyhyt paussi riittää kupilliseen kuumaa ja muutaman palan laittamiseen työpaikan kahvitauon kimppapalapeliin. Kati Latva-Teikari / Yle
 Kahvitauko ei kuitenkaan ole ainoa tapa rakentaa yhteisöllisyyttä.
 – Hyvä työyhteisö sietää myös erilaisuutta. Kaikki eivät viihdy yhteisissä kahvihetkissä ja silti he ovat ihan yhtä yhteistyökykyisiä ja -haluisia, mukavia työkavereita kuin kahvittelevat kollegansa, Joki kertoo.
 Hän uskoo, että perinteinen kahvitauko voi olla käytäntönä tutumpi vanhemmille työntekijöille kuin nuorille, ja muistuttaa esimiehiä hyvästä pelisilmästä.
 – Työntekijälle, joka ei syystä tai toisesta osallistu kahvihetkeen, ei saa tulla tunnetta, että hän on jotenkin eri asemassa tai pimennossa tiedonsaannissa kuin he, jotka ovat kahvitauolla yhtä aikaa esimiehen kanssa.
 Joen mukaan työpaikan kahvipaussilla paras tilanne on, jos kaikki voivat erilaisista työrooleistaan huolimatta olla samassa tilassa rennosti.
 – Toisaalta joskus on varmasti myös hyvä, että työntekijät saavat aikaa ilman esimiestä.
 Elina Kotilan muki antaa vihjeitä omistajansa ammatista. Raila Paavola / Yle
 Elina Kotila siemailee välitunnilla teetä toholampilaisen Kuusiston koulun opettajanhuoneessa. Matkamuisto, Eemeli-teemainen muki, on ahkerassa käytössä.
 Se katosi kerran muutamaksi viikoksi ja palasi tiukan etsintäkuulutuksen jälkeen vaivihkaa paikoilleen.
 – Ne olivat synkkiä viikkoja, kun en tiennyt mistä joisin, ja mihin oma muki oli joutunut, Kotila nauraa.
 Yhteiset rupattelu- ja juomatauot ovat opettajanhuoneessa tärkeä juttu, ja tee ja kahvi maistuvat parhaimmilta omasta mukista. Uudet opettajat ja sijaiset saavat osakseen tiukkoja mukaisuja, jos erehtyvät ottamaan kaapista väärän astian juomalleen.
 Kotila on ruotsinopettaja ja erityisopettaja. Astrid Lindgrenin Eemeli-kirjojen hahmoilla koristeltu muki oli luonnollinen valinta.
 – Muki viittaa Ruotsiin, ja Eemeli on erityislapsi.

Hetken nautinto lempimukista – kahvipaussin pitäjä ei ole työpaikan laiskuri


Summary: Ilkeys ei ole suomalaisessa televisiossa muotia.  Televisiosta on tullut nössö. Televisio on nyt sokerihuurretun hattaran makuista ja naminamista on tullut valtavirtaa, kirjoittaa Jani Halme.

Elokuva, kirjallisuus ja audiovisuaalinen media

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Suomen tämän hetken suosituin televisiopersoona on koira. Tai oikeastaan koira ja hänen isäntänsä.  Eränkävijä -ohjelmasta tutut Äijä ja Aki kun voittivat vuoden parhaan esiintyjän pystin tämän vuoden Venla-gaalassa. Paimenkoira ja kalastaja Kilpisjärveltä siis jättivät yleisöäänestyksessä taakseen niin  Arman Alizadin  kuin  Cheekinkin .
 Iltalehti kuvaili Äijää ”uskomattoman pörröiseksi sulopalleroksi”. Samalla lehti tuli kuin vahingossa luonnehtineeksi koko tämän hetken suomalaista televisiokenttää. Se on yhtä pörröistä sulopalleroa. Televisiosta on tullut kiltti. Enkä puhu nyt pikkukivasta kohteliaisuudesta, vaan sellaisesta sokerihuurretun hattaran makuisesta överikivasta meiningistä. Naminamista on tullut valtavirtaa.
 Väitteeni saa vahvistusta , kun tutkaillaan tilastoja viime vuoden katsotuimmista televisio-ohjelmista Ylen kanavilla. Harmiton pukuloisto kiinnostaa.
 Itsenäisyyspäivän Linnan juhlien ohella hitiksi nousi suora lähetys kuninkaallisista häistä, eli TV1:n näyttämä  Prinssi Harryn ja  Meghan Marklen  häät . Yle Teeman ykköshitissä matkaillaan lempeän  Ella Kannisen  johdolla pittoreskissa Etelä-Italiassa. Myös viime kevään presidentinvaalit kiinnostivat katsojia, vaan ei ollut räyhää sielläkään. Mielestäni viimeisimmät vaali tentit olivat kilteimpiä poliittisia ohjelmia koko television historiassa.
 No, täällä Ylellä ollaan tunnetusti vähän varovaisia. Suurilta kaupallisilta kanavilta varmasti löytää rajua menoa! Luonnehditaanhan niiden välistä kilpailua veriseksi pudotuspeliksi. Mitä vielä.
 MTV3:n viime vuoden suurimmasta läpimurrosta  vastasi pullanpehmoinen  Koko Suomi leipoo . Kanavan suosituimmassa ohjelmassa lahjakkaat tähtitanssijat halailivat kanssakilpailijoitaan tuomariston kannustaessa tasapuolisesti kaikkia. Jopa riettaista jutuistaan radiossa tunnettu  Jaajo Linnonmaa  on kuohittu lämpimän pehmoiseksi Nelosen  Haluatko miljonääriksi  -ohjelmassa.
 TV5:n katsotuin ohjelma on Onnenpyörä, Subilla se on leppoisan lempeä junaohjelma Radalla, FOXilla Kymppitonni, Avalla Ensitreffit alttarilla ja Livillä MasterChef. Harmitonta ja harmonista katsottavaa jokainen.
 Ei luovuteta vielä. Pienet haastajakanavat varmasti tarjoavat edeltäjiensä MoonTV:n ja ATV:n kaltaista riskejä kaihtamatonta punktelevisiota. Vaan ei. TV5:n katsotuin ohjelma on  Onnenpyörä , Subilla se on leppoisan lempeä junaohjelma  Radalla , FOXilla  Kymppitonni , Avalla  Ensitreffit alttarilla  ja Livillä  MasterChef . Harmitonta ja harmonista katsottavaa jokainen.
 Kiinnostavaa on seurata , miten joskus niin hurjat ohjelmat ja niiden tekijät ovat muuttuneet. Vuosituhannen alussa  Heikoin lenkki  -visailun juontaja  Kirsi Salo  nousi otsikoihin häijyiltyään osallistujille tavalla, jota ei Suomessa oltu aiemmin nähty. Nyt samaa ohjelmaa juontaa rakkaudentäyteisen Munamiehen roolista tuttu ammattinäyttelijä  Riku Nieminen , joka kohtelee vieraitaan varsin asiallisesti.
 Yle Areenan Sorjosessa silvotaan, Netflixin House of Cardsissa myrkytetään ja HBO:n Game of Thronesissa tehdään kumpaakin.
 Edes Duudsonit eivät enää sytytä nukkuvaa Jarnoa palamaan. He tulevat luvan kanssa ihmisten koteihin käymään perheen sisäisiä kehityskeskusteluja. Lopuksi joukkohalataan silmät kosteina.
 Samaan aikaan draama on mennyt netin suoratoistopalveluihin piiloon ja muuttunut siellä yhä hurjemmaksi. Yle Areenan  Sorjosessa  silvotaan, Netflixin  House of Cardsissa  myrkytetään ja HBO:n  Game of Thronesissa  tehdään kumpaakin. Hittiohjelmaksi se tehdään vieläpä ennennäkemättömän hurjalla tavalla.
 Uskon perustelevision nössöyden  johtuvan kaupallisten televisiokanavien keskinäisestä kilpailusta. Mainostajat ovat siirtäneet paljon mainoseuroja nettiin, koska siellä voi kohdentaa tarkemmin viestin suoraan tietylle ihmiselle.
 Nykytelevisiosta mainostajat vastaavasti etsivät yhä korostuneemmin ohjelmia, joita katsotaan koko perheen voimin. Sellaisia kuten  Posse  tai  Putous . Kun tavoitteena on saada miljoona suomalaista samaan aikaan ruudun ääreen, ei passaa paljon peruspieruhuumoria rohkeampi olla.
 Toinen syy on sosiaalinen media ja ohjelmien reaaliaikainen kommentointi. Ja somen tyyliin paikoin hyvin tylyllä tavalla. Juontajien ei enää tarvitse olla puolestamme ilkeitä. Osaamme sen näköjään ihan hyvin itsekin.
 Jani Halme
 Kirjoittaja on parikkalais-punavuorelainen luova johtaja, joka kokee kahdessa paikassa asumisen tuovan elämään runsaita henkisiä etuisuuksia.

Jani Halmeen kolumni: Miljoonayleisöjä on vaikea saavuttaa, joten televisiossa ei sovi paljon peruspieruhuumoria rohkeampi olla


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Tästä ei puhuta: Kuinka paljon verkossa vetelehtiminen vie tehoa työstä?
 Yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan suurin osa verkkosurffailusta työaikana ei liity mitenkään työhön ja yli puolet työntekijöistä myös shoppailee verkossa työaikana. Meillä taas ilmapiiri työpaikoilla on  voimakkaan some-myönteinen  ja työntekijöitä kannustetaan esimerkiksi Twitter-läsnäoloon. Millainen verkkosurffailu heikentää tuottavuutta työpaikoilla? Entä minkälainen somettaminen on tutkijoiden mielestä harmitonta työajalla?
 Johanna Laaksonen kertoo olevansa parempi työhaastatteluissa kasvotusten ihmisten kanssa kuin hakemusten rustaajana. Ari Welling / Yle
 Työllistyminen ei ole läpihuutojuttu edes korkeasti koulutetuille
 Korkeastikoulutettujen työttömyys laskee, mutta edes akateeminen tutkinto ei aina tarkoita suoraa liukua vakituiseen työsuhteeseen. Kauppatieteiden maisteriksi valmistuva insinööri  Johanna Laaksonen   on lähettänyt kolmisenkymmentä työhakemusta ilman tulosta . Nuori matematiikanopettaja  Leo Syrjälä  on löytänyt kolmessa vuodessa vain pätkätöitä.
 Mikko Koski/Yle
 Ratikkalinjoja häviämässä Helsingin ytimestä
 Nelosen vanha ratikkalinja  siirtyy tulevaisuudessa pois Mannerheimintieltä . Muutos johtuu Vihdintien tulevasta pikaratikasta, joka siirtyy kulkemaan Mannerheimintielle Töölön tullista. Nykyisen nelosen lisäksi myös ratikka kakkosen on tarkoitus siirtyä uusille kiskoille Topeliuksenkadulle Taka-Töölöön. Muutoksen on määrä tapahtua aikaisintaan 2020-luvun puolivälissä. Vihdintien pikaratikka on rakennusjärjestyksessä kolmas pikaratikka.
 Ulriikka Myöhänen  / Yle
 Isät halutaan huomioida paremmin
 Siilinjärveläinen  Pasi Huuskonen  osallistuu 1-vuotiaan poikansa jokaiselle neuvolakäynnille. Näin ei kuitenkaan ole kaikissa perheissä. Erityisesti eronneet, työttömät ja mielenterveysongelmaiset isät jäävät usein äidin varjoon lastensa asioiden hoitamisessa. 2000 sosiaali- ja terveysalan ammattilaista  saa nyt koulutuksen  siitä, miten isät voitaisiin huomioida paremmin lapsiperheiden palveluissa.
 Drake palkittiin parhaasta rap-kappaleesta.  Rob Latour / AOP
 Tutut nimet napsivat Grammy-palkintoja
 Musiikkialan Grammy-palkintoja  on jaettu tänä yönä Los Angelesissa . Palkintoja saivat muun muassa  Lady Gaga ,  Ariana Grande  ja  Drake . Lady Gaga pokkasi useita palkintoja, esimerkiksi A Star Is Born -elokuvassa esitetystä  Shallow -kappaleesta. Drake palkittiin parhaasta rap-kappaleesta. Ariana Grande puolestaan sai parhaan pop-albumin Grammyn.
 Yle
 Vetinen keli jatkuu etelässä
 Päivällä sataa räntää ja lunta maan etelä- ja keskiosassa, kertoo Ylen meteorologi  Matti Huutonen . Pohjoisessa lumisade on enimmäkseen heikkoa. Länsi-Lapissa on osin selkeää. Lämpötila vaihtelee etelässä parista pakkasasteesta muutamaan plusasteeseen, Lapissa on selvästi kylmempää. Ajokeli on huono lähes koko maassa. Merellä varoitetaan kovasta tuulesta.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Somettaminen voi heikentää työn tuottavuutta, ammattilaisia koulutetaan kohtaamaan isät, Lady Gaga rohmusi Grammyja


Summary: Jos Helsingin bulevardisointi etenee ja pikaraitiotiet toteutuvat, Munkkiniemestä pääsee tulevaisuudessa nelosen ratikalla Töölöntorin kautta ehkä Eiraan.

Helsingin kantakaupungin raitiotieverkkoa odottavat suuret mullistukset ensi vuosikymmenen puolivälistä alkaen, jos sisääntyloväylien bulevardisointi etenee suunnitelmien mukaisesti.
 Esimerkiksi vanha nelosen ratikka on siirtymässä Mannerheimintieltä toiselle reitille Vihdintien pikaratikan tieltä.
 Helsingin kaupungin liikenneinsinöörin  Anton Silvon  mukaan nelosen mahdollinen uusi reitti kulkee pohjoisesta Topeliuksenkatua pitkin Töölöntorille. Siitä eteenpäin reitti on vielä epäselvä.
 Yksi vaihtoehto on vetää nelonen Töölöntorilta suoraan aina Eiraan asti. Tämä olisi mahdollista, koska suunnitelmissa on rakentaa Fredrikinkadulle lisää raidetta.
 Suunnitelmat kismittävät osaa kaupunkilaisista
 Kerro kantasi -palvelussa  asukkaat ovat kritisoineet ajatusta, että nelosella ei enää pääsisi Munkkiniemestä suoraan Senaatintorille ja Katajanokalle. Tässä muutamia poimintoja palautteista.
 "Ette kai vain suunnittele, että kympin ja nelosen linjat siirretään alta pois niille uusille Länsi-Töölön kiskoille? Ei tule onnistumaan."
 "Raitiovaunu 4 ja sen nykyinen reitti on hyvä ja säilyttämisen arvoinen. Vanhan stadin valtasuoni ja matkailuvaltti. Please, älkää tehkö nyt uudistusinnossa pahaa mokaa."
 "Tätä sabotaasia ei kerta kaikkiaan saa tehdä."
 "Mitä Rööperissä on tärkeämpää kuin Katajanokalla?"
 Yle Uutisgrafiikka
 Päätöksiä ei ole vielä tehty
 Anton Silvo tietää, että ihmiset ovat olleet huolissaan siitä, mitä heidän nykyisille yhteyksilleen tapahtuu.
 Hän kuitenkin toppuuttelee pelkoja. Vielä ei ole tehty päätöksiä, minne nelonen kurvaisi Töölöntorilta. Se voi olla Eira, tai Katajanokka tai joku muu paikka keskustassa.
 Suunnitelmat tarkentuvat vuosien kuluessa.
 – Tulevaan reittiin vaikuttavat ihmisten liikkumistarpeiden ja joukkoliikennejärjestelmän kehitys, Silvo sanoo.
 Ratikka kympin on tarkoitus säilyä nykyisellä reitillään Pikku-Huopalahdesta Punavuoreen myös tulevaisuudessa. Silvon mukaan se mahtuisi kulkemaan pikaratikan kanssa Mannerheimintietä pitkin.
 Ratikka kakkonen taas siirtyisi Mannerheimintieltä Topeliuksenkadulle Nordenskiöldinkadulle rakennettavien uusien kiskojen jälkeen.
 Yle Uutisgrafiikka
 Vihdintien pikaratikka vuorossa vasta Raide-Jokerin jälkeen
 Heti eivät Helsingin kantakaupungin raidelinjat kuitenkaan muutu.
 Vihdintien pikaratikkaa aletaan rakentaa aikaisintaan 2020-luvun puolivälissä. Matka-aika Kolmikulmasta Kantelettarentielle olisi 31 minuuttia. Lasipalatsilta Pohjois-Haagaan noin 26 minuuttia.
 Tällä hetkellä on käynnissä uusien raitieotieosuuksien yleissuunnittelu.
 Silvon mukaan kaupunki haluaa rakentaa ensin Itäkeskuksesta Espoon Keilaniemeen kulkevan poikittaislinjan Raide-Jokerin. Raide-Jokerin jälkeen rakennusvuorossa on Kruunusiltojen kautta Laajasaloon menevä pikaratikka. Vihdintien pikaratikka on tarkoitus rakentaa näiden jälkeen kolmantena.
 Silvo myös muistuttaa, että Vihdintien pikaratikka rakennetaan vain, jos väylän bulevardisointi toteutuu. Bulevardisointi tarkoittaa, että nykyisen väylän varteen Munkkiniemestä Marttilaan Vihdintien varrelle tehdään kantakaupunkimaisia asuintaloja, liiketiloja ja kauppoja.
 – Alueelle pitäisi muuttaa 14 000 ihmistä. Heitä varten tarvitaan pikaratikka, ja tietysti parantaa nykyisten käyttäjien palvelutasoa, Silvo kertoo.
 Esikaupungit yhdistyvät keskustaan pikaratikoiden avulla
 Jatkossa kantakaupungin raideverkosto muuttuu entisestään, sillä pikaratikoita on tarkoitus rakentaa lisää.
 Vihdintien jälkeen vuorossa olisi ehkä Viikin–Malmin-pikaratikka.
 Pikaratikoista halutaan muodostaa Helsingin joukkoliikenteelle niin sanotut uudet runkoyhteydet; siis tukipilarit, jotka yhdistävät Helsingin esikaupungit entistä selvemmin keskustaan.
 Pikaratikat mahdollistavat Silvon mukaan kaupungin kasvamisen, aiempaa suuremman väkiluvun ja sujuvan liikkumisen. Ne ovat halvempia kuin metro, mutta nopeampia kuin tavallinen ratikka. Ja ne mahdollistavat bussiliikenteen vähentämisen.
 – Tarkoitus on luoda joukkoliikenteen verkostokaupunki, jossa liikkuminen on mahdollista ilman autoa, Silvo täsmentää.
 Raitioverkko laajenee kantakaupungista laidoille
 Muista pikaratikkalinjoista ei vielä ole tarkempia suunnitelmia. Tiedossa ei siis vielä ole, mille reiteille nykyiset ratikat kuutonen ja kahdeksan esimerkiksi muuttaisivat Viikin–Malmin-pikaratikan tieltä.
 Mutta muutoksia on tiedossa.
 – Nyt Helsingin raitioverkko alkaa kasvaa ulospäin kantakaupungista. Se tuo muutoksia nykyisiin linjoihin, Silvo sanoo.

Legendaarinen nelosen spora siirtyy pois Mannerheimintieltä – uudet pikaratikat raivaavat vanhat linjat pois tieltään


Summary: Viekö somen käyttösi työaikana puhtia työnteostasi? Milloin verkossa vetelehtiminen on haitaksi työteholle? Riippuu alasta ja vetelehtimisen tavoista.

Asetun lounaan jälkeen ruudun ääreen lukeakseni raportin, jota käytän lähteenä tulevassa jutussani.
 Klikkaan raportin auki, mutta ensin napautan kuin huomaamattani näytön yläreunassa aukiolevaa Twitter-välilehteä.
 Twitterissä on vellonut jo monta päivää kuuma keskustelu valtiovarainministeriön virkamiespuheenvuoron mielekkyydestä. Vaikka keskustelu ei anna juuri mitään uutta, en malta olla seuraamatta mielipiteenvaihtoa asiasta.
 Silmäilen läpi ekonomistien, konsulttien, poliitikkojen, toimittajien uudet kommentit, joita on tullut lisää kymmeniä sitten aamupäiväisen Twitter-piipahdukseni.
 Algoritmi nostaa viestivirtaan heti keskustelun perään suosituimpia päivityksiä muilta käyttäjiltä.
 Klikkailen eteenpäin, ja pian huomaan juuttuneeni silmäilemään toista keskustelua.
 Tykkään parista päivityksestä. Vastaan yhteen viestiketjuun.
 Kun vihdoin avaan työraporttini, aikaa on kulunut 11 minuuttia. Se ei tunnu liian pitkältä, klikkasinhan myös kahta suoraan työhöni liittyvää linkkiä.
 Kuitenkin, aihe johon pitäisi seuraavaksi syventyä, on aivan muuta: EU-päätöksenteko.
 Some-käyntini saattoi lopulta rokottaa tehokasta työaikaani kolme varttia. Amerikkalaistutkimuksen mukaan voi kestää  lähes puoli tuntia , ennen kuin pystyy kunnolla keskittymään tehtäväänsä työn keskeytymisen jälkeen.
 Netti houkuttelee lorvimiseen
 Netti kaappaa huomion niin, että lopettaessamme selailun emme aina muista, miksi ylipäätään aloitimme.
 Amerikkalaisen Kansas State Universityn  tutkimuksen mukaan verkkosurffauksesta työaikana peräti 60–80 prosenttia ei liity mitenkään työhön.
 Toisen, henkilöstöpalveluyrityksen tekemän kyselyn mukaan yhdysvaltalaiset toimistotyöntekijät käyttävät työpäivän aikana älypuhelintaan keskimäärin  56 minuuttia päivässä  muihin kuin työasioihin. Siis: jos tiimiin kuuluu kahdeksan työntekijää, työhön liittymättömään verkkoselailuun kuluu yhden ihmisen työpäivä viikossa.
 Yhdysvalloille voi maksaa  tuottavuuden menetyksenä  15 miljardia dollaria joka viikko, jos työntekijät käyttävät työajastaan viisi tuntia viikossa älypuhelintaan selaten.
 Lue jutun lopusta, milloin verkkovetelehtiminen on tutkijoiden mielestä hyväksyttävää.
 Kun illansuussa poistut työpaikaltasi, olet saattanut käydä sekä Twitterissä että Facebookissa useita kertoja, vaihtanut päivän mittaan monta Whatsapp-viestiä eri ryhmissä, silmäillyt Instagram-kuvavirtaa ja vaikkapa hoitanut koulun Wilma-sivulla ja muualla verkossa yksityisasioita.  AOP
 Verkkoshoppailetko työaikana?
 Keskivertoamerikkalainen käyttää verkko-ostoksiin vajaat kaksi tuntia päivässä, kertoo verkkovertailuja tekevän Finder-yhtiön tekemä  kysely  viime kesältä. Selvästi yli puolet 2 000:sta kyselyyn vastanneesta myöntää shoppailevansa työaikana.
 Suomessa somen käyttämisen huonoista puolista työnantajan näkökulmasta ei juurikaan puhuta, maailmalta tutkimuksia löytyy. Meillä korostetaan, miten tärkeää yritysten on rakentaa brändiä somessa työntekijöiden kautta.
 Monissa kielissä on keksitty jo termit some-laiskottelulle työaikana: englannissa  cyberloafing  (verkkovetelehtiminen), ruotsissa  slösurfande  (verkkohaahuilu), ranskassa  cyberabsence  (verkkopoissaolo) ja  cyberparesse  (verkkolaiskuus).
 Googlaamalla "verkkovetelehtiminen" löytyy neljä artikkelia, "slösurfandella" jo tuhansia.
 Some työllistää konsultteja
 Miksi some-osallistumisen huonoista puolista ei meillä puhuta toisin kuin monissa muissa maissa? Some-tutkijat löytävät useita syitä.
 Sosiaaliseen mediaan houkuttelu on ensinnäkin monille merkittävää liiketoimintaa, Helsingin yliopiston dosentti  Janne Matikainen  arvioi.
 – Some työllistää aika paljon erilaisia konsultteja: viestintätoimistoja, some-toimistoja. Myönteistä puhetta kannattaa pitää yllä, jos se edistää omaa bisnestä.
 Sosiaalisen median käyttö on myös trendikästä, joten harva haluaa asettua vastahankaan. Yleinen ilmapiiri työelämässä on voimakkaan some-myönteinen.
 – Jos sanoo, että somettaminen on turhaa, tulee helposti leimatuksi vanhanaikaiseksi ja muutosvastarintaiseksi, Matikainen sanoo.
 Some on nuori ilmiö työpaikoilla
 Yksi syy myönteiseen some-ilmapiiriin työpaikoilla voi olla myös se, että kielteisiä ilmiöitä ei ole tullut vielä esiin. Joitakin työntekijöitä on irtisanottu some-möläytysten vuoksi tai siksi, että he ovat haukkuneet työnantajaansa julkisesti, mutta ne ovat yksittäistapauksia.
 Somea käytettiin alunperin vapaa-ajalla, ja sen tuominen osaksi työyhteisöjä on vasta alkuvaiheessa.
 – Yleisesti ottaen omaan työhön liittyvät some-keskustelut ovat säilyneet asiapitoisina asiantuntijoiden kesken, Jyväskylän yliopistossa väitöskirjaa tekevä  Kaisa Pekkala  arvioi. Some tarjoaa mahdollisuuden tuoda esiin omaa asiantuntemusta työyhteisön ulkopuolella.
 Ihmiset käyttävät eri some-palveluja eri tarkoituksiin. Koska Facebook ei paljasta käyttäjätietojaan, sitä on vaikea tutkia. Some-tutkimus keskittyykin usein Twitteriin, jossa käyttäjien profiilit ovat julkisia.
 Hollantilaistutkimuksen mukaan runsas kolmannes ihmisten twiiteistä koskee heidän työtään. Työ ja vapaa-aika sekoittuvat usein somessa: yli 40 prosenttia työtä koskevista twiiteistä lähetetään toimistoajan ulkopuolella eli illalla tai varhain aamulla. Matti Myller / Yle
 Twitter-eliitti ei kyseenalaista omaa toimintaansa
 Janne Matikaisen mukaan olennaista on se, että Twitter on Suomessa pienen piirin käytössä – toisin kuin esimerkiksi Yhdysvalloissa. Meillä siitä puhutaan eliittimediana.
 – Se ei ole koko kansan palvelu suinkaan. Siellä on merkittävissä asemissa olevia ihmisiä, jotka eivät lähde kauheasti kyseenalaistamaan sen käyttöä, Matikainen sanoo.
 Nuoret työntekijät käyttävät enemmän Whatsappia, Snapchatia ja Instagramia – ja niissä pyöritään usein työhön liittymättömissä asioissa. Jotkut saattavat katsoa työaikana myös Netflixiä. Nuoria on usein vanhempia vaikeampi  pitää erossa somesta  työaikana.
 – Tutkimuksissa on ilmennyt, että mitä mielekkäämmäksi ja merkityksellisemmäksi ihminen kokee työnsä, sitä vähemmälle netin viihdekäyttö työajalla jää, Kaisa Pekkala kertoo.
 Some-keskustelu kollegojen kanssa lisää työn tuottavuutta
 Some-keskustelu oman talon ulkopuolisten ihmisten kanssa heikentää keskittymiskykyä ja vähentää sitoutumista,  Harvard Business Review'n  siteeramassa tutkimuksessa todettiin. Toisaalta vaikutukset ovat työnantajalle myönteisiä, kun pidetään yhteyttä kollegoiden kanssa.
 Selitys voi olla se, että ihminen joka verkostoituu ja vaihtaa mielipiteitä työkavereidensa kanssa, on motivoitunut juuri omasta työstään.
 Ihmiset käyttivät somea alunperin vapaa-ajalla, ja sen tuominen osaksi työkulttuuria on vasta alkuvaiheessa.
 Kaisa Pekkalan mukaan organisaatioilla on käytössään  yhä enemmän  sisäisiä some-kanavia kuten Slack tai Microsoft Teams, joissa kollegat keskustelevat keskenään.
 – Näiden työyhteisöjen sisäisten keskustelukanavien käyttö kasvaa nopeasti.
 Somen käyttö on ammatista kiinni
 Joillakin aloilla näkyminen sosiaalisessa mediassa kuuluu työnkuvaan. Viestintä-, media- ja konsulttialalla some voi suoraan kasvattaa bisnestä.
 Yhteiskunnallinen vaikuttaminen on poliitikkojen ja vaikkapa taloustutkijoiden tehtävä, ja somesta on tullut heille keskeinen keskustelun areena.
 – Ylipäätään asiantuntijatyöhön some varmasti sopii. Mutta asiantuntijatyö on valtavan laaja kimppu. Asiantuntijoidenkin kannattaa miettiä, kuinka paljon aikaa he käyttävät somessa ja mistä se aika on pois, Helsingin yliopiston Matikainen sanoo.
 Esimerkiksi Lontoossa King's Collegessa tutkijana työskentelevä ekonomisti  Riikka Savolainen  kiinnitti vastikään huomiota siihen, että tutkijoiden lisääntyvällä some-näkyvyydellä on myös haittapuolia.
 Akateemikkojen some-keskustelun sävy on Savolaisen jakaman twiitin mukaan paikoin vihainen. Se voi olla myrkkyä totuuteen pyrkimisen, yhteishengen ja perusteltujen väitteiden perinteelle akateemisessa tutkimuksessa. Keskusteluja seuraavien käsitykset korkeakoulutuksesta voivat kärsiä.
 Somessa on vain osa ammateista
 Joillekin toimialoille some-läsnäolo on tärkeää ja jopa välttämätöntä.
 – Yksityisyrittäjälle, joka haluaa brändätä itseään, some voi olla markkinoinnissa hirveän tärkeää. On kuitenkin vaikea yleistää, että se olisi kaikkien alojen yrittäjien kannalta tärkeää, Matikainen sanoo.
 On myös aloja, joilla sosiaalista mediaa ei käytetä. Vaikkapa juristit tai lääkärit eivät ammattiryhmänä juurikaan näy somessa. Ilmeisin syy lienee se, että he käsittelevät paljon arkaluonteista ja salassapidettävää tietoa.
 – Mutta voisivathan he puhua aloistaan yleisellä tasolla. Jossain määrin sometus siis liittyy myös perinteisiin ammattikulttuureihin ja -koodeihin, Matikainen sanoo.
 Verkkovetelehtiminen on joskus paikallaan
 Some ja verkon viihdekäyttö eivät kuitenkaan ole mitään työpaikkakulttuurin syöpiä. Vaikka somen käyttö töissä on osin laiskottelua, se on harvoin pelkästään sitä.
 – Jos tekee tappavan tylsää työtä, somessa käyminen voi piristää työtehoja, Matikainen sanoo.
 Ruotsalaisen Karlstadin yliopiston tutkijat  listaavat julkaisussaan  kahdeksan asiaa, jotka tekevät verkon ja somen viihdekäytöstä harmitonta myös työaikana.
 Työaikana voi verkkovetelehtiä hyvällä omatunnolla. . . Kun työ on hyvin kuormittavaa. Aivojen kääntäminen pois työasioista auttaa. Kun töissä on tylsää. Somen selailu auttaa tylsistymiseen ja rentouttaa "tyhjinä hetkinä". Aivot virkistyvät. Kun haetaan tietoa, inspiraatiota ja ideoita, joista on työssä hyötyä. Kun työntekijä hoitaa hänelle annetut tehtävät, vaikka viettääkin aikaa netissä. Silloin jää aikaa myös verkossa vetelehtimiselle. Kun kollegoiden työtaakka ei lisäänny siitä, että yksi keskittyy muihin asioihin. Kun muiden turvallisuus ei vaarannu. Esimerkiksi opettajan ei kannata päivittää Facebook-profiiliaan ollessaan ekaluokkalaisten kanssa luonnossa retkellä. Kun voi somettaa samaan aikaan, kun tekee työtään. Jotkut työt ovat niin rutiininomaisia, että samalla voi tehdä useampaa asiaa. Esimerkiksi toimistotyöntekijä voi somettaa samalla, kun jonottaa puhelimessa. Kun asiakkaille, potilaille tai yhteistyökumppaneille ei tule haittaa verkon viihdekäytöstä. Lähde: Lars Ivarsson, Patrik Larsson

"Verkkovetelehtiminen" voi heikentää tuottavuutta työpaikoilla – Suomessa somen käyttöön lähinnä kannustetaan


Summary: Erityisesti eronneiden, työttömien ja mielenterveysongelmista kärsivien isien kohtaamisessa on vielä petrattavaa.

Siilinjärveläinen  Pasi Huuskonen  on 1-vuotiaan Konsta-pojan isä.
 Huuskonen on tuttu näky niin lapsen päivähoitopaikan pihalla kuin neuvolassakin. Molemmista kiitellään isän osallistuvaa asennetta. Yhtään neuvolakäyntiä ei ole jäänyt välistä sen jälkeen, kun poika ilmoitti tulostaan.
 – Ovat ihmetelleet neuvolassa, kun isä on joka käynnillä mukana. Ei siellä joka kerta tapaa toisia miehiä. Äidit käyvät usein yksin tai lapsen kanssa. Se on ollut minun valintani, että olen aina mukana, Huuskonen kertoo.
 Neuvolan laajoissa terveystarkastuksissa kartoitetaan koko perheen tilannetta ja hyvinvointia. Niiden myötä myös isät ovat tulleet  tiiviimmäksi osaksi neuvolaa .
 Huuskosen mukanaoloa on helpottanut myös se, että työnantaja on suhtautunut käynteihin joustavasti. Entä onko isä osattu kohdata neuvolassa?
 – Kyllä on. Olen saanut aika hyvin tietoa ja tukea neuvolasta. Kyllä siellä on isältäkin kysytty, että miten menee, miten olet jaksanut ja oletko saanut unta, Huuskonen pohtii.
 Erot, mielenterveys ja työttömyys haastavat isyyttä
 Noin neljäkymmentä perhetyöntekijää kokoontui Kuopioon kouluttautumaan siitä, miten isät voitaisiin kohdata paremmin asiakastyössä. Saman koulutuksen saa seuraavan vuoden aikana 2000 sosiaali- ja terveysalan ammattilaista ja opiskelijaa.
 Siilinjärveläinen Pasi Huuskonen haki 1-vuotiaan Konsta-poikansa hoidosta. Ennen kotiinlähtöä laskettiin vielä muutamat liukurimäet. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Seuraavat lainaukset ovat koulutukseen osallistuneiden perhetyöntekijöiden ajatuksia siitä, millä tolalla isien kohtaaminen tällä hetkellä on erilaisissa sosiaali- ja terveyspalveluissa.
 Erotilanteissa isät tulevat kohdelluksi ja kohdatuksi huonommin. Ajatellaan helposti, että lapset menevät äidille. Asioita hoidetaan äidin kanssa.
 Jos palvelujärjestelmään on merkattu yhteystietoihin kaksi vanhempaa, niin usein lasta koskevissa asioissa otetaan yhteyttä vain ensisijaiseen vanhempaan. Se on usein äiti. Onko syy järjestelmän kankeudessa vai ajatusmallissa?
 Isillä ei ole tietoa lasten asioiden hoitamisesta. Varsinkin nuoria isiä joudutaan vastuuttamaan paljon.
 Perhetyöntekijät pitävät koulutusta tarpeellisena.
 – Kyllä näitä asioita tulee viikoittain pohdittua ja mietittyä. Kohtaan paljon hankalassa tilanteessa olevia eroperheitä, joissa isät jäävät syrjään lasten elämästä. Omassa työssäni pyrin vaikuttamaan siihen, että myös miesten ääni kuuluisi siellä paremmin, kertoo kuopiolainen perhetyöntekijä  Kimmo Salmi .
 Eteenpäin on onneksi jo menty, vakuuttaa 19 vuotta perhetyöntekijänä työskennellyt Salmi. Kolme vuotta alalla ollut perhetyöntekijä  Anne Korhonen  näkee isien osallisuudessa petrattavaa.
 – Äidit ovat usein äänekkäämpiä, ja isät jäävät sivustaseuraajiksi. Kyllä lastensuojelunkin parissa pitäisi ehdottomasti ottaa paremmin huomioon isän näkökulma, varsinkin erotilanteissa. Isät pitäisi saada tasavertaiseen asemaan äidin kanssa, Korhonen pohtii.
 Osallisuudessa on petrattavaa
 Perheitä ja isiä on monenlaisia, korostavat asiantuntijat. Paljon on kiinni myös isän omasta aktiivisuudesta ja priorisoinnista.
 Jos isä kuitenkin kokee olonsa  ulkopuoliseksi oman perheensä asioissa , se on riski perheen hyvinvoinnille.
 Niin muistuttaa projektipäällikkö  Kari Katajisto , jonka johdolla kuopiolaiset perhe- ja neuvolatyöntekijät sekä päiväkodin henkilökunta kouluttautuvat helmikuun aikana.
 Valtakunnalliset koulutukset ovat osa Euroopan sosiaalirahaston, Suomen Setlementtiliiton ja Miessakkien  Isän näköinen -hanketta.  Sen tavoitteena on tehdä miehestä tasavertainen kasvattaja ja vanhempi äidin rinnalle.
 Kohderyhmänä ovat erityisen haavoittuvassa asemassa olevat isät, joiden isyyttä ovat vavisuttaneet esimerkiksi ero, mielenterveys- ja päihdeongelmat tai työttömyys.
 Eikö isiä siis osata vielä Suomessa kohdata oikein?
 – Kyllä isät jo kohdataan, mutta vielä tarvitaan enemmän. Nimenomaan tasavertaisen vanhemmuuden näkökulmasta niin, että isät otetaan myös mukaan palveluihin, Katajisto sanoo.
 Isät ovat myös aliedustettuina vanhemmuutta ja vanhempien osallisuutta kartoittavassa tutkimuksessa. Esimerkkinä Katajisto käyttää viime syksynä julkaistua  Vanhempien barometria , joka käsittelee koululaisten vanhempien näkemyksiä lapsen koulunkäynnistä sekä kodin ja koulun yhteistyöstä.
 Isän näköinen -hankkeen projektipäällikkö Kari Katajisto. Ulriikka Myöhänen / Yle
 Koko barometrin vastaajista noin 12 prosenttia oli miehiä. Kyselyyn vastanneista perheistä kolme neljäsosaa ilmoitti, että äiti hoitaa ensisijaisesti yhteydenpidon koulun kanssa.
 Luvut ovat ongelmallisia, sillä vastaavien kyselytutkimuksien perusteella luodaan kuvaa siitä, milla tolalla suomalaisten vanhempien asiat ovat. Äidit ovat hyvin edustettuina, mutta isien kokemus jää pimentoon. Vastuu lapsista näyttää kasaantuvan enemmän äidille.
 Syytä voi etsiä isien omasta aktiivisuudesta, mutta myös koko yhteiskunnan asetelmista.
 Taustalla voivat vaikuttaa kankeat sukupuolimallit, työnantajien asenteet ja perhevapaiden pituus. Syynä voivat olla myös naisten ja miesten palkkaerot: usein isän kannattaa pysyä työelämässä, koska se takaa perheelle paremmat tulot.
 "Ei ainakaan mitään naisten järjestämiä mieskerhoja"
 Kun kuopiolaisille perhetyöntekijöille pidetty koulutus on loppumetreillään, jäljelle jää vain yksi kysymys: mikä neuvoksi, jotta isät saadaan paremmin osalliseksi?
 – Ei ainakaan mitään naisten järjestämiä mieskerhoja, joku koulutettavista älähtää.
 Koulutukseen osallistuneet miehet nyökyttelevät.  Jäistä olisi, jäisi itseltäkin lähtemättä.
 Kaikki lähtee isien paremmasta huomioinnista, Katajisto vakuuttaa.
 – Ei luovuteta ääntä vain äidille, kun on kyse lapsen asioista ja perheen ongelmista. Kutsutaan isät oikein erikseen mukaan palveluihin. Voisiko neuvola kokeilla, että laittaisi kutsun käynnille yhden kerran vain isälle? Isä sitten hoitaisi asiaa eteenpäin, Katajisto ehdottaa.
 Perhetyöntekijöiden mukaan pitää olla myös miestyöntekijöitä. Olisi hyvä, jos perheissä kiertäisi aina työpari, joista toinen olisi mies ja toinen nainen.
 Rohkeammin isiä hihasta kiinni
 Kuopiossa konkretiaa on luvassa myös, kun kaupungissa ryhdytään tekemään isätyön sunnitelmaa. Mukana on jo päiväkoti, neuvola ja kouluterveydenhuolto. Tavoitteena on luoda valtakunnallista tulevaisuuden mallia.
 – Siinä tulee isille osoitettuja kyselyjä, joissa heidän äänensä tulee varmasti kuuluviin. Niiden pohjalta voidaan sitten miettiä, miten isien kohtaamista saadaan vielä paremmaksi, Katajisto täsmentää.
 Siilinjärveläinen isä  Pasi Huuskonen  kannustaa isiä lähtemään rohkeasti mukaan neuvolakäynneille ja muutenkin osallistumaan lastensa elämään.
 – Neuvolakäynnit ovat yhteisiä perhehetkiä. Ne luovat suhdetta sekä lapseen että äitiin, Huuskonen kannustaa.
 Entä onko isällä vinkkiä ammattilaisille?
 – Rohkeammin vaan hihasta kiinni ja jututtamaan isiä näistä asioista. Uskon, että isät lähtevät mukaan, Huuskonen ennustaa.

Pasi Huuskonen osallistuu Konstan jokaiseen neuvolakäyntiin mutta jotkut isät eivät yhteenkään – parituhatta ammattilaista koulutetaan nyt huomioimaan isät paremmin


Summary: Toista tutkintoaan viimeistelevä Johanna Laaksonen on etsinyt töitä kaksi vuotta. Opettaja Leo Syrjälä on saanut vain sijaisuuksia.

Tästä on kyse Korkeakoulutettuja työttömiä oli noin 36 000 joulukuun lopussa 2018, osoittaa Akava Worksin selvitys. Vuotta aiemmin heitä oli 5 400 enemmän. Turun yliopiston Rekry seuraa valmistuneiden sijoittumista seurantakyselyillä. 39 prosenttia maistereista, lääkäreistä, hammaslääkäreistä ja lastentarhanopettajista oli ollut työttömänä valmistumista seuraavan vuoden kuluessa. Yliopiston kyselyyn vastanneista 29 prosenttia oli tehnyt koulutusta vastaamattomia töitä.
 Johanna Laaksonen , 39, valmistui Turusta konetekniikan insinööriksi vuonna 2006. Töitä insinöörinä sen jälkeen riitti. Hänen viimeisin pestinsä oli tuoteturvallisuusinsinöörinä kaivosalan koneita valmistavassa Sandvikissa.
 Laaksonen kuitenkin tunsi, että elämässä pitää mennä eteenpäin. Sisäinen työpaikkahaku ei ollut Sandvikilla tuottanut toivottavaa tulosta ja insinööri päätyi ottamaan lopputilin.
 – Työ oli hirveän tasaista ja staattista. Sellainen rauhallinen tahti ei sovi minulle alkuunkaan, olen tällainen räiskyvämpi persoona, naurahtaa Laaksonen.
 Johanna Laaksonen toivoo, että työhakemuksesta saisi edes jotain palautetta. Ainoastaan yhdestä yrityksestä on soitettu perään ja kerrottu, miksi häntä ei valittu. Ari Welling / Yle
 Takana on nyt viisi vuotta opintoja Turun kauppakorkeakoulussa. Opinnot alkavat olla gradua vaille valmiit.
 Viimeiset kaksi vuotta Laaksonen on etsinyt töitä projektinhallinnan ja myynnin johtamisen parista. Toukokuusta lähtien tuleva kauppatieteiden maisteri on paneutunut työnetsintään tosissaan.
 Hakemuksia hän on lähettänyt kaikkiaan kolmisenkymmentä. Viitisen paikoista on ollut sellaisia, jotka olisivat Laaksosen mukaan olleet hänelle erityisen sopivia. Vain yhden kerran hän on päässyt haastatteluun.
 Ei voi vain naputella jotain sinne tänne, vaan pitää keskittyä antamaan jotain persoonallista ja merkitsevää.  Johanna Laaksonen
 Insinööri on kokenut useampaan kertaan, että työnantaja kokee hänen olevan liian kokenut tai ylikoulutettu. Samaa hän on kuullut muiltakin akateemisilta työnhakijoilta.
 – Työnantaja saattaa sanoa, että ”olet tosi hyvä tyyppi, ottaisimme sinut mielellämme, mutta tämä paikka ei ole sinulle tarpeeksi haastava”. Joskus tekisi mieli jättää puolet kokemuksesta ja koulutuksesta kokonaan mainitsematta.
 Laaksonen harmittelee sitä, että hyvin usein työpaikkailmoitukset ovat liian ympäripyöreitä. Niissä toivotaan esimerkiksi oma-aloitteisuutta tai kuvaillaan työtehtävät vain ylimalkaisesti. Tällöin työhakemuksestakin on vaikea tehdä kovin täsmällistä.
 – Ilmoituksessa saatetaan hakea vaikkapa työntekijää, joka pystyy itsenäiseen työntekoon mutta on silti tiimipelaaja. Pystynhän mä molempiin, mutta kumpaa hakemuksessa tulisi korostaa.
 Johanna Laaksonen kertoo olevansa parempi työhaastatteluissa kasvotusten ihmisten kanssa kuin hakemusten rustaajana. Ari Welling / Yle
 Valmistuminen kauppatieteiden maisteriksi häämöttää jo syksyllä. Se tietää paitsi helpotusta opintojen päättymisestä, myös lisää paineita työpaikan löytämiseen. Työhakemuksia syntyy kiivastuvalla tahdilla.
 – En usko hakemusten suureen määrään. Työhakemuksen kirjoittaminen on kuitenkin henkisesti aika raskas prosessi. Ei voi vain naputella jotain sinne tänne, vaan pitää keskittyä antamaan jotain persoonallista ja merkitsevää.
 Korkeakoulutettujen työttömyys laskee
 Korkeakoulutettujen keskusjärjestön Akavan selvityksen mukaan korkeakoulutettujen työttömien määrä vähenee, joskin hidastuvaan tahtiin.
 Viime vuoden lopussa korkeakoulutettuja työttömiä oli 36 000. Se oli yli 5 000 henkeä vähemmän kuin vuotta aiemmin.
 Akavan selvityksen mukaan vuonna 2018 selvää laskua oli etenkin filosofian maistereiden, diplomi-insinöörien ja sosiaalialan korkeakoulutettujen työttömyysluvuissa.
 Ari Welling / Yle
 Keskusjärjestön mukaan korkeakoulutettujen työllisyyttä ovat parantaneet noususuhdanne ja työllisyyttä tukeneet poliittiset valinnat. Eniten viime vuonna on vähentynyt alle 30-vuotiaiden korkeakoulutettujen työttömyys.
 Vaikka Akavan mielestä oikeita toimia onkin nähty, keskusjärjestö toivoo hallitusohjelmaan kevään vaalien jälkeen selkeitä kirjauksia työttömyyden vähentämisen keinoista.
 Kolmessa vuodessa vain pätkätöitä
 Kun  Leo Syrjälä , 27, kertoi lähipiirilleen uranvalinnastaan, ei kukaan hämmästellyt. Syrjälän vanhemmat tapasivat toisensa aikanaan yliopiston matematiikan laitoksella.
 Poika haaveili urasta salibandyn parissa, mutta totesi lopulta, etteivät edes valmentajan hommat taida tuoda leipää pöytään. Ammatti matematiikan opettajana alkoi tuntua luonnolliselle vaihtoehdolle.
 Opettajaopinnoissa Turussa Syrjälää neuvottiin ottamaan matematiikan rinnalle myös toinen aine. Valinta osui kemiaan. Nyt nuori opettaja tietää, että sivuaineita olisi ehdottomasti pitänyt ottaa kaksi.
 Leo Syrjälää kiehtoo se, miten oppilaat saa innostumaan matematiikasta. Hänen gradunsa käsitteli salakirjoitusten hyödyntämistä matematiikanopetuksessa. Ari Welling / Yle
 – Kaikki avoinna olevat opettajanpaikat ovat sellaisia, joihin vaaditaan matematiikan lisäksi kemia ja fysiikka. Kummallista, että yliopistossa ei puhuttu tästä mitään.
 Syrjälä onkin palannut koulun penkille juuri fysiikanopettajan pätevyyttä hakemaan. Kolmen vuoden aikana satunnaisia pätkätöitä on löytynyt silloin tällöin.
 Juuri valmistuneena kun laittoi hakemuksia, ei pahemmin edes pyydelty kouluille haastatteluihin.  Leo Syrjälä
 – Totta kai jos lähtisi työn perässä vaikka Pohjois-Karjalaan, niin vakipaikkojakin olisi tarjolla. Meillä on kuitenkin koko tukiverkosto täällä Turussa.
 Kahden lapsen isä kertoo, että pätkätyöläisen tulisi olla aina valmis lähtemään sijaiseksi. Joskus kaksi sijaisuutta menee päällekkäin. Jos jostakin paikasta joutuu kieltäytymään, ei samasta koulusta soiteta enää hevin uudestaan.
 Nuori opettaja saa TE-palveluiden sähköpostit uusista, avoimista työpaikoista. Paras tapa työllistyä on tunkea jalkaa koulun oven raon väliin. Kun jonkin koulun systeemeihin pääsee sisälle, soitetaan sieltä helposti uudestaan.
 Leo Syrjälän mukaan yliopisto-opiskelijat miettivät varsin vähän sitä, onko opiskelualalla tarjolla töitä. Hän toivoo lisää keskustelua työllistymisestä jo opintojen alkuvaiheessa. Ari Welling / Yle
 – Työnhaku esimerkiksi pidempiin sijaisuuksiin selvästi helpottuu kokemuksen karttuessa. Juuri valmistuneena kun laittoi hakemuksia, ei pahemmin edes pyydelty kouluille haastatteluihin.
 Syrjälän mukaan kuilu valmistumisen ja työnsaannin välissä kasvaa koko ajan. Hän toivookin, että yliopisto-opinnoissa puhuttaisiin paljon enemmän siitä, mitä opintojen jälkeen tapahtuu.
 Historian opettajia on Suomessa työttöminä runsaasti, matemaattis-luonnontieteellisellä alalla opettajien tilanne on hieman valoisampi. Nyt Syrjälä tekee satunnaisia tuurauksia Ruskon Maunun koulussa. Unelmana olisi vakituinen virka matematiikan opettajana turkulaisessa yläkoulussa tai jossain lähikunnassa.
 –Sieltä se kevät tulee ja opettajanpaikkoja tulee runsaasti jakoon. Taas on toivoa, että syksyllä pääsen vihdoin pysyviin töihin.

”Tekisi mieli jättää osa koulutuksesta kokonaan mainitsematta” – edes akateeminen tutkinto ei aina imaise uraputkeen


Summary: Amnestyn mukaan Myanmarin armeijan viimeisimmät pommitukset ovat jälleen yksi muistutus siitä, että maan armeija toimii välittämättä ihmisoikeuksista

Myanmarin armeija on pommittanut kyliä Rakhinen osavaltiossa, kertovat ihmisoikeusjärjestöt. Asiasta uutisoi  Guardian.
 Järjestöjen mukaan osana uutta Rakhineen kohdistuvaa iskua sotilaat ovat lisäksi pidättäneet siviileitä ja estäneet apua pääsemästä paikalle.
 YK on aiemmin kutsunut Myanmarin armeijan toimia rohingya-muslimeita kohtaan etniseksi puhdistukseksi. Paikalliset aktivistit ovat kertoneet Amnesty Internationalille pommituksista ja siitä, että rakennuksia on vaurioitunut.
 – Nämä viimeisimmät operaatiot ovat jälleen yksi muistutus siitä, että Myanmarin armeija toimii välittämättä ihmisoikeuksista, sanoo Amnestyn kriiseihin vastaamisesta vastaava johtaja  Tirana Hassan .
 – Pommittamista asuttuihin kyliin ja ruoka-avun epäämistä ei voida hyväksyä missään olosuhteissa, hän sanoo.
 Lähes miljoona kodeistaan paennutta rohingya-muslimia asuu tällä hetkellä pakolaisleireillä Bangladeshissa. Myanmarin viranomaiset ovat kieltäneet YK:ta tai muita kansainvälisiä humanitaarisia järjestöjä operoimasta konfliktialueilla. Alueille on kuitenkin päästetty Punainen risti ja Maailman ruokaohjelma.

Guardian: Ihmisoikeusjärjestöjen mukaan Myanmarin armeija on pommittanut kyliä Rakhinessa


Summary: Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö (SAK) haluaa palkka-avoimuuden lakiin ensi vaalikaudella.

Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK

Yli kaksi kolmasosaa suomalaisista ei halua palkkatietojaan työkaveriensa nähtäville ilman omaa suostumustaan. Tämä käy ilmi Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n teettämästä Taloustutkimuksen selvityksestä.
 EK:n asiantuntijan  Katja Leppäsen  mukaan palkat ovat luottamuksellista tietoa, joka kuuluu työntekijän yksityisyyden suojan piiriin. Hänen mukaansa pakollisen palkka-avoimuuden ajaminen läpi vaatisi perusoikeuksien rajoittamista.
 – Viesti on selkeä. Kansalaiset eivät halua, että heidän palkkatietojaan repostellaan työpaikoilla. Suomalaiseen oikeusjärjestelmään ei kuulu, että perusoikeuksia rajataan heppoisin perustein, Leppänen kommentoi selvityksen tuloksia STT:lle.
 Selvityksen taustalla on sosiaali- ja terveysministeriön palkka-avoimuushanke. Ministeriön työryhmä selvittää talven aikana, miten lainsäädännöllä voisi lisätä palkkatasa-arvoa sukupuolten välillä Suomessa. Ministeriö uskoo, että palkkojen läpinäkyvyys vähentäisi palkkasyrjintää.
 "Palkkaerot kapenevat liian hitaasti"
 Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö (SAK) puolestaan haluaa palkka-avoimuuden lakisääteiseksi ensi vaalikaudella. Järjestön teettämän kyselyn mukaan kaksi kolmasosaa SAK:laisista luottamushenkilöistä kannattaa palkka-avoimuutta.
 – Meidän näkemyksemme mukaan palkka ei ole arkaluontoista tai salassa pidettävää tietoa. Missään laissa ei säädetä niin, SAK:n Työehdot-osaston johtaja  Annika Rönni-Sällinen  toteaa STT:lle.
 Hänen mukaansa julkiset palkkatiedot helpottaisivat puuttumista palkkasyrjintään.
 – Sukupuolten väliset palkkaerot kapenevat aivan liian hitaasti. Jos palkkoja ei tiedetä, ei tule epäilyjä syrjinnästä, Rönni-Sällinen sanoo.
 EK:n Leppänen painottaa, että palkkasyrjintä on ehdottomasti kielletty, mutta laissa on jo riittävät keinot siihen puuttumiseen. Jos työntekijä epäilee palkkasyrjintää, on työnantajalla velvollisuus tehdä asiasta selvitys. Työntekijä voi turvautua myös luottamushenkilön tai tasa-arvovaltuutetun apuun.
  Kateus on merkki ongelmista
 EK ja SAK ovat yksimielisiä siitä, että työnantajien tulisi kuitenkin nykyistä paremmin perustella, mistä palkat koostuvat. Tämä myös auttaisi työntekijöitä ymmärtämään, kuinka voi tavoitella parempaa palkkaa.
 Leppäsen mielestä palkkojen julkistaminen työpaikoilla aiheuttaisi vain "turhaa harmia, uteliaisuutta ja oikeudenkäyntejä".
 Rönni-Sällinen puolestaan uskoo, että työpaikoilla pelätään turhaan palkkakateutta.
 – Vaakakupissa on kuitenkin syrjimättömyyden periaate. Jos hankaluuksia tulee, jotakin on pielessä. Perusteettomia palkkaeroja voi löytyä. Niistä pitäisi pystyä keskustelemaan työpaikoilla.

EK:n tutkimus: Suomalaiset eivät halua palkkojaan julkisiksi


Lady Gaga ,  Ariana Grande  ja  Kendrick Lamar  pokkasivat kukin Grammy-palkinnot yöllä Suomen aikaa Los Angelesissa järjestetyssä gaalassa.
 Grande voitti Sweetener -albumillaan parhaan pop-albumin Grammyn. Kyseessä on artistin ensimmäinen Grammy.
 – Tämä on villiä ja kaunista. Kiitos paljon! tviittasi Grande pian palkinnon julkistamisen jälkeen.
 Lady Gaga puolestaan pokkasi parhaan visuaaliseen mediaan tehdyn laulun sarjan Grammyn Shallow-kappaleella A Star Is Born elokuvassa. Lisäksi Gaga voitti parhaan popsinkun Grammyn Joanne-balladilla.
 Räppäri  Kendrick Lamar  nappasi parhaan rap-esityksen Grammy-pystin King’s Dead-nimisellä kappaleella. Lauluntekijä ja levytuottaja Lamar on ehdolla peräti kahdeksassa Grammy-sarjassa. Häntä pidetään yhtenä sukupolvensa parhaana hip hop -artistina.
 Grammyt jaettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1959.
 Yle lähettää Grammy-gaalan perjantaina 15. helmikuuta Yle Teemalla klo 22.45 alkaen.

Lady Gaga ja Ariana Grande palkittiin Grammy-pysteillä


Summary: Parhaan miesnäyttelijän palkinto meni Rami Malekille ja parhaan naisnäyttelijän Bafta-pystin nappasi Olivia Colman.

British Academy of Film and Television Arts

Britanniassa on jaettu elokuva-alan tärkeimmät palkinnot Bafta-gaalassa.
 Draamaelokuva Roma voitti parhaan elokuvan Bafta-palkinnon. Elokuvan ohjaaja  Alfonso Cuaron  palkittiin puolestaan parhaana ohjaajana.
 Yalitza Aparicio ja Marco Graf elokuvassa Roma. Carlos Somonte / Netflix / Everett Collection / AOP
 Parhaan miesnäyttelijän Bafta-pystin nappasi  Rami Malek  roolistaan  Freddie Mercuryna  elokuvassa Bohemian Rhapsody. Parhaasta naispääosasta palkittiin  Olivia Colman , joka esittää kuningatar Annea elokuvassa The Favourite
 Gaalan on usein katsottu ennakoivan sitä, ketkä pokkaavat myöhemmin tänä vuonna jaettavia Oscar-palkintoja.
 Eniten Bafta-ehdokkuuksia kahmi  Yorgos Lanthimoksen  ohjaama historiallinen draama The Favourite. Samainen elokuva on saanut myös kymmenen Oscar-ehdokkuutta.
 Lontoon Royal Albert Hallissa järjestetty Bafta-gaala järjestettiin tänä vuonna 72. kerran.

Draamaelokuva Roma voitti parhaan elokuvan ja ohjauksen Bafta-palkinnot


Summary: Osa venäjänkielisistä peittelee kansalaisuuttaan syrjinnän pelossa. Venäjänkieliset ovat Suomen suurin kielivähemmistö.

Isä käynnisti auton ja käänsi nokan kohti Venäjää.
 – Siinä hetkessä elämäni muuttui, venäläinen  Kirill Sultanshin  muistelee.
 Hän oli 16-vuotias ja jäi yksin Tampereelle, ilman sukulaisia tai tuttavia. Alkamassa oli uusi elämä Suomessa.
 Sultanshin oli jo nuorena päättänyt päästä Suomeen opiskelemaan.
 – Isä oli muusikko ja soitti haitaria ja kävimme perheen kanssa Suomessa useita kertoja. Rakastuin tähän maahan jo nuorena.
 Kouluhaaveiden ongelmana oli raha. EU- ja ETA-alueen ulkopuolisilta opiskelijoilta peritään lukukausimaksuja ja Sultanshinin mukaan opintopaikka Suomessa olisi maksanut noin 6 000 euroa.
 – Ei meidän perheellämme ollut sellaista summaa laittaa minun koulutukseeni. Mutta kun on tahtoa, löytyy myös keino.
 Suomi haltuun vuodessa
 Jos kansainvälinen opiskelija voi osallistua suomenkieliseen opetukseen, lukukausimaksuja ei peritä. Tämän Sultanshin hoksasi 15-vuotiaana. Hän opiskeli sujuvan suomen kielen vuodessa.
 Sultanshin on kotoisin Vologdan kaupungista. Siellä hän tutustui 80-vuotiaaseen  Liljaan , jonka suku oli tullut Venäjälle Suomesta. Lilja opetti suomea esimerkiksi erilaisten kielikorttien avulla. Yhdellä puolella korttia luki sana suomeksi, toisella puolen venäjäksi.
 Kirill Sultanshin osasi latinalaiset aakkoset jo saksan ja englannin opinnoistaan. Suomen kielessä oli kaksi vaikeutta ylitse muiden kielten: sijamuodot ja kaksoiskonsonantit.
 Sultanshinin isä kuskasi autolla pojan pääsykokeisiin Suomeen. Luvassa oli myös B1-tason kielikoe.
 – Pääsin kielikokeesta läpi rimaa hipoen. Suomessa suomen oppiminen on huomattavasti helpompaa kuin maassa, jossa kieltä ei puhuta, Sultanshin sanoo ja hymyilee.
 Hän pääsi opiskelemaan Tampereelle Tredun Mediapolikseen media-assistentin linjalle. Nuori mies suoritti tutkinnon hyvin arvosanoin ja sai stipendinkin.
 Jokapäiväiseen elämään kuuluva suomi alkoi soljua niin sujuvasti, että korkeakouluopinnot vieraalla kielellä tulivat mahdollisiksi.
 Päätös oppia suomea oli ratkaiseva sijoitus tulevaisuuden kannalta. Nyt, viisi vuotta myöhemmin Sultanshin opiskelee Tampereen ammattikorkeakoulun Proakatemiassa yrittäjyyttä ja tiimijohtajuutta suomeksi.
 TAMKissa korkeakoulututkinto maksaa EU- ja ETA-alueen ulkopuolelta tulevalle opiskelijalle noin 10 000 euroa.
 – Korkeakouluopinnot voivat olla kielellisesti haasteellisia myös suomalaisille. Kirill oppii nyt suomeksi ammatillisia termejä, joita ei välttämättä osaisi edes äidinkielellään. Onhan se kunnioitettavaa, Proakatemian koulutuspäällikkö ja yrittäjyysvalmentaja  Veijo Hämäläinen  toteaa.
 Joka viides syrjäytymisriskin alla
 Viime vuonna julkaistun  Cultura-säätiön selvityksen  mukaan Suomen venäjänkielisiä on tutkittu varsin vähän. Selvitys kertoo, että venäjää äidinkielenään puhuvat ovat moninainen ryhmä, johon kuuluu eri kansallisuuksia ja erityyppisiä Suomeen tulon syitä.
 Venäjänkieliset ovat Suomen suurin kielivähemmistö. Suomeen muuttaa joka vuosi noin 3 000 uutta venäjänkielistä ihmistä ja nyt heitä on maassa jo noin 75 000.
 Myös esimerkiksi Tampereella venäjänkielisten määrät ovat tasaisessa kasvussa ja nyt venäjää puhuu äidinkielenään 3 000 tamperelaista. Määrä on kymmenessä vuodessa kasvanut tuhannella ihmisellä.
 Proakatemian opiskelijat Annamari Aalto (vas.), Arttu Myllys ja Jenni Peräinen auttavat Kirill Sultanshinia hiomaan YouTube-kanavan brändiä. Antti Eintola / Yle
 Suuri osa venäjänkielisistä voi tutkimusten mukaan Suomessa kohtalaisen hyvin, mutta silti joka viides on syrjäytymisvaarassa.
 Kotoutumista vaikeuttaa etenkin kielitaito, mutta myös suomalaisten asenteet, yksi Cultura-säätiön selvityksen tekijöistä, sosiaalipsykologi  Sirkku Varjonen  toteaa.
 – Syrjintäkokemus vaikeuttaa samastumista uuteen kotimaahan ja sen kansalaisiin. Ei ole myöskään yhdentekevää, miten venäjänkielisistä julkisuudessa puhutaan. Jos jatkuva viesti on se, että me emme luota heihin, he ovat ongelma, on “me” ja “he”, kuuluvuuden tunne voi kärsiä, Varjonen toteaa.
 Suomen venäjänkielisistä neljä kymmenestä kohtaa syrjintää arjessa. Myös Sultanshin on kohdannut ennakkoluuloja.
 – Suomen kielessä on yksi osuva sana, joka kuvaa maahanmuuttajan tilannetta hyvin: piilotettu rasismi. Minäkin koin, että vaikka kuinka yritin, minua ei otettu joukkoon, olin ulkopuolinen. Että pitää todistella olevansa hyvä ja haluavansa päästä pitkälle Suomessa, Kirill Sultanshin muistaa.
 X Factorista YouTube-suosioon
 Nyt Sultanshin on 22-vuotias ja asunut Suomessa yli viiden vuoden ajan. Sultanshin perusti vuoden 2018 tammikuussa oman  YouTube-kanavan , jonka videoilla nuorukainen muun muassa ruotii Venäjän ja Suomen kulttuurieroja.
 Samaan aikaan hän osallistui myös Suomen X Factor -kisaan ja pääsi alkukarsinnoista läpi.
 X Factorin tuomarit  Saara Aallosta  ja  Michael Monroesta  alkaen kehuivat Sultanshinia valovoimaiseksi persoonaksi.
 Sultanshin toivoi, että oma YouTube-kanava saisi ainakin pari tuhatta seuraajaa. Nyt seuraajia on jo yli 25 000.
 – Sain melkein heti potkut X Factor -kisasta, mutta se vain inspiroi minua. Tajusin, että minun täytyy rakentaa vielä voimakkaampi henkilöbrändi, koska sen avulla voisin edetä myös yrittäjänä.
 Nyt YouTube-kanava kerää mainostuloja, mutta vireillä on myös laajemman kaupallisen yhteistyön neuvotteluja.
 – Neuvottelut ovat käynnissä, mutta enempää en tietenkään voi paljastaa. YouTube on hyvä keino rakentaa brändiäni, koska sen avulla kuka tahansa voi katsoa, että minkälaisesta ihmisestä on kyse. Se voi herättää luottamusta.
 Sultanshin ei aina ole saanut osakseen pelkkää luottamusta. Hän on yksi niistä tuhansista venäjänkielisistä, jotka ovat kokeneet syrjintää myös työelämässä.
 Syrjintä ei lopu vain arjen kokemuksiin
 Suomalaistutkimuksen mukaan jo venäjän kieleen viittaava sukunimi voi vaikeuttaa työllistymistä.
 Vuonna 2012  työ- ja elinkeinoministeriö teetti tutkimuksen , jossa 1 258 työpaikalle lähetettiin kaksi yhtä hyvää työhakemusta.
 Hakemukset olivat lähes identtiset ja erona oli ainoastaan hakijan nimi. Yksi hakemus lähetettiin suomalaisella nimellä, toinen venäläisellä.
 Tutkimus näytti, että työnhakijan, jolla on venäläiseltä kuulostava nimi, on kaksi ja puoli kertaa vaikeampaa päästä työhaastatteluun kuin hakijan, jolla on suomalainen nimi.
 – Olen kokenut tämän. Kahtena vuonna hain kesätöihin suureen ruokamarkettiketjuun, mutta en koskaan saanut hakemuksiini edes vastausta. CV:ssä ei ollut vikaa ja kokemusta löytyi. Silloin päätin, että alan yrittäjäksi, Sultanshin kuvaa.
 Venäjänkielinen vähemmistö Suomessa on hyvin koulutettua, mutta suuri osa on ylikoulutettu tekemäänsä työhön nähden.
 – Kyse voi olla venäläisen korkeakoulututkinnon tunnustamisesta, mutta tässäkin vaikuttavat asenteet. Myös kielitaidon puute voi olla esteenä osan työllistymiselle omalle alalle, Sirkku Varjonen sanoo.
 Maahanmuuttajien identiteettejä ja maahanmuuttoa koskevia puhetapoja tutkinut Varjonen toteaa, että osa venäjänkielisistä haluaa pitää matalaa profiilia julkisessa tilassa ja välttää esimerkiksi kuuluvaa puhetta omalla äidinkielellään.
 – Historiaan perustuva valtava painolasti vaikuttaa edelleen siihen, miten suomalaiset suhtautuvat venäjänkielisiin maahanmuuttajiin, Varjonen toteaa.
 Kohdata ihminen ihmisenä
 Venäjänkieliset nuoret muovaavat etnistä identiteettiään suhteessa suomalaisuuteen ja oman lähtömaansa kulttuuriin. Merkitystä identiteetin kehitykselle on ympäröivällä yhteiskunnalla, sen ilmapiirillä ja nuorten kokemalla kohtelulla.
 Etenkin nuorten venäjänkielisten kotoutumista auttaa, jos heidän annetaan pitää kiinni omasta kulttuuristaan ja juuristaan.
 Nuori ei joudu vain kehittymään aikuiseksi ja muovaamaan identiteettiään suhteessa vertaisiinsa tai vanhempiinsa, vaan hänen on tasapainoiltava vanhan ja uuden kotimaansa kulttuuri-identiteetin keskellä.
 Kirill Sultanshin on kasvanut Suomessa nuoresta aikuiseksi, mutta kokee yhä olevansa täysin venäläinen. Hän on löytänyt Hervannasta venäläistä kulttuuria. Venäläisten suhteiden luominen on tuntunut arjessa helpottavalta.
 – Olen silti suomalaistunut jo jonkin verran. Esimerkiksi, kun tulin Suomeen, ajattelin venäläisen miehen mallin mukaan, että miehen pitää tienata enemmän kuin puoliso. Suomessa vietettyjen vuosien aikana ajatus on muuttunut. Nyt minulle on jo aivan sama, tienaako avovaimo yhtä paljon tai vaikka enemmän kuin minä, Sultanshin sanoo.
 Kysymykseen suomalaisen identiteetin kehittymisestä Kirill Sultanshin kohauttaa olkiaan.
 – Jos saisin päättää, olisin maailman kansalainen. Tärkeintä olisi kohdata ihminen ihmisenä, ei jonkin kansallisuuden edustajana.

Kirill Sultanshin oppi vuodessa suomen, eikä päässyt edes työhaastatteluun – osa venäjänkielisistä peittelee kansalaisuuttaan syrjinnän takia


Summary: Ihmisoikeusjärjestöt ovat pitkään kritisoineet uiguurien uudelleenkoulutusleirejä Xinjiangissa.

Turkki on tuominnut Kiinan kovin sanoin uiguurivähemmistön kohtelusta. Turkin ulkoministeriön mukaan uiguurien kohtelu on suuri häpeä ihmiskunnalle.
 Turkkilaisiin kansoihin kuuluvista uiguureista valtaosa on muslimeja ja asuu Kiinan luoteisosassa Xinjiangin maakunnassa. Ihmisoikeusjärjestöjen mukaan lähes miljoona uiguuria on ollut vangittuna uudelleenkoulutusleireillä.
 Kiina on perustellut vangitsemisia terrorismin kitkemisellä. Turkin mielestä uiguurit ovat poliittisia vankeja. Joidenkin ihmisoikeusjärjestöjen mukaan Kiina näkee uiguurien erilaisen kulttuurin uhkana kommunistisen puolueen ja han-kiinalaisen kulttuurin vallalle.
 – Ei ole enää salaisuus, että yli miljoona uiguuria - joita pidätetään tekaistuin syin - joutuu kidutuksen ja poliittisen aivopesun kohteeksi keskitysleireillä ja vankiloissa. Myös uiguurit, jotka eivät ole vangittuina leireillä, ovat kovan paineen alla, Turkin ulkoministeriön edustaja  Hami Aksoy  sanoi tiedotteessa.
 Turkki kehotti kansainvälistä yhteisöä ja YK:n pääsihteeriä  Antonio Guterresia  ryhtymään toimiin Xinjiangin "inhimillisen tragedian" lopettamiseksi. Turkin purkauksen takana saattoi olla uiguurirunoilija  Abdurehim Heytin  kuolema vankeudessa lauantaina.
 – Tämä traaginen tapaus on vahvistanut entisestään Turkin kansan reaktiota vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin Xinjiangissa, Aksoy sanoi.
 Vaikka ihmisoikeusjärjestöt arvostelevat Kiinaa uiguurien kohtelusta, ovat useimmat muslimimaat olleet asiasta vaitonaisia, sillä Kiina on monille niistä tärkeä kauppakumppani.
 Kiina vaati Ankaran-suurlähetystönsä kautta Turkkia perumaan kritiikkinsä.
 – Sekä Kiinalla että Turkilla on paljon työtä terrorismin torjunnassa. Vastustamme kaksinaismoraalia tässä kysymyksessä. Toivomme, että Turkki ymmärtää Kiinan lailliset toimet terrorismin torjumiseksi oikein ja vetää takaisin virheelliset syytökset sekä ryhtyy toimiin niiden haitallisten vaikutusten kumoamiseksi, suurlähetystön lausunnossa todetaan uutistoimisto AP:n mukaan.
 Uutista on päivitetty klo 10.10: Lisätty Kiinan Ankaran-suurlähetystön vastaus Turkille.
 Aiemmin aiheesta:
 Vakoojalinnut lentävät Kiinan rajaseudun taivaalla – Yle kävi maakunnassa, jossa miljoona ihmistä on viety leireille vannomaan uskollisuutta puolueelle  15.10.2018
 Reuters: Länsimailta poikkeuksellinen vaatimus Kiinan ihmisoikeustilanteen parantamiseksi, Suomi mukana  15.11.2018
 Kiina käyttää sisäiseen turvallisuuteen enemmän rahaa kuin puolustusbudjettiin – vähemmistökansojen valvontaan panostetaan vuosi vuodelta enemmän  23.10.2018
 Presidentti Niinistö tapasi Kiinan Xin: Illallinen venähti, koska puhuimme pitkään ihmisoikeuskysymyksistä  14.1.2019

Turkki jyrähti Kiinalle uiguurien kohtelusta – "Suuri häpeä ihmiskunnalle"


Valvira harkitsee rikosilmoituksia haamuhoitajista
 Sosiaali- ja terveysalan lupavirasto Valvira harkitsee niin sanottujen haamuhoitajatapausten viemistä  rikosprosessiin . Toistaiseksi yhtään tutkintapyyntöä ei ole tehty. Valviran mukaan hoitajamitoitusta kierretään merkitsemällä työvuorolistoihin esimerkiksi hallinnollista henkilökuntaa.
 Nyt tutkitaan museoiden mahdollisuuksia olla innovaatioiden lähteenä
 Stressinpoistoa kesken työpäivän tarjoavat Minna Engblom ja Jere Markkanen. Markku Sandell / Yle
 Miten museot voisivat toimia innovaatioiden lähteenä tai niihin innostavina ympäristöinä?  Tätä tutkitaan parhaillaan  parivuotisessa hankkeessa. Kolmisenkymmentä opiskelijaa kehitti yhteiskunnallisia innovaatioita, joita esitellään parhaillaan Aboa Vetus & Ars Nova -museossa Turussa. Taide voi toimia esimerkiksi stressinpoiston välineenä kesken hektisen työpäivän tai suoda perheelle lisää yhteistä aikaa.
 Suomalainen ekonomisti pelastamassa pikkuista saarivaltiota
 Ville Peltovuori Mika Mäkeläinen / Yle
 Tyynenmeren keskellä sijaitseva  Marshallinsaaret saarivaltio  on pian pahassa rahapulassa. Yhdysvallat on vuosikymmeniä kannatellut entistä alusmaataan, mutta vuonna 2023 suuri osa talousavusta kuitenkin päättyy ja Marshallinsaarten tuloista on vaarassa hävitä melkein viidennes. Valtion talousneuvonantajana toimii suomalainen  Ville Peltovuori , jonka toimittajamme  Mika Mäkeläinen  tapasi Marshallinsaarilla.
 Testaa oma muistisairausriskisi
 AOP
 Joka kolmas sekunti joku saa kuulla sairastavansa muistisairautta. Omaa riskiään muistisairauteen voi kuitenkin vähentää jopa 30 prosenttia muuttamalla kehnoja elintapojaan viimeistään neljä-viisikymppisenä. Testaa oma riskisi sairastua  täältä.
 Kulttuurivieras Eeva Kilpi, 90, patistaa kaltoinkohdeltuja vanhuksia puolustautumaan
 Eeva Kilpi on hieman yllättynyt voimakkaista mielipiteistään. - Vaikka oon alunperin päättänyt puolustaa kaikkea, niin en mie enää jaksa. Jaani Lampinen / Yle
 Kirjailija  Eeva Kilpi  elää edelleen itsenäisesti  omassa kodissaan , eikä ymmärrä, miten selviäisi sänkyyn pakotettuna. Hänen mielestään monilta laitoksissa eläviltä vanhuksilta on viety ääni ja itseluottamus, eivätkä he uskalla siksi pitää puoliaan. Vanhojen pitäisi ehkä olla hyökkääväisempiä ja riitaisampia, Kilpi pohtii.
 Sunnuntai on sateinen ja lauha päivä
 Yle
 Sunnuntai on sateinen päivä. Ylen meteorologin  Kerttu Kotakorven  mukaan pohjoisessa sataa lunta. Maan etelä- ja keskiosassa sateet tulevat vetenä, räntänä ja lumena. Lämpötila on laajalti plussan puolella. Lue lisää  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Valvira pohtii rikosilmoituksia hoitokodeista, suomalainen pelastamassa rahapulaan ajautunutta saarivaltiota, sunnuntai on sateinen


Summary: Useissa kunnissa muun muassa latuverkosto jäisi huomattavasti nykyistä vähäisemmäksi, elleivät intohimoiset hiihtoharrastajat tekisi latuja omalla vapaa-ajallaan.

Neljäkymmentä eri kokoista potkukelkkaa odottaa parkissa siistissä rivissä hämeenlinnalaisen Alajärven jään reunalla. Kirpputoreilta löydetyt ja lahjoituksina saadut kelkat saivat kesällä kaikki arvokkaan, tummansinisen maalin pintaansa.
 – Talkoilla maalattiin niitä ja vähän korjattiin, kertoo potkukelkkamieheksikin tituleerattu  Tauno Hovila .
 Muutama vuosi sitten eläkkeelle jäädessään Hovila ryhtyi omaksi huvikseen ylläpitämään neljän kilometrin pituista luistelu- ja potkukelkkareittiä sekä latu-uraa järven jäälle. Hovila tekee työt omalla ajallaan, omilla koneillaan ja aluksi maksoi polttoainekulutkin itse.
 Nyt kaupunki antaa bensarahaa. Vuodenvaihteen jälkeen Hovilalle napsahti myös kaupungin liikuntapalkinto.
 – Nyt kun olen huru-ukko, riittää aikaa, kuittaa Hovila jutut työläästä harrastuksestaan.
 Hämeenlinnalainen Tauno Hovila on kunnostanut talkooporukan kanssa neljäkymmentä potkukelkkaa, joita halukkaat saavat lainata ilmaiseksi. Kati Turtola /Yle
 Suomi on liikuntatalkoiden maa
 Tauno Hovila on yksi niistä lukuisista suomalaista, jotka ajavat talkootyönä latuja tai auraavat luisteluratoja ja -reittejä.  Vuoden 2018 Eurobarometrin  mukaan joka kymmenes suomalainen tekee talkootöitä liikunnan saralla. Vapaaehtoisten määrä on lähes kaksinkertainen muuhun Eurooppaan verrattuna.
 Turun yliopiston projektitutkija ja SmartSport Osuuskunnan seuratoiminnan asiantuntija  Pasi Mäenpää  kuvailee, että vapaaehtoistyötä liikunnan parissa on varsin monenlaista. Erikseen voidaan puhua urheiluseurojen organisoimasta talkootyöstä. Toisaalta esimerkiksi vanhemmat, jotka kuskaavat lapsiaan treeneihin kimppakyydeillä, tekevät hekin tavallaan vapaaehtoistyötä.
 – Esimerkiksi joululomalla asuntoalueen isät jäädyttivät lähiluistelukenttää, koska kunnan väki ei ehtinyt, kertoo Mäenpää esimerkin.
 Mäenpää arvelee, että seuratoimintaan liittymätön vapaa kansalaisaktiivisuus on voinut lisääntyä viime vuosina.
 – Kuntien kantokyky olosuhteiden luojana nykyisessä laji- ja liikuntamuotojen kirjossa ei millään riitä. Tilaa ja tarvetta omalle aktiivisuudelle on entistä enemmän, sanoo Mäenpää.
 Ylityökorvauksista syntyisi semmoinen summa, että olisi aika paljon tiputettava latujen määrää.  Jari Salmela
 Tarve pienimuotoiselle talkootyölle saattaa tutkijan mukaan jatkossa kasvaa.
 – Jos lähiliikuntaolosuhteet jäävät jatkossa isojen stadionien varjoon, olisi hyvä, että olisi tällaista kansalaisaktiivisuutta. Toki tämä on myös arvo- ja valinta-asia, josta kannattaa käydä keskustelua omassa kunnassa.
 Vapaan kansalaisaktiivisuuden lisääntymisessä saattaa olla Mäenpään mukaan myös kääntöpuolensa.
 – On olemassa riski, että se antaa luvan kunnille jättää liikuntaolosuhteita luomatta, kun innokkaat kansalaiset ja yhdistykset ottavat niistä yhä enemmän vastuuta.
 Hämeenlinnan naapurissa sijaitseva Hattula on esimerkki kunnasta, jossa hiihtolatuja ylläpidetään puolitalkootyylillä. Hattulassa urheiluseuroille ja järjestöille maksetaan talkoopalkkio tai polttoainekorvaus. Ilman talkoolaisia moni latu-ura jäisi kokonaan ajamatta.
 – Jos tämä olisi täysin kunnallista palvelua, niin jo pelkästään ylityökorvauksista syntyisi semmoinen summa, että olisi aika paljon tiputettava latujen määrää nykyisestä, arvelee Hattulan liikuntapäällikkö  Jari Salmela .
 – Yhteistyö ja kumppanuussopimukset ovat ajan henki, myöntää Mäenpää.
 "Rakkaudesta hiihtoon"
 Kuluvana talvena latujen tekijöillä ei ole ollut pulaa lumesta, päinvastoin. Renkolainen  Markku Salo  on tehnyt omille mailleen ja aikoinaan kylän koulun läheisyyteen latuja vuodesta 1994. Viime vuosina ensin Rengon kunta ja kuntaliitoksen jälkeen Hämeenlinnan kaupunki on antanut rahaa polttoaineeseen.
 – Lunta on nyt tullut niin paljon, että sitä on saanut lähes päivittäin ajaa. Parhaina päivinä on kai kahteenkin kertaan ajettu latuja, että ihmiset pääsevät hiihtämään, kertoo Markku Salo latukoneena toimivan mönkijänsä päältä omalla kotipihallaan.
 Markku Salo on ajanut latuja jo yli kaksikymmentä vuotta.  Kati Turtola / Yle
 Usein latujen ajajat tai luistelureittien ylläpitäjät ovat itse intohimoisia lajin harrastajia. Markku Salo sanoo tekevänsä latuja rakkaudesta hiihtoon.
 – Itse olen aktiivinen hiihtomies. Saattaa olla, että jos en olisi hiihtomies, niin tulisikohan latuja pidettyä näin aktiivisesti auki, pohtii Salo.

Suomi on liikuntatalkoiden maa: kaksi miestä, mönkijä ja liuta potkukelkkoja


Summary: Belgiassa kehitetty kuntopyöräilyyn perustuva sovellus kiertää esittelyssä kuntoutuslaitoksissa.

Turun Runosmäessä joukko muistikuntoutujia on kokoontunut testaamaan muistelupyöräilyä.  Memoride -niminen sovellus on liitetty televisioruutuun ja tablettiin, jota pitelee robotiikan alan yrittäjä  Minna Laine .
 Laine kiinnittää kuntopyörän polkimen alle liiketunnistimen, jonka kautta liike ohjaa ajoa ruudulla.  Raimo Peltonen  nousee pyörän selkään ja matka Turun kaduilla alkaa.
 – Tuolla näkyi Kakola, mutta missä se  rinnehissi  on? Tuossa on köysitehdas ja Forum Marinum, kertoo Peltonen.
 Peltosen jalat polkevat kuin huomaamatta. Se on sovelluksen tarkoitus, että muistelijan kunto kasvaa retkeilyn ohessa.
 Muut ryhmäläiset huomaavat, että polkija tuntee kotikaupunkinsa. He osallistuvat innokkaasti paikkojen tunnistamiseen, joten pyöräilystä tulee sosiaalinen tapahtuma.
 Raimo Peltonen antaa ohjeita, minne haluaa ajaa. Minna Laine näppäilee osoitteen kartalle. Sen jälkeen reitti avautuu televisioruudulle.  Minna Rosvall / Yle
 – Tavallisesti kaikki haluavat ensimmäiseksi katsoa synnyinseutujaan eli paikkoja, joissa he ovat olleet lapsina tai paikkoja, joissa heidän vanhempansa ovat asuneet. Ne muistot sykähdyttävät, kertoo Minna Laine.
 Kannatan tietokonesovelluksia. Näihin kokeiluhetkiin ilmoittaudun aina vapaaehtoiseksi.  Reino Ilola
 Belgiassa kehitetty sovellus kiertueella Suomessa
 Minna Laine kertoo saaneensa belgialaisen Memoriden myytäväkseen tammikuussa 2019. Parhaillaan hän kiertää Suomea esittelemässä sovellusta. Muistisairaiden ja iäkkäiden palvelutaloissa vastaanotto on ollut myönteistä.
 Laine etsii maailmalta ratkaisuja, joista on olemassa tai tekeillä tieteellistä tutkimusta. Memoridestä on valmistumassa Belgiassa väitöstutkimus ja pro gradu -tutkielmia.
 – Tämän sovelluksen on kehittänyt Activ84Health yrityksen  Roel Smolders  tiimeineen. Hänen veljensä on palvelutalossa johtajana, joten sovellus on syntynyt tarpeesta saada kuntoutujille apuväline, kertoo Laine.
 Minna Laine etsii hoitoalalle sopivia sovelluksia maailmalta. Minna Rosvall / Yle
 Minna Laineella on myös fysioterapeutin koulutus. Hän korostaa liikunnan ja kognitiivisten harjoitusten merkitystä iäkkäiden sovelluksissa. Laine on tuonut maahan myös liikuntalaattoja, joiden avulla iäkkäät harjoittelevat tasapainoa.
 Varsinais-Suomen Muistiyhdistyksen Tammikodissa digitaalisia sovelluksia on otettu ahkerasti käyttöön.
 Raimo Peltonen ja  Reino Ilola  ovat innoissaan teknisistä uutuuksista.
 – Näitä saisi olla enemmän. Olemme pelanneet tietokoneiden kanssa. Se tuntuu mukavalta, ja se auttaa tällaisia muistisairaita, pohtii Raimo Peltonen.
 Reino Ilolan mielestä muistipyöräily oli loppujen lopuksi aika helppoa.
 – Kannatan tietokonesovelluksia. Näihin kokeiluhetkiin ilmoittaudun aina vapaaehtoiseksi, nauraa Reino Ilola.
 Muistelu on tärkeä hoitokeino
 Tammikodin vastaava ohjaaja  Johanna Kangasniemi  kertoo, että heidän yksikössään tekniset sovellukset otetaan mielellään käyttöön. Sekä henkilökunta että asiakkaat ovat niistä innoissaan.
 Muistelua tehdään muutenkin päivittäin, joten muistelupyöräily sopisi hyvin säännölliseksi harjoitteeksi. Tämä ryhmä on koolla jo toista kertaa.
 Pyöräilijä näkee maisemat ja reittinsä etenemisen ruudun kautta.  Minna Rosvall / Yle
 – He sanoivat, että voisivat tehdä tätä koko päivän. Myös asiakkaat, jotka eivät ole innostuneita liikunnasta, saadaan liikkumaan tämän avulla, pohtii Kangasniemi.
 Ryhmä on iloisella mielellä ja innoissaan. Se on tärkeää hyvinvoinnin kannalta. Kangasniemi pohtii, että hetkellinen tiedonkäsittelykyky voi parantua.
 Tässä yhdistyy monta tekijää, jotka aktivoivat aivojen toimintaa eli liike, muistelu ja sosiaalinen kanssakäyminen.   Johanna Kangasniemi
 – Tässä yhdistyy monta tekijää, jotka aktivoivat aivojen toimintaa eli liike, muistelu ja sosiaalinen kanssakäyminen. Muistisairaudet ovat eteneviä sairauksia. Pitkällä tähtäimellä sairaus kuitenkin etenee kaikilla toki eri tavoin, kertoo Kangasniemi.
 Aino Sjöblom  kertoo, että hän pyöräili Äänekoskella.  Maria Rintala  sanoo, että aluksi oli vaikea muistaa, mutta välillä muistissa välähti, kun tuttu paikka tuli mieleen. Hän toivoo, että muistipyöräilyä voisi jatkaa.
 Apua jopa sängyssä tai pyörätuolissa oleville
 Memoride -muistipyöräily on kehitetty henkilöille, jotka pystyvät nousemaan pyörän selkään. Minna Laine kertoo, että myös vuoteessa tai pyörätuolissa oleva pääsee muistelemaan käsipyörän avulla.
 – Sovellusta voi käyttää niin, että vain yhden pyörähdyksen avulla muistelija voi edetä pitkän matkan kartalla. Käsipyöränkin avulla verenkierto vilkastuu ja se auttaa muistamista, kertoo Laine.
 Käytössä on myös niin sanottu taksikyytivaihtoehto eli jos voimat loppuvat tai halutaan levätä, matka jatkuu ruudulla ilman fyysistä rasitusta. Silloin esimerkiksi vain yhden pyörähdyksen avulla muistelija voi edetä pitkänkin matkan ja päästä vaikkapa omalle postilaatikolle kartalla. Käsipyörän avullakin verenkierto vilkastuu ja se auttaa muistamista, kertoo Laine.
 Laineen mielestä teknisten laitteiden käyttöönottoa hillitsee yhä tietämättömyys niiden antamista mahdollisuuksista.
 – Terveydenhoidon ammattilaiset eivät tiedä, mitä kaikkea on tarjolla. Kovasti olisi tarvetta kuntouttaa ikääntyneitä, muistisairaita ja myös työikäisiä, pohtii Laine.
 Raimo Peltonen kyselee lopuksi, saisiko ohjelman omalle tietokoneelle. Minna Laine kertoo, että valitettavasti se ei ole mahdollista, vaan pyöräilyä tehdään yhdessä.
 Ryhmä lähtee virkistyneen oloisena jatkamaan päivän muuta kuntoutusohjelmaa.

"Tuolla näkyi Kakola!" – oma kotikatu tulee mieleen, kun muistisairaat polkevat Googlen katunäkymiin yhdistettyä kuntopyörää


Summary: Uuden, edellisiä lyhyemmän sopimuksen sorvaamiseen meni lähes vuosi.

Etelä-Korea ja Yhdysvallat ovat päässeet yhteisymmärrykseen yhdysvaltalaissotilaiden kustannuksista Korean niemimaalla. Eteläkorealaisen uutistoimisto  Yonhapin mukaan  maat ovat sopineet, että Etelä-Korea maksaa tänä vuonna yhdysvaltalaissotilaiden ylläpidosta 1,03 biljoonaa wonia vuodessa viimevuotisen 960 miljardin sijaan.
 Korotus on 8,2 prosenttia ja nostaa summan dollareina 890 miljoonaan.
 Osapuolten näkemykset olivat vielä tammikuussa tiettävästi varsin kaukana toisistaan. Korealaislähteiden mukaan Yhdysvallat oli vaatinut 1,2 miljardia dollaria eli lähes 40 prosentin korotusta.
 Yhdysvaltojen sotilaita on ollut Korean niemimaalla 1950-luvulla käydystä Korean sodasta lähtien, ja nykyään Etelä-Koreassa on noin 28 500 yhdysvaltalaissotilasta.
 Edellinen sopimus ehti umpeutua viime vuoden lopussa. Aiemmat sopimukset ovat olleet viisivuotisia, mutta tällä kertaa sopimus tehdään vain vuodeksi. Etelä-Korean parlamentin on vielä hyväksyttävä sopimus.
 Trump tapaa toista kertaa Pohjois-Korean johtajan Kim Jong-unin helmikuun lopussa Vietnamin Hanoissa. Johtajien edellisen tapaamisen jälkeen Trump ilmoitti Yhdysvaltojen keskeyttävän sotaharjoitukset Etelä-Korean kanssa.
 Lue lisää:
 Trump ja Kim tapaavat Hanoissa helmikuun lopussa
 Trump saa esiintyä jalona johtajana, Pohjois-Korean Kim selviää lyhyellä lennolla – Vietnam on tarkoin valittu huippukokouspaikka
 USA:n liittolaiset odottavat presidentti Trumpin ja Pohjois-Korean johtajan Kim Jong-unin toista tapaamista kauhunsekaisin tuntein

Etelä-Korea myöntyi Yhdysvaltojen vaatimuksiin – maksaa enemmän sotilaiden ylläpidosta


Summary: Viime vuonna Suomesta löytyi 833 väärennettyä seteliä. Katso videolta ammattilaisen ohjeet aidon setelin erottamiseksi väärästä.

Euroseteleistä suurin osa on jo uudistettu. Nyt on enää jäljellä uusien sadan ja 200 euron setelien tuominen markkinoille. Ne laitetaan liikenteeseen toukokuussa. Uusien turvatekijöiden avulla yritetään pysyä väärentäjien edellä.
 Eurosetelit uudistetaan yksinkertaisesti sen takia, että niiden väärentäminen olisi vaikeampaa ja vastaavasti aitouden tunnistaminen olisi helpompaa.
 – Tietynlaista kilpajuoksua mennään, mutta olemme askeleen edellä väärentäjiä koko ajan, toteaa Suomen Pankin seteliasiantuntija  Olli Vehmas  luottavaisena esitellessään uusien setelien lukuisia turvatekijöitä.
 Uudistuksista huolimatta rosvot tulevat nopeasti perässä.
 Suomen Pankin seteliasiantuntija Olli Vehmas esittelee uusien setelien tuntomerkkejä. Tapio Rissanen / Yle
 – Aika nopeasti setelin julkistamisen jälkeen alkaa näkyä jonkinnäköisiä tekeleitä väärennöksinä.
 Pari konstia riittää erottamaan väärän aidosta
 Vehmas muistuttaa, että aidon setelin tunnistaminen on tavallisellekin ihmiselle hyvin helppoa muutaman kikan avulla.
 – Seteli tuntuu karhealta, ja sitä kallisteltaessa rahan hologrammissa näkyy vaihtelevia kuvioita. Lisäksi setelin etupuolella näkyy vihreä vaihtuva numero ja valoa vasten katsottaessa erittäin hyvä tuntomerkki, vesileima.
 Hyvä tuntomerkki on setelin yhdessä hologrammissa oleva läpinäkyvä kohta, josta näkyy Europa-neidon kuva.
 Seteliasiantuntija vakuuttaa, että nuo kohdat katsomalla ihan tavallinen ihminen voi ilman apuvälineitä varmistaa setelin aitouden.
 Ylhäällä väärä ja alhaalla aito 20 euron seteli. Aidossa näkyy mm. Europa-neito vesileimassa, turvalanka, värit ovat kirkkaat ja setelin arvonumeron väri vaihtelee kun seteliä kallistelee. Tapio Rissanen / Yle
 – Käytännössä kaikki väärennetyt setelit pystyy tarkistamaan näillä menetelmillä.
 Samalla Vehmas muistuttaa, että jos Suomessa törmää väärennökseen, niin silloin on ollut erittäin huonoa tuuria.
 – Näitä on niin vähän kierrossa Suomessa. Seteli pitää toimittaa poliisille ja kertoa, mistä sen on saanut.
 Rahankäsittelyn ammattilaiselle erot löytyvät heti.
 – Kyllä ne huomaa. Paperista, painojäljestä, vesileimasta ja muista kuvioista. Jopa helpolla.
 500 euron seteli jää pois muista syistä
 Uutta 500 euron seteliä ei kuitenkaan tehdä. Syy ei ole väärentäminen, vaan noin ison setelin käyttö muuhun rikolliseen toimintaan.
 – Sitä ei juurikaan tavallisen kansa käytössä ole ja sen on nähty olevan enemmänkin hyödyke rikollisille ja muihin vilpillisiin toimintoihin, Vehmas kertoo.
 Käytännössä isoja seteleitä on käytetty rahanpesuvälineenä tai rikollisten maksujen hoitamisessa.
 Vehmas huomauttaa kuitenkin, että jos patjan alla sattuu olemaan tukku 500 euron seteleitä, niin niitä ei tarvitse vaihtaa pienempiin.
 – Ei tarvitse huolestua. Seteli säilyttää arvonsa tulevaisuudessakin.
 Setelit poistuvat aikanaan kierrosta sitä mukaa, kun niitä palautuu pankkeihin.
 50 euron ja 20 euron setelit väärentäjien suosikkeja
 Viime vuonna maailmalta löytyi Euroopan keskuspankin mukaan noin 262 000 väärennettyä euroseteliä. Niistä 80 prosenttia oli 50 euron ja 20 euron rahoja.
 20 euron setelin hyvä tuntomerkki on mm läpikuultava aukko, jossa näkyy Europa-neidon kasvot. Tapio Rissanen / Yle
 EKP:n mukaan vääriä seteleitä löytyi peräti 13 prosenttia vähemmän kuin vuoden 2018 alkupuolella ja melkein 28 prosenttia vähemmän kuin vuoden 2017 jälkimmäisellä puoliskolla.
 Oikeita euroseteleitä on liikkeellä yhteensä 22 miljardia kappaletta.
 Myös Suomesta löydetyistä väärennetyistä rahoista yleisin oli 50 euron seteli. Niitä oli hieman yli puolet eli 445 kappaletta kaikista löydetyistä seteliväärennöksistä. Yhteensä vääriä seteleitä löytyi Suomesta 883. Vääriä 20 euron seteleitä oli 227 ja sadan euron seteleitä 58.
 Väärennösten määrä on selvästi suurempi kuin vuonna 2014, jolloin niitä löytyi vain 502. Sen sijaan vuonna 2016 väärennöksiä löytyi peräti 2 171, selviää  Suomen Pankin  tilastoista.
 Seteliasiantuntija Olli Vehmas tietää ainakin osan syistä miksi Suomessa on niin vähän väärää rahaa liikkeellä.
 – Ihan varmasti ei voi sanoa, mutta ainakin yksi syy voisi olla, että meillä käytetään vähän käteistä. Lisäksi kun etelässä toimii väärentäjäliigoja, niin me olemme heistä maantieteellisesti kaukana.

Väärää rahaa: Vältä tunnustelemalla, katsomalla ja kääntelemällä


Summary: Entinen rallikuski Janne Tuohino on keksinyt bisnesidean. Hän vuokraa WRC-ralliautoa ensimmäisenä maailmassa.

Tästä on kyse Kiiminkiläissyntyinen rallikuljettaja Janne Tuohino on hankkinut omistukseensa WRC-auton. Tuohino ajaa autolla Ruotsin rallin, jonka jälkeen auto on vuokrattavissa. Auto on maailman ensimmäinen yksityistallin WRC-kilpuri.
 Kiiminkiläissyntyinen, nykyään Dubaissa asuva rallikonkari  Janne Tuohino  astuu uudenkarheaan Ford Fiesta RS WRC-autoon kotimaan pinnalla ensimmäistä kertaa oululaisessa moottoriurheilukeskus Ouluzonessa. 43-vuotias Tuohino on edellisen kerran ajanut  World Rally Car -luokan (WRC) autolla MM-tasolla vuonna 2006.
 Kansainvälisen autoliiton FIAn maailman kovatasoisimman rallikilpailusarjan nelivetoauto on saapunut maahan vain päiviä aiemmin. Nyt Tuohino pääsee kokeilemaan, miltä englantilaisen  Malcolm Wilsonin  kuuluisan M-Sportin rakentama täysiverinen WRC-neliveto tuntuu ajossa.

 Edessä on valmistautuminen ja osallistuminen Ruotsin MM-ralliin. Kisaan, jonka Tuohino on ajanut aiemmin 9 kertaa. Parhaimmillaan Tuohino on ollut Ruotsin MM-rallissa neljäs vuonna 2004 Fordin tehdastiimin ajajana.
 Vatsassa pyörii pieniä perhosia.
 – Aktiiviuran aikana ei jännittänyt, mutta kun Englannissa istuin tehtaalla autoon ensi kertaa, niin vatsassa hiukan kouristeli, virnistää Tuohino kävellessään kohti rallitallinsa WRC-autoa.
 Tuohino ajaa auton sisään Ruotsissa
 MM-sarjan tehdasautot ovat turboahdettuja 1,6-litraisia nelivetoisia tuotantoautoihin pohjautuvia autoja.
 Jotta tietäisi millaista kalustoa hän aikoo vuokrata muille, ajaa Tuohino autolla itse  Ruotsin rallissa .
 – Alun perin suunnitelma oli, että olisimme olleet mukana jo Rovaniemellä Arctic Lapland Rallyssä tammikuun lopulla, mutta ihan siihen emme ehtineet, Tuohino kertoo.
 JanPro Racing vuokraa autoa huoltorekkoineen. Timo Nykyri / Yle
 Tuohino saa viereensä kartturiksi  Mikko Markkulan . Markkula on ollut viime vuodet  Teemu Sunisen  kartturi. Yhteistä rallitaivalta on paljon takana jo 2000-luvun aktiiviajoista. Ajotavoitetta kysyttäessä ajatus vetää Tuohinon mietteliääksi, vaikka rallissa menestyminen ei ole ykkösasia.
 – Pääasia on, että saamme auton esille, kaikkien nähtäville. Potentiaaliset asiakkaat haluavat nähdä auton lisäksi millaisen huollon, millaisen henkilökunnan ja kaluston pystymme tarjoamaan, kertoo Tuohino.
 – Toivottavasti ei hölmöillä rallipolulla, Tuohino jatkaa.
 Asiakkaiden kartoitus menossa
 WRC-kisaan ei kuitenkaan voi osallistua aivan noin vain eikä aivan kuka vain. Paksun lompakon ohella tarvitaan tietyt luvat.
 Suomen autourheilun kansallisen lajiliiton AKK-Motorsportin lajipäällikkö  Henrik Frank  kertoo, että kunkin maan lajiliitto myöntää kuljettajalle ajolisenssin kotimaan kilpailuihin. Ulkomailla kilpailemisen tarvitaan FIAn hyväsyntä. Tämän lisäksi tarvitaan kokemusta ja menestystä yleisessä luokassa.
 Kyselyjä ja yhteydenottoja Tuohino on jo saanut. Potentiaalisia asiakkaitakin on jo kartoitettu.
 – Kotimaisia vaihtoehtoja on ehkäpä 5-6, alle 10 kuitenkin. Ulkomaisia vuokraajiakin jo tiedän ja tarjouksiakin on jo jätetty, mutta neuvottelut ovat kesken.
 Janne Tuohino ajaa yksityistallinsa Fordia Ouluzonessa. Pekka Loukkola / Yle
 Tuohino asuu perheineen Dubaissa. Löytyykö potentiaalisia asiakkaita siltä suunnalta?
 – Ei sieltä kovin montaa kuskia löydy. Toki tunnen alueen kuljettajat ja kyllähän he käyttävät rahaa enemmän, mutta päätyvätkö meille asiakkaaksi vai ottavatko kalustoa muualta, niin siihen en osaa sanoa.
 Auton ja huoltoauton kuljettaminen ralleihin maksaa. Vuokrahintaa Tuohino ei suoraan sano, koska hintaan vaikuttaa kokonaisuus ja ralli jossa ajetaan. Myös testipäivien määrä nostaa kustannusta. MM-ralliin osallistuvan vuokrahinta kokonaisuudelle voisi Tuohinon mukaan olla 200 000 euron luokkaa.
 Lisäksi auton vakuuttaminen maksaa ja myös se, kuka autolla kilpailee. Hinta muotoutuu kokonaisuudesta. Tuohino ei myöskään kerro summaa, jolla hän hankki auton Englannista.
 – Sen verran sanon, minkä koko moottoriurheiluväki jo tietää: autourheilu on kallista.
 Maailman ensimmäinen yksityistallin vuokra-WRC
 Tuohinon JanPro Racing on ensimmäinen yksityinen tiimi maailmassa, joka aikoo vuokrata modernia WRC-autoa. Ruotsin rallin jälkeen kalusto on vuokrattavissa. Hinta määräytyy tapauskohtaisesti ja auto on vuokrattavana niin MM-, SM- kuin mihin tahansa maailman rallikilpailuihin, riippuen vuokraajan toiveista.
 – Kaikki haluavat tietää, paljonko autossa on tehoa ja miten se vertautuu tehdastallien autoihin.
 Englantilaisen M-Sportin rakentama mallivuoden 2019 Ford on kolmas yksityiselle myyty auto, mutta ensimmäinen, joka menee vuokrakäyttöön.
 – Minulla on ollut jo vuosia mielessä ajatus, että haluan olla moottoriurheilussa mukana ralliurani jälkeen jollakin tavalla. Saimme sovittua M-Sportin kanssa asiat ja olemme ensimmäisenä liikkeellä vuokrakonseptilla.
 – Uskon tähän tulevaisuuteen, Tuohino kertoo.

Takavuosien rallilupaus ajaa uudella autolla yhden rallin – sen jälkeen hän vuokraa sitä rahakkaille hinnalla, jota ei paljasteta tarkkaan


Summary: Oikeusministeri Antti Häkkäsen mukaan vanhusten laiminlyönnit ja epäasiallinen kohtelu voivat täyttää jo nykyisin useiden rikosten tunnusmerkistöä.

Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Antti Kaikkonen  haluaa järeämpiä keinoja vanhustenhoidon laiminlyöntejä tehneitä yhtiöitä vastaan. Hänen mukaansa helmikuun alussa hoiva-alan toimijoiden kanssa sovitut 25 toimenpidettä eivät välttämättä riitä.
 – On syytä selvittää väärin toimineihin yhtiöihin kohdistuvia sanktioita mahdollisten sopimussanktioiden lisäksi. Voidaanko pahoista hoivapalveluvelvoitteiden laiminlyönneistä asettaa esimerkiksi yhteisösakko ja tilapäinen kielto voitonjaolle, Kaikkonen sanoo tiedotteessaan.
 Hän haluaa oikeusministeri  Antti Häkkäsen  (kok.) selvittävän nopeasti mahdolliset sanktiot yhtiöille ja myös tarvittavat lakimuutokset.
 – Nyt esille tulleiden laiminlyöntien selvitys tulisi aloittaa pikaisesti erityistarkastuksilla. Erityistarkastusten kustannukset tulisi sälyttää yhtiöiden vastuulle, Kaikkonen vaatii.
 Oikeusministeri Häkkänen lähetti sunnuntai-iltapäivällä tiedotteen, jossa hän vaatii nykyistä kovempia sanktioita hoivayhtiöille laiminlyönneistä ja parempaa valvontaa.
 – Esimerkiksi vanhuspalvelulain uudistuksessa voitaisiin lisätä lakiin uusi vanhuspalvelurikkomusta koskeva säännös. Vanhuspalvelurikkomuksesta tulisi voida määrätä sakkoja laiminlyönneistä.
 Häkkänen sanoo, että vanhusten laiminlyönnit ja epäasiallinen kohtelu voivat täyttää jo nykyisin useiden rikosten tunnusmerkistöä.
 – Esimerkiksi heitteillepanon, petoksen ja väärennöksen tunnusmerkistö voi täyttyä eri toimenpiteissä. Jos esimerkiksi tavoittelee taloudellista hyötyä ilmoittamalla haamuhoitajia, voi tulla kyseeseen rikoslain mukainen petos. Rikosvastuun on toteuduttava, Häkkänen toteaa.
 Kaikkosen ehdotukseen ministeri Häkkänen ei ottanut suoraan kantaa, vaan siirsi palloa keskustaministerin  Annika Saarikon  johtamalle sosiaali- ja terveysministeriölle ja vaati sitä tekemään vanhuispalveluiden korjausohjelman.
 Häkkäsen mukaan korjausohjelmassa muun muassa hoitajien määrää lisätään ja kuntapäättäjät kantavat vahvemmin vastuuta vanhuspalveluista.
 Kaikkosen ehdotus saa tukea pääoppositiopuolueesta
 SDP:n eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Antti Lindtman  kannattaa keskustalaisen kaimansa ehdotusta vanhustenhoidon erityistarkastuksista ja sanktioiden koventamisesta hoitoa pyörittäville yrityksille.
 Kuitenkin demaripomo arvostelee iltapäivällä lähettämässään tiedotteessa hallituksen epäselvää linjaa vanhustenhoidossa.
 – Samaan aikaan kun yritykset sitoutuivat laittamaan asiansa kuntoon, toisaalla laiminlyönnit jatkuivat kuten ennenkin. Vähintä mitä voi odottaa on, että hallitus kokoaa rivinsä ja kertoo pikaisesti yhteisen linjauksen vanhustenhoidon valvonnasta, Lindtman painottaa.
 Viime aikoina vanhushoidossa on tullut esiin useita räikeitä laiminlyöntejä. Varsinkin vanhusten hoitopalveluita järjestävien Esperi Caren ja Attendon toiminta on ollut vahvasti keskustelunaiheena.
 Lue lisää:
 Valvira pohtii rikosilmoituksia hoitajamitoitusta kiertävistä hoitokodeista
 Attendo ei yhdistä hoitajavajetta ja kuolemia Pelimannissa – Hoivajätti jälkiviisaana: Muuttoja olisi pitänyt hidastaa
 Attendon hoivayksikkö Pelimannin toiminta keskeytetään Alavudella – kuukaudessa kuusi kuolemantapausta
 Hoivakotien räikeät laiminlyönnit saivat hoitajaopiskelijat varpailleen: ”En menisi näihin yrityksiin töihin”
 Jopa 15 vanhuksen epäillään kuolleen laiminlyöntien vuoksi – Esperiä syyttävä omainen: “Oli pitkään tunne, että jotain vakavaa tapahtuu”

Keskustan Kaikkonen: Erityistarkastukset käyntiin vanhustenhoidossa ja lasku yhtiöille – tukea demareilta


Summary: Tällä viikolla julkistettiin Kansallisarkiston selvitys suomalaisista SS-vapaaehtoisista.

Natsirikollisia jäljittävä Simon Wiesenthal -keskus kiittää Suomea suomalaisia SS-vapaaehtoisia koskevasta selvityksestä. Tällä viikolla julkistetun selvityksen mukaan saksalaisjoukoissa vuosina 1941–1943 palvelleet suomalaissotilaat osallistuivat hyvin todennäköisesti juutalaisten, muiden siviilien ja sotavankien surmaamiseen Saksan itärintamalla.
 Selvitystä Suomelta pyytänyt Wiesenthal-keskus toteaa olevansa selvityksen tuloksesta "surullisen kiitollinen".
 Simon Wiesenthal -keskus Rabbi Marvin Hier perusti keskuksen vuonna 1977 kuuluisan natsienmetsästäjän Simon Wiesenthalin kunniaksi Keskuksella on toimistot Yhdysvalloissa, Kanadassa, Ranskassa, Israelissa ja Argentiinassa. Päämaja on Los Angelesissa. Keskus tutkii holokaustia sekä vihaa hstoriassa ja nykyaikana. Se työskentelee antisemitismin, vihan ja terrorismin torjumiseksi, edistää ihmisoikeuksia, tukee Israelia sekä järjestää opetusta holokaustista. Keskuksella on suvaitsevaisuuden museo Los Angelesissa ja Jerusalemissa. Se on myös tehnyt lukuisia dokumenttielokuvia. Hier on saanut niistä  kaksi Oscar-palkintoa .
 Wiesenthal-keskuksen holokaustitutkija  Efraim Zuroff  sanoo lausunnossa pitävänsä selvitystä tärkeänä.
 – Suomen valmius tutkia ja paljastaa synkkää lukua historiassaan osoittaa ainutlaatuista kansalaisrohkeutta, Zuroff sanoo.
 Zuroffin mukaan monissa Itä-Euroopan maissa yritetään kirjoittaa historiaa uudelleen ja piilotella natsiyhteyksiä. Hän sanoo toivovansa, että myös niissä sekä muissa Pohjoismaissa selvitettäisiin asiaa.
 Wiesenthal-keskus pyysi tasavallan presidentti  Sauli Niinistöltä  selvitystä vuosi sitten. Valtioneuvoston kanslia tilasi selvityksen Kansallisarkistolta viime toukokuussa.
 Aiemmin aiheesta:
 Riippumaton selvitys: Suomalaiset SS-miehet todennäköisesti osallistuivat saksalaisten mukana juutalaisten ja siviilien surmaamiseen 1941–1943
 Suomalaisten SS-miesten osuus toisen maailmansodan sotarikoksiin selvitetään
 Juutalainen ihmisoikeusjärjestö vaatii virallista selvitystä suomalaisten SS-miesten väitetyistä sotarikoksista

Natseja jäljittävä Wiesenthal-keskus kiittää Suomea SS-selvityksestä: "Osoittaa ainutlaatuista kansalaisrohkeutta"


Summary: Enää harva käyttää Internet Exploreria, eikä heidänkään kannattaisi, opastaa Microsoft.

Teknologiayhtiö Microsoft neuvoo ihmisiä luopumaan Internet Explorerin käyttämisestä oletusselaimena.
 Yhtiön tietoturva-asiantuntija  Chris Jackson  kirjoittaa asiasta  Microsoftin IT Pro -blogissa . Hänen blogikirjoituksensa otsikko kuuluu "Internet Explorerin oletusselaimena käyttämisen vaarat".
 Jacksonin mukaan Internet Explorer ei tue uusia verkkostandardeja.
 – Vaikka monet sivut toimivat ihan hyvin, valtaosa kehittäjistä ei enää testaa sivuja Internet Explorerilla. He testaavat moderneilla selaimilla, hän kirjoittaa.
 Koska suurin osa ihmisistä ei enää käytä Internet Exploreria, ei ole tarpeen myöskään testata, miltä sivut siinä näyttävät.
 Jackson ei kuitenkaan suoraan kehota ihmisiä siirtymään jonkin tietyn selaimen käyttäjiksi.
 Internet Explorer oli pitkään Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän mukana toimitettu oletusselain. Vuonna 2015 julkaistussa Windows 10:ssä siirryttiin uuteen oletusselaimeen Edgeen, ja Internet Explorerin kehitystyötä on ajettu alas. Internet Explorerin uusin versio on kuitenkin yhä sisällytetty Windows 10:een.
 Voit keskustella aiheesta kello 22 asti.

Microsoftin tietoturva-asiantuntija: On korkea aika lopettaa Explorer-selaimen käyttäminen