Summary: Palomiehet on pian 30 vuotta valittu koulutukseen samalla kuntotestillä. Testi on pysynyt, vaikka maailma on muuttunut.

Kun nykyinen palomiesten valintatestaus otettiin käyttöön vuonna 1990, perinteisiä rakennuspaloja ja vakavia liikenneonnettomuuksia tapahtui huomattavasti enemmän kuin nyt.
 30 vuotta sitten palomiesten eläkeikä oli 55. Naisia paloasemilla ei ollut töissä kuin konttorihommissa.
 Työtehtävät ja työkalut ovat muuttuneet. Osaamisvaatimukset ovat kasvaneet. 30 vuotta sitten palomieskoulutus oli lyhyt ja simppeli rutistus nykyiseen pelastajatutkintoon verrattuna.
 Mutta harvaan muuhun ammattiin hakijoita testataan enää samalla tavalla kuin 1990.
 Palomieheksi haluavat suorittavat edelleen ensimmäisenä omakustanteisen fyysisen toimintakyvyn testin. Hakijat punnertavat penkissä, vetävät leukoja, tekevät vatsalihasliikkeitä ja jalkakyykkyjä. Lajeja on ainoastaan neljä.
 Yle Uutisgrafiikka
 Varsinaiseen valintakokeeseen Kuopion Pelastusopistolle kutsuttavat hakijat juoksevat lisäksi 12 minuutin Cooperin-testin, uivat ja suorittavat fobiatestit.
 Yle / Uutisgrafiikka
 Helsingin pelastuslaitoksella on ollut oma pelastuskoulu, johon vaatimukset ovat olleet samat. Pelastusalan koulutus uudistuu vuonna 2021. Suomen kaikki palomiehet valmistuvat siitä lähtien Pelastusopistossa Kuopiossa. Vuositasolla heitä koulutetaan silloin 135.
 Nykyisestä valintatestauksesta puuttuvat kokonaan näppäryyden ja notkeuden mittaaminen. Suomessa voi periaatteessa päästä ammattipalomieheksi, vaikkei osaisi tehdä kuperkeikkaa taaksepäin.
 – Siihen testiin olisi ihan aiheellista liittää sekä motorisen taitavuuden että liikkuvuuden mittaaminen. Fyysisen toimintakyvyn osamittareina ja osakomponentteina ne ovat olennaisia, sanoo Työterveyslaitoksen vanhempi tutkija  Juha Oksa .
 Nykyinen testi perustuu Juha Oksan työkaveri  Sirpa Lusan  palomiesten työn kuormittavuudesta tuki- ja liikuntaelimistön osalta tekemään väitöskirjaan. Palomiesten kestävyyskunnon testaamisen taustalla on puolestaan  Veikko Louhevaaran  väitöskirja.
 Naisia ei saisi suosia, muttei myöskään syrjiä
 Vuoden 2021 koulutusuudistusta pohtiva sisäministeriö ei vielä paljasta, uudistetaanko samalla myös pelastajatutkinnon valintatestausvaatimuksia.
 Pelastusylijohtaja  Kimmo Kohvakka  on ainoastaan todennut, että ”asiaa tarkastellaan koulutuksen uudistamisen yhteydessä”. Asiasta kuullaan lisää kuitenkin mahdollisesti jo tammikuussa.
 Valintatestauksen uudistamissa on kyse ainakin rahasta. Sitä ei ehkä tämän uudistuksen yhteydessä ole. Validoitujen testien kehittäminen on kallista.
 Mauri Ratilainen / AOP
 Kari Kinnunen  on tullut silloiseen Palo-opistoon liikunnanopettajaksi vuonna 1989. Hän on ollut kehittämässä nykyisiä testejä.
 Kinnunen muistuttaa, että fyysisen toimintakykyisyyden testaaminen on aina kompromissi, mutta nykyiset testit ovat kuitenkin toimineet suhteellisen hyvin.
 – Motorista taitoa mittaavaa testiä suunnittelimme, testasimme ja ehdotimme yhdessä pelastustoimessa työskentelevien liikuntavastaavien kanssa, mutta se ei ole vielä valintakokeessa. Tämä olisi mielestäni tärkeä lisäys valintaperusteisiin.
 Kinnusen toivelistalla olisivat myös liikkuvuuden, tasapainon sekä lämmönsietokyvyn mittaaminen. Ja uinnin yhteyteen Kinnunen lisäisi sukelluksen testaamisen hengenpidätyksineen. Sukellus paljastaisi pelkkää uintia paremmin vedenpelkoa ja olisi tukena ahtaanpaikankammon testaamisessa.
 Nykyinen valintatestaus saa säännöllisesti kritiikkiä, että se syrjii naisia.  30 vuotta sitten Suomessa ei kukaan tosissaan uskonut, että paloalalle edes hakeutuisi naisia.
 Epäreiluna naisia kohtaan on pidetty lähinnä testin penkkipunnerrusosiota. Riittävän vahvoja naisia Suomesta toki löytyy, mutta heistä harva juoksee 2 800 metriä Cooperissa. Vastaavasti 118 euroa maksava testi on minuutissa ohi, jos yksikin penkkipunnerrustoisto jää vajaaksi.
 Myös tasa-arvovaltuutettu on jo kaksi kertaa kysynyt perusteluita, miksi pelastajatutkinnon opiskelijavalinnoista niin pieni määrä on naisia.
 – Molempina kertoina meillä on ollut perusteena työn vaatimukset, jotta voimme pitää samat testit kaikille henkilöille sukupuolesta riippumatta. Vastauksiin ollaan oltu tyytyväisiä, Pelastusopiston liikunnanopettaja Kari Kinnunen kertoo.
 Mutta toimiiko pää paineessa?
 Suomen valintatestejä on perusteltu sillä, että kaikkien koulusta valmistuvien pelastajien on oltava pelastussukelluskelpoisia. Tässä multiskill-mallissa kaikkien on hallittava kaikki eteen tulevat työtehtävät.
 – Pelastajien valinnassa ollaan haluttu, että koulutetut henkilöt ovat mahdollisimman pitkään toimintakykyisiä, ja he pystyvät suoriutumaan työnsä vaatimuksista omaa terveyttään liiaksi vaarantamatta. Koska pelastajan työ on ennalta arvaamatonta, pitää varautua pahimpaan, muistuttaa Pelastusopiston Kari Kinnunen.
 Mutta pahoissa paikoissa suoriutumista ei Suomessa monien muiden maiden tavoin testata. Meillä testataan vain, pelottaako hakijaa. Työterveyslaitoksen Juha Oksa ei halua lähteä neuvomaan, mutta muistuttaa hänkin työn luonteesta.
 Jyrki Lyytikkä / Yle
 – Jos savusukellusta ajatellaan, niin se on tilanne, jossa kuormitus on äärimmäisen kova ja henkinen stressi on äärimmäisen kova. Sen lisäksi voi joutua myös tekemään päättely- ja toimintakykyä mittaavia juttuja.
 Pelastajatutkinnon fyysisen voiman testaamisen hyvin tunteva Vierumäen liikunta- ja terveysklinikan testauspäällikkö  Pekka Pulkkinen  heittää ehdotuksena testiin osion, jonka eri variaatioita käytetään joissakin maissa.
 – Tajuttoman henkilön eli nuken kantaminen esimerkiksi 50 metriä ja heti sen jälkeen vaativia kysymyksiä pelastustoimintaan liittyen, voisi olla lajinomaista.
 Myös Pulkkinen mittaisi hakijoiden notkeuden. Hapenoton mittaustavaksi hän ottaisi mukaan sukkulajuoksun eli koulun liikuntatunnilla Espoossa tapahtuneesta kuolemantapauksesta julkisuuteen tulleen piip-testin. Testi on hyvä, vaikka se huonoa julkisuutta saikin.
 – Pelastustilanteessahan usein liikutaan edestakaisin, ei yhtäjaksoisesti suoraan.
 Paremmalla testillä parempaa tietoa jaksamisesta
 Monilla on käsitys, että palomiehen pitää olla iso ja vahva. Isoista, painavista ja paljon happea kuluttavista lihaksista ei kuitenkaan ole käytännön työssä juuri hyötyä. Siksi valintatestissä juostaan Cooperia.
 Pelastusopiston Kari Kinnunen sanoo, että juoksutesti kertoo hakijan yleiskestävyyden riittävyyden, jotta pelastussukelluksessa tarvittavan paineilmalaitteen käyttö on turvallista.
 – Pelastusopistolla kokeilimme 1990-luvulla polkupyörä-ergometriä valinnassa Cooperin -testin sijaan. Saimme painavampia opiskelijoita, mutta he eivät pärjänneet opetuksessa niin hyvin kuin kevyemmät, juoksutestillä sisään päässeet, opiskelijat.
 TTL:n Juha Oksan mukaan juuri tuo valintatestauksesta vuosien aikana kertynyt data on niin arvokasta, että sitä kannattaa hyödyntää.
 – Tiedetään, mikä sen kuntotason pitää olla, että siitä työstä selviää. Testejä on maailma pullollaan, mutta olennaista on, että näitä käytetään systemaattisesti.
 Myös Pelastusopiston Kari Kinnunen tietää hyvin, miten kirjavaa testaaminen maailmalla on.
 – Esimerkiksi Saksassa on jokaisella alueella omat testit, Tanskassa ei ole testejä lainkaan ja Venäjän testit ovat huomattavasti vaativammat kuin Suomen testit. Pidän meidän testaamista työturvallisuuden ja työtehon kannalta hyvänä.
 Mutta sitä kehonhallintaa ja liikkuvuutta seurataan ainoastaan jo työssä olevien palomiesten FireFit-järjestelmän osana. Valintakokeeseen lisättynä motoristen taitojen ja notkeuden testaaminen antaisi parempia mahdollisuuksia arvioida, miten hakija suoriutuu ammatistaan sitten, kun ikää alkaa tulla.
 Jaakko Stenroos / AOP
 Ja ikä tuo vaivoja. Nykyisistä palomiehistä neljä kymmenestä jää työkyvyttömyyseläkkeelle. Keskimäärin työkyvyttömyyseläkkeelle siirrytään 51,5 -vuotiaana.
 30 vuotta palomiehiä kouluttaneella Kari Kinnusella on ehdotus.
 – Alankomaiden malli, joka estää palomiehiä olemasta yli 20 vuotta miehistötason tehtävissä, olisi kyllä harkitsemisen arvoinen asia. Nykyisellään eläkeikä edellyttäisi valintakokeiden koventamista, jotta ikääntymisen luonnollinen toimintakyvyn heikkeneminen voitaisiin kompensoida.
 Sisäministeriön on nyt mietittävä, saadaanko nykyisellä valintatestillä tulevina vuosina houkuteltua juuri sellaisia hakijoita kuin ala tulevaisuudessa tarvitsee. On myös mahdollista, että ministeriö päättää, ettei mitään muuteta.

Asiantuntijat uudistaisivat palomiesten valintatestausta – kömpelöt ja päättelykyvyltään heikommat karsiutuisivat alalta


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Raju talvimyrsky riepottelee Suomea
 Raju talvimyrsky on riepotellut Suomea yön aikana. Yöllä koettiin Suomen mittaushistorian voimakkaimmat tuulet merialueilla, kun Ahvenanmerellä mitattiin keskituulen nopeudeksi 32,4 metriä sekunnissa. Lumi, tuuli ja pakastuva sää tekevät ajokelistä huonon tai erittäin huonon laajasti ympäri Suomea. Kymmenettuhannet taloudet ovat vailla sähköä, koska puita on kaatunut sähkölinjoille.
 Tiistai-iltana Kanta-Hämeessä  linja-auto suistui ojaan ja kaatui kyljelleen  valtatie 10:llä Ypäjän ja Someron rajalla. Myrsky on myös muun muassa kaatanut puita junaradalle.  Matkustajajuna  törmäsi radalle kaatuneisiin puihin Mikkelin ja Hiirolan välillä matkallaan Pieksämäelle.
 Yle seuraa myrskyä  tässä artikkelissa . Lue lisää säästä  yle.fi/saa .
 Tampereella otetaan käyttöön leikkaussali, jossa voidaan leikata kolmea potilasta yhtä aikaa – Pohjoismaiden ensimmäisellä "latosalilla" haetaan tehoa toimintaan
 TAYS keskeneräinen leikkaussali. Jari Hakkarainen / Yle
 Käyttöikänsä päähän tulleita sairaarakennuksia puretaan ja uusia rakennetaan valtavilla summilla Suomessa. Esimerkiksi Tamperen yliopistollisen sairaalan satojen miljoonien uudistusohjelma on edennyt puoleen väliin. Sairaaloiden rakentamisaallossa uusitaan myös toimintatapoja. Sama hoitohenkilöstö voi osallistua moneen leikkaukseen yhtä aikaa, kun  Tampereella otetaan käyttöön "latosali" , jossa on kolme leikkauspöytää verhoilla eroteltuna.
 Asiantuntijat uudistaisivat palomiesten valintatestausta
 Jyrki Lyytikkä / Yle
 Palomiehet on pian 30 vuotta valittu koulutukseen samalla kuntotestillä. Valintatestauksesta puuttuvat kokonaan motoriikan ja notkeuden mittaaminen.  Motoristen taitojen ja notkeuden testaaminen  antaisi parempia mahdollisuuksia arvioida, miten hakija suoriutuu ammatistaan, kun ikää alkaa tulla. Nykyisistä palomiehistä neljä kymmenestä jää työkyvyttömyyseläkkeelle. Keskimäärin työkyvyttömyyseläkkeelle siirrytään 51,5 -vuotiaana.  ID 10576696
 Lähes puolet kierrätyskeskukseen tuotavasta tavarasta myyntikelvotonta
 Kirjahyllyjen suosio on viime vuosina hiipunut. Vähiten kysyntää on suurille, koko seinän valtaaville kirjahyllyille.  Jussi koivunoro / YLE
 Kierrätyskeskuksen saamista lahjoituksista iso osa on niin huonokuntoisia, ettei niitä voi lainkaan uudelleenkierrättää. Myytäväksi kelpaamaton tavara joudutaan kippaamaan jätteisiin.  Ihmisiltä unohtuu, etteivät keskukset ole kaatopaikkoja , jonne voi tyrkätä rikkinäistä tavaraa. Taulutelevisio on poikkeus.
 Eurooppa harmaantuu ja eläkeikä nousee – paitsi kahdessa maassa
 Henrietta Hassinen / Yle
 Tulevaisuudessa yhä useampi eurooppalainen jatkaa työelämässä liki 70-vuotiaaksi. Eri maiden hallitukset nostavat eläkeikää, koska ne yrittävät varautua vanhusten määrän ja eläkemenojen kasvuun.  Kaikissa maissa se ei ole sujunut vastustuksetta  ja esimerkiksi Puolan konservatiivinen hallitus perui jo sovitun eläkeiän noston. Myös Sveitsissä eläkeiän nosto on hylätty kansanäänestyksellä.
 Trump kutsui kongressin johtajat neuvotteluun
 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump Michael Reynolds / EPA
 Yhdysvaltojen presidentti  Donald Trump  on kutsunut kongressin tärkeimmät lainsäätäjät palaveriin rajaturvallisuudesta, kertoo muun muassa  Guardian.  Kyseessä on ensimmäinen varsinainen puolueiden ja presidentin välinen neuvottelu sen jälkeen, kun maan hallinto suljettiin budjettikiistan vuoksi joulun alla. Trump on sanonut, että hän on valmis tekemään demokraattien kanssa budjettisopimuksen, mutta hän vaatii yhä rahaa Meksikon muuriin.

Herätys: Talvimyrsky riepottelee Suomea, Tampereella otetaan käyttöön kolmen potilaan leikkaussali, kierrätyskeskukseen paljon kelvotonta tavaraa


Summary: Huutaminen tulkitaan huonoksi käytökseksi ja on pahimmillaan väkivaltaa, mutta myös oman äänen ja ilmaisukyvyn rajoittaminen voi olla haitallista

Mies huutaa metsässä. Sylkipisarat roiskuvat poskille. Hän suoltaa kirosanoja raivon vallassa. Kädet puristuvat nyrkkiin. Kynnet painautuvat kämmeniin.
 Kun hän suoristautuu vetämään henkeä, hän tuntee sydämensä jyskytyksen ohimoissaan asti.
 Myöhemmin hän tekee huudosta taidetta.
 Mies on  Ilkka Hautala , nykyisin performanssitaiteilija "Shouting Man" eli huutomies.
 Taiteilija itse kärsi nuorempana ahdistuksesta. Hän kokee, että pääsi huutamisen kautta käsiksi sisällään muhivaan möykkyyn, joka tuotti pahaa oloa.
 Mies muistaa, miten helpottunut olo hänellä oli varhaisten huutosessioiden jälkeen.
 – Sain kanavoitua alkuperäisen ahdistuksen lähteen siihen mitä minä huusin. Se helpotti. Tosi paljon.
 Huutamaan hän päätyi opiskeluaikoinaan. Oulunkylän lenkkipoluilta Hautala loikkasi kerran syvemmälle metsään ja huusi.
 Emme ehdoin tahdoin saisi kaventaa mahdollisuuksia käyttää ääntämme  Malla Kuuranne, professori
 Ilkka Hautala tekee verkkoon  videoita , joissa hän huutaa itse tai ohjeistaa ihmisiä huutamaan. Hän kokee, etteivät ihmiset osaa Suomessa käsitellä toistensa vihaa ja suuttumusta. Tämä näkyy siinä, että tunne tarttuu heti.
 – Elämässäni on ollut niin, että ihmiset "triggeröityvät" eli ärsyyntyvät itse yhden ihmisen suuttumuksesta. Lopulta kaikki kärsivät samasta epätietoisesta tunnesotkusta.
 Hautalan mielestä huutaminen jätetään tunteiden ilmaisun muotona kokonaan huomioitta.
 – Kun ihmiset kokevat, että huutaminen tunteiden ilmaisumuotona saa muut voimaan huonosti, niin he hautaavat sen alkuperäisen tunteen.
 Kaikki eivät kuitenkaan ole Hautalan kanssa samaa mieltä huutamisen eduista.
 Lopeta huutaminen, sillä selviät ilmankin
 Tunnelma vanhassa kerrostaloyksiössä keskellä Jyväskylää henkii tyyneyttä. Beige, ornamenttikuvioinen divaani odottaa tyhjänä seuraavaa potilasta. Psykologi ja psykoanalyytikko  Sirpa Helenius  istuu rauhallisena harmaassa nojatuolissaan, mutta ajatus huutamisen hyvää tekevistä vaikutuksista saa hänen huulensa tiukkenemaan suoraksi viivaksi.
 Helenius suhtautuu nihkeästi huutamiseen. Hänen mukaansa huutamisesta on ihmiselle ja hänen mielenterveydelleen lähtökohtaisesti enemmän haittaa kuin hyötyä.
 Minun teki mieli huutaa aivan hetki sitten, kun oli lukukauden viimeinen tentti  Joose Kokko, opiskelija
 Poikkeuksen tekevät vain tuskan huuto ja avun huutaminen hädässä.
 – Tuskanhuuto on avunhuudon tavoin tarpeellinen, mutta se liittyy enemmän siihen, kun tunteet menevät yli. Tiukan paikan tullen palaamme varhaisiin kommunikointitapoihin. Silloin kun ei löydy enää mitään muuta keinoa ilmaista itseä, niin huuto on vielä mahdollinen, Helenius sanoo.
 Sen sijaan varsinkaan vihaisena huutaminen ei auta mielenterveyttä, pikemminkin päinvastoin. Vihaisen käytöksen on tutkimuksissa todettu olevan yhteydessä myös esimerkiksi sydänterveyteen. Vihanpurkaus voi johtaa jopa  sydänkohtaukseen .
 Usein ihmisen olo on huonompi huutamisen jälkeen. Näin käy etenkin, jos ihminen repsahtaa huutamaan muiden ihmisten nähden.
 – Äärimmillään se voi olla sellainen kasvojen menetyksen ja suuren häpeän kokemus. Silloin ihminen kokee, ettei kehtaa enää koskaan mennä siihen paikkaan takaisin, missä huusi. Ihminen voi myös tehdä häpeän pohjalta itselleen hankalia ratkaisuja, Helenius kertoo.
 Huutamalla voi rikkoa ihmissuhteita, mistä aiheutuu harmia huutajalle itselleen.
 Huonoa käytöstä ja itsekontrollin puutetta
 Pettymys itseen.
 Opiskelija  Joose Kokkoa  huvittaa tunne, jonka hän hiljattain koki luentosalissa.
 – Minun teki mieli huutaa aivan hetki sitten, kun oli lukukauden viimeinen tentti, hän tyrskähtää.
 Nuori mies ei muistanut vastausta tentissä esitettyyn kysymykseen. Se otti pattiin.
 Omien sanojen mukaan hän ei kuitenkaan ole ihminen, joka sortuu purkamaan tunteitaan huutamalla. Viimeksi hän huusi sählypelissä.
 Urheiluun huutaminen Kokon mielestä sopii. Joihinkin taistelulajeihin huutaminen kuuluu osana vastustajan häiritsemistä. Esimerkiksi japanilaisessa kendossa taisteluhuudot voivat suorastaan viiltää ilmaa.
 Muuten nuorella miehellä on selvä mielipide huutavista ihmisistä.
 –  Se kertoo mielestäni huonosta itsekontrollista. Silloin kun ollaan muiden ihmisten kanssa kanssakäymisessä, pitää pystyä käyttäytymään kontrolloidusti.
 Monen on helppo olla Kokon kanssa samaa mieltä siitä, että huutaminen on huonoa käytöstä. Pelkästään sivullisenakin sitä on kiusallista kuunnella, saati sitten olla itse sen kohteena.
 Toisen mitätöitävänä.
 Sen sijaan ajatukset huutamisen tarpeellisuudesta mielenterveydelle vaihtelevat.
 Kokon mielestä asiat pitäisi pystyä käsittelemään jo hyvissä ajoin niin, ettei ihmiselle synny tarvetta karjua pidäkkeettömästi.
 Jotkut taas kokevat saavansa helpotusta ahdistuneeseen ja stressaantuneeseen  oloonsa huutamalla (Kotivinkki).
 Kuten Ilkka Hautala.
 Huudon pidättely sai taiteilijan vahingoittamaan itseään
 Hautala kasvoi Keski-Suomessa Jyväskylässä. Miehen lapsuus oli hänen omien sanojensa mukaan ihan onnellinen, mutta lapsena Hautala sai voimakkaita raivokohtauksia. Luonnollisesti vanhemmat koettivat poikaa kasvattaessaan hillitä niitä.
 Hautalalle jäi kokemus, että hermostua ei saa eikä pinnan sovi kärähtää. Jos niin tekee, muut suuttuvat.
 Miehen tapa kokea raivoa ja kiukkua vaikuttaa hyvin fyysiseltä. Ihan pienenä hän saattoi huutaa niin kovaa, että pyörtyi.
 Hän muistaa, kuinka kerran lapsena kiehui raivosta. Kiukun puuskaa ei kuitenkaan ollut sopivaa päästää ilmoille, sillä kotona oli käymässä vieraita. Hautala pidätteli raivoa sisällään ja kaatui suoraan portaita päin.
 – Minulla vaan jotenkin löi niin yli, että yksinkertaisesti kaaduin ja löin naamani portaisiin. Se meni niin pitkälle, että vahingoitin itseäni.
 Kun ihminen huutaa, siihen on joku syy.  Ilkka Hautala, performanssitaiteilija
 Hautala rykäisee.
 – Nuorempana käytökseni oli itsetuhoista. Tunnetasolla raivo ja sen hillitseminen aiheuttivat häpeää. Sitten tunteet heilahtivat itsesääliksi, taiteilija kuvailee.
 Nykyään hän tunnustaa olevansa rauhallinen ihminen ja suhtautuvansa huutavaan ihmisen ymmärtäväisesti.
 – Pyrin rakastavaan elämänasenteeseen. Kun ihminen huutaa, siihen on joku syy. Jos huutamista ilmaisukeinona käyttävä ihminen olisi kovin tietoinen tunteistaan, hän tuskin olisi huutamista käyttänyt.
 Hautalan kokemuksista herää kysymys, voiko stressistä, ahdistuksista ja muista sisintä kalvavista asioista päästä eroon yksinkertaisesti vain huutamalla?
 Yksi huuto, monta tunnetta
 Sirpa Helenius on työskennellyt psykoterapeuttina noin kolmekymmentä vuotta. Hän painottaa, että huutaminen on hyvin monitahoinen ilmiö. Huutaminen on loppujen lopuksi yksi ilmaisu, joka voi kätkeä sisälleen monia erilaisia tunteita ja elämäntilanteita.
 – Tavallinen esimerkki on, että vanhempi on huolissaan, mitä lapsi tai nuori tekee tai miten hän toimii. Se huoli purkautuu huutamisena. Jatkon kannalta on tärkeää, mitä tästä seuraa, hän huomauttaa.
 Toki lapsen ja nuoren voi kohdata myös  toisella tavalla  ja verrata uuden käyttäytymistavan tehoa huutamiseen. Vanhempi voi esimerkiksi halata niskuroivaa teiniä ja kuiskata hänen korvaansa ja kertoa, että oli kovasti huolissaan koska lapsi on hänelle rakas.
 Nykyään voi monilla paikkakunnilla osallistua huutotyöpajoihin, joissa saa päästää äänensä valloilleen ohjatusti. Huutoryhmien kerrotaan laukaisevan muun muassa stressiä.
 Tulee tunne, että täällä pitää olla "hys hys" eikä saa pitää itsestään meteliä.  Ilkka Hautala, performanssitaitelija
 Psykologin mukaan huutaminen voi helpottaa oloa hetkellisesti, mutta pitkällä aikavälillä se ei auta tunteiden tai stressin hallinnassa. Tärkeämpää on tarkastella surutta tunteita, jotka lymyävät huutamisen takana.
 – Ihmisen olisi hyvä tavoitella tunteita, joita mielessä liikkuu. Näin voi selvittää, mikä hiertää elämässä niin, että ihmiselle tulee tarve huutaa. Minä ajattelen, että se on kestävämpi, mutta vaikeampi tie, Helenius sanoo.
 Käytöksenä huutaminen kielii tunteiden hallinnan ongelmasta. Helenius muistuttaa, ettei huutamisen syy läheskään aina tule ihmisen ulkopuolelta. Huutamisen yllykkeet löytyvät varsin usein ihmisestä itsestään.
 – Kun emme esimerkiksi saa toista olemaan samaa mieltä kanssamme tai rakastamaan meitä, voi se tuntua meistä täysin kohtuuttomalta. Silloin tunteista ei selviä huutamatta.
 Hyvä, paha huuto
 Ihmiset suhtautuvat huutoon eri tavalla. Esimerkiksi kriisityössä huuto voi olla enemmän koskettavaa kuin pelottavaa.
 Tätä mieltä on Kriisikeskus Mobilen työntekijä  Sinikka Vuorela  Jyväskylästä. Vuorelan kokemuksen mukaan ihmisen mielenterveys tarvitsee huutoa. Hän itse erottaa huudon takaa viisi yleistä asiaa.
 – Hätä, suru, viha, pettymys sekä se, että ihmistä ei ole kohdattu, Vuorela kuvailee.
 Hän työskentelee kriisikeskuksessa pitkälti väkivaltaan liittyvien asioiden kanssa. Hyvää huutoa on Vuorelan mukaan se, mikä päästää vaikeat tunteet ulos. Pahaa huuto on silloin, kun se pyrkii vääränlaiseen vallankäyttöön.
 Huutamisen idealisoiminen väittämällä, että niin pidämme puolemme ja että se tekee meille hyvää, ei minusta pidä paikkansa.  Sirpa Helenius, psykologi ja psykoanalyytikko
 Huutaminen on vallankäyttöä. Se voi pahimmillaan olla voimakasta väkivaltaa, joka vahingoittaa kuin lyönti.
 – Kun ihmiselle huudetaan, se nujertaa hänen itseluottamustaan ja -arvostustaan. Huutaminen mitätöi ja alistaa, psykologi ja terapeutti Sirpa Helenius sanoo.
 Eikö huutaminen pitäisi siis kriminalisoida?
 Helenius hymähtää hieman.
 – Ei varmaankaan. Silloin meillä tapahtuisi niin paljon rikoksia, ettei niin pitkälle voida mennä.
 Mutta ei hiljaisuuskaan ole aina viaton. Sekin voi olla väkivaltaa.
 Kun hiljaisuus huutaa
 Vaikenemisella voidaan sivuuttaa toisen tunteet eli mitätöidä häntä, aivan kuten huutamisellakin. Mykkäkoulu on parisuhteessa vanha ja perinteinen vallankäytön muoto.
 Myös kasvatuksessa sillä saadaan aikaan vahinkoa.
 – Lapsen kannalta voi olla hyvin vaurioittavaa, jos vanhempi esimerkiksi rangaistuksena kääntää selkänsä lapselle silloin, kun tämä hätänsä keskellä aikuista eniten tarvitsee, Helenius huomauttaa.
 Eikä ääntä tule aina hädänkään keskellä. Hukkumaisillaan oleva ihminen on usein hiljaa. Onnettomuuspaikalla niillä, jotka ovat hiljaa, voi hyvin usein olla suurempi hätä kuin niillä, jotka huutavat tuskissaan.
 Vaaran kohdatessa ihminen voi yhtä hyvin lamaantua ja pysyä hiljaa kuin huutaa apua. Heleniuksen mukaan kukaan ei voi tietää ennalta, kuinka reagoi hädän hetkellä, ennen kuin se tapahtuu.
 Myös hiljaisuus voi huutaa aivan äärettömän kovaa.  Malla Kuuranne, professori
 Ihminen voi lamaantua esimerkiksi joutuessaan raiskauksen tai ryöstön kohteeksi.
 – Raiskausten osalta on keskusteltu siitä, että jos uhri ei ole vastustanut tekoa, niin tarkoittaako se myöntymistä. Vastaus on, että ei todellakaan, koska lamaantuminen voi estää kaiken huutamisen ja pelastautumisen.
 Huudon ja hiljaisuuden taakse pitää siis osata katsoa. Kumpikaan ei välttämättä ole sitä, miltä kuulostaa.
 Huutaminen on huonoa käytöstä, joka voi lisätä ihmisen henkistä kuormaa. Mikä sitten selittää sen, että joillekin, kuten taiteilija Ilkka Hautalalle, huutamisesta on tullut myös hyvä olo?
 Vastaus ei löydy mielestä, vaan kehosta.
 Aloitetaan äänestä.
 Puhu hiljempaa eli ole toisenlainen
 Eri ihmisillä voi olla hyvin poikkeava käsitys siitä, milloin ääni on huutoa. Ääniherkälle ihmiselle kovaa kailottava ihminen huutaa, kun taas jonkun toisen mielestä puhetavassa ei ole mitään häiritsevää.
 Huudon rajan voi määritellä ainakin desibelien eli äänenvoimakkuutta mittavan yksikön avulla.
 – Huudosta on kyse, kun äänen voimakkuus nousee lähelle 90–100 desibeliä, sanoo äänenkäytön ja puhetekniikan lehtori, professori  Malla Kuuranne  Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta.
 Tavallisesti ihmisen puheen voimakkuus on 50–60 desibeliä. Yksilölliset erot ovat kuitenkin suuria.
 Jonkun ihmisen luonteva puheäänen voimakkuus saattaa nousta jopa 65 desibeliin. Toisille näin kova puheääni voi olla liikaa.
 Tällöin ihmiselle, usein jo pienelle lapselle, voidaan tehdä sanallisesti selväksi tai annetaan muutoin ymmärtää, että hänen pitäisi puhua toisella tavalla, siis hiljempaa. Käytännössä hänen pitää siis olla vähän toisenlainen, jotta kelpaisi muille.
 – Äänen voimakkuuden taso ja hiljaisuuden kestäminen vuorovaikutustilanteissa hyvin erilainen eri yhteisöissä. Meillä on erilaisia toleransseja kestää toistemme puhevallan käyttöä, Kuuranne tiivistää.
 Erottamattomat ääni ja keho
 Oman luonnollisen puheäänen hillitseminen voi pitkällä aikavälillä rasittaa ääntä.
 Jos keho alkaa pidättää äänen voimaa, se alkaa rasittaa äänielimistöä. Ajan myötä tämä saattaa vaurioittaa äänihuulia. Jos äänen voimaa käytetään satunnaisesti, voi äänihuuliin syntyä pieniä verenpurkaumia.
 Meillä kaikilla on luonnostaan kyky tuottaa mieletöntä ääntä, mutta aikuisena se hiipuu. Syynä on se, että lapselle aletaan nopeasti opettaa, kuinka voimakkaita tunteiden purskahduksia ja äänenkäyttöä pitää oppia hillitsemään.
 – Kuinka moni meistä on kuullut sen, että "älä huuda", "puhu normaalisti" ? Malla Kuuranne kysyy.
 Aikuistuessaan ihmiset oppivat pois spontaanisesta äänenkäytön kyvystä. Aikuisen onkin vaikea huutaa niin, ettei ääni kärsi. Toisin on vastasyntyneen laita.
 Vauva pystyy tuottamaan huutoitkua tuntitolkulla menettämättä ääntään. Syy on fysiologinen.
 – Vauvan keho pystyy rakentamaan sellaisen tilan, että keho pystyy reagoimaan ääneen ja ikään kuin joustamaan sen mukana. Aikuisiällä ihminen sen sijaan kadottaa spontaanin äänenkäytön taidon, kertoo Kuuranne.
 Mikä selittää sen, että huutaminen tai kovan äänen tuottaminen voi joskus tuntua sanomattoman hyvältä?
 Kuurannetta naurattaa.
 – Kysymys on varmaan siitä, että jotakin on paineistunut minussa. Jos saan huutaa sen ulos, niin koen adrenaliiniryöpyn, joka vapauttaa ja tekee hyvää mielelle. Kasaantunut paine pääsee ikään kuin purkautumaan.
 Äänen ja kehon yhteys onkin paljon suurempi, mitä arkielämässä puurtaessaan luulisi. Äänenkäyttö on aina kehollista toimintaa.
 Esimerkiksi Ilkka Hautalan tapauksessa ahdistuksen helpottuminen oli hyvin fyysinen kokemus. Huuto laukaisi jännityksiä kehossa.
 Mielen hyvinvoinnin kannalta katsoen huuto voi auttaa samalla tavoin kuin liikunta.
 – Joskus liikkuminen tai liikkeelle lähtö voi rauhoittaa kehoa ja sitä kautta on helpompi keskittyä kuuntelemaan tunteitaan, psykologi ja psykoanalyytikko Sirpa Helenius vahvistaa.
 Puolustan itseäni huutamalla eli ehkä huijaan itseäni
 Huutoon on joskus hyvä vastata huutamalla. Tätä mieltä on ainakin huutotaiteilija Ilkka Hautala. Hän kuitenkin huomauttaa, että aggressiiviseen haastamiseen vastatessa täytyy olla tietoinen omista tunteistaan ja ilmaisustaan.
 – Jos jollain ihmisellä menee maltti ja hän käyttäytyy päällekäyvästi, niin hänet on hyvä kohdata samalla energialla. Sen jälkeen omaa äänenkäyttöään voi tietoisesti laskea rauhallisemmalle ja empaattiselle tasolle. Tällöin henkilö voi helpommin seurata perässä, hän pohtii.
 Ilmiö liittyy hänen mukaansa miehiseen kulttuuriin, jossa jotkut haastavat muita. Tilanteeseen ei aina edes liity raivokasta huutamista, vaan painostaminen viestitään muulla tavoin.
 – Rajoistaan täytyy pitää huolta. Jos itseä vastaan tulee kovia iskuja, niin toisinaan täytyy vastata sillä samalla energialla, mies perustelee.
 Huutamista pidetään usein hyvänä keinona puolustaa itseään ja omia rajojaan. Psykologi ja psykoanalyytikko Sirpa Helenius on kuitenkin eri mieltä.
 Hän haluaa kyseenalaistaa huutamisen nauttiman arvostuksen itsensä puolustamisen keinona.
 Itseään voi puolustaa myös esimerkiksi jämäkkyydellä, päättäväisyydellä ja sillä, että ilmaisee asiansa selkeästi ja pitää huolta rajoistaan.
 – Elämässä tulee tietenkin vastaan ääritilanteita, joissa emme saa ääntämme kuuluviin muuten kuin huutamalla. Sen sijaan huutamisen idealisoiminen väittämällä, että niin pidämme puolemme ja että se tekee meille hyvää, ei minusta pidä paikkaansa, psykologi napauttaa.
 Auktoriteetti rakentuu paljon hienovaraisemmin, kuin äänen voimakkuutta säätelemällä.
 Esimerkiksi Helenius nostaa koulun.
 – Usein suurinta arvostusta nauttivat opettajat, jotka saavat muut tottelemaan ilman, että joutuvat korottamaan ääntään.
 Ei huutamista, mutta reippaampaa tunteiden ilmaisua kylläkin
 Suomalaisessa kulttuurissa olisi performanssitaiteilija Ilkka Hautalan mukaan pidäkkeettömän äänen mentävä aukko. Omia tunteita on Suomessa toki ilmaistu kovaäänisesti ja suoraan, mutta usein alkoholin ryydittämänä.
 Hautalan mielestä suomalaisten olisi tarpeen kokea myös kokea ilmaisun voima, joka ei perustu satunnaiseen irrotteluun kännissä.
 – Vaikenemme liikaa, Hautala väittää.
 Äänenkäytön ja puhetekniikan parissa työskentelevä Malla Kuuranne taas kannustaa ihmisiä suhtautumaan suvaitsevaisesti ja mielenkiinnolla toistensa ääniin.
 – Voi ajatella, että "aijaa, tuo ihminen käyttää ääntään tuolla tavalla". Samalla voi pysähtyä tarkastelemaan, mitä reaktioita se itsessä herättää. Äänen laaja-alaisuuden tajuaminen on rikastavaa.
 Kuuranteen mukaan ihmiset sopeutuvat muiden äänenkäyttöön, puhetapaan ja vallitsevaan normiin, jolloin ihmiset tiedostamattaan saattavat kaventaa ilmaisuaan. Tuloksena on, että ihmisistä tulee monotonisia.
 – Emme ehdoin tahdoin saisi kaventaa mahdollisuuksia käyttää ääntämme.
 Kuuranteen mielestä huutaminen tai kohtuuttoman voimakas ilmaisu ei aina teatterissakaan olisi tarpeen.
 – Jos huutaminen on ulkoinen keino tehostaa viestiä, sen ilmaisullinen merkitys tyhjenee. Myös hiljaisuus voi huutaa aivan äärettömän kovaa.
 Miten huutoon ja huutamiseen tai ylipäätään kovaan äänenkäyttöön pitäisi Suomessa suhtautua?
 Ihmisen olisi hyvä tavoitella tunteita, joita mielessä liikkuu. Näin voi selvittää, mikä hiertää elämässä niin, että ihmiselle tulee tarve huutaa.  Sirpa Helenius, psykologi ja psykoanalyytikko
 Hautala myöntää, ettei hänkään pidä siitä, jos joku möykkää yöllä linja-autossa. Hän pitää siitä, että Suomessa on rauhallista ja että täältä löytyy rutkasti tilaa ja hiljaisuutta.
 Suomen hiljaisuudella on kuitenkin kääntöpuolensa.
 – Omaa ilmaisuaan alkaa helposti rajoittamaan kaupunkitilassa. Tulee tunne, että täällä pitää olla "hys hys" eikä saa pitää itsestään meteliä, Hautala pohtii.
 Nykyään taiteilija kertoo olevansa hyvin tietoinen huutamisen vaikutuksista. Kun hän kuulee muiden huutoa esimerkiksi kaupungilla, hän kääntyy katsomaan.
 Loppujen lopuksi huutaminen ei kiinnosta, vaan se, mitä sen taustalla on.

Auttaako huutaminen hallitsemaan tunteita? Performanssitaiteilija purkaa tunteitaan huutamalla, psykologi näkee siinä enemmän haittaa kuin hyötyä


Summary: Saarioisten teettämän selvityksen mukaan lähes 40 prosenttia nuorista miehistä suhtautuu valmisruokiin kielteisesti. Professori uskoo, että taustalla ovat mielikuvat eineksistä.

Oscar Storgårds  pyyhältää markettiin vähän stressaantuneen oloisena. Hän on tullut ostamaan tuttipulloa. Vauva on kolmikuinen. Tällä kertaa isä ei osta ruokaa, mutta kun hän tulee ruokaostoksille, hän ei oikeastaan koskaan osta valmisruokaa.
 – Teininä syötiin lihapiirakoita ja pitsoja, koska se oli helppoa. Nyt ei niinkään, hän sanoo.
 – Ruuan tekeminen on kivaa, ja on inspiroivaa, kun syntyy jotakin, kun itse tekee, Storgårds sanoo.
 Pilkkominen on meditaatiota, hän sanoo totisella naamalla.
 – Ei vaan, se oli vitsi, hän nauraa.
 Mutta tosissaan mies on siinä, että hänelle ruuanlaitto on tärkeää. Peruskotiruoka, kala ja "kaikki mikä rouskuu eli porkkanat ja sellerit skideille".
 – Terveellisyys on iso bonus, mutta fitness-harrastukseen tämä ei liity, hän sanoo.
 Kerromme hänelle Saarioisten teettämästä tutkimuksesta, jonka mukaan nuoret miehet suhtautuvat kaikista ikäryhmistä negatiivisimmin valmisruokiin.
 – Hyvä trendi, sanoo Storgårds ja lähtee etsimään sitä tuttipulloa.
 Valmisruokahylly notkuu Prismassa. Esa Syväkuru / Yle
 Miehet himoitsevat proteiinia
 Vaikka Storgårds ei noudata mitään omaa ruokavaliota, monelle nuorelle miehelle proteiinipitoisuus on tärkeä valintakriteeri kaupan hyllyjä kolutessa.
 Nuoret miehet suhtautuvat kaikkein kielteisimmin valmisruokiin Saarioisten markkinatutkimuslaitos Kantar TNS:llä teettämässä valmisruokatutkimuksessa.
 Kantar TNS Oy:n kyselyyn vastasi 1522 ihmistä. Virhemarginaali on noin  +/- 2 % - yksikköä.  Yle Uutisgrafiikka
 18–34-vuotiaista miehistä lähes 40 prosenttia suhtautuu negatiivisesti ja heistä puolet erittäin negatiivisesti valmisruokiin. Saarioisten johtaja  Mirja Lonka  kutsuu joukkoa "tietoiseksi ryhmäksi".
 – He kokevat, että valmisruuassa ei ole heille riittävästi proteiinia, gluteenittomia tai vegaanisia vaihtoehtoja. Heillä on omia ruokavaliovaatimuksia, Lonka sanoo.
 Myös nuoret naiset pitävät valmisruokien mielikuvaa kielteisenä, mutta jyrkän kielteisiä on vain seitsemän prosenttia vastaajista. Miksi miehet ovat ehdottomampia kuin kanssasisaret?
 Lonka on keskustellut tutkimuksen tekijän kanssa ja he ovat yhdessä tulleet siihen tulokseen, että nuoret miehet suhtautuvat "kaikkiin asioihin kriittisemmin kuin muu väestö". He uskovat, että miesten asenne muuttuu, kun ikää tulee lisää.
 Kaupan lihatiski. Esa Syväkuru / Yle
 Ruokakulttuurin professori  Mari Niva  ei usko, että nuoret miehet suhtautuisivat erityisen kriittisesti kaikkiin asioihin.
 Hän uskoo myös, että ravitsemukselliset asiat vaikuttavat miesten mielikuviin valmisruuasta.
 – Nuoret miehet ovat nykyään tosi keho- ja terveystietoisia. He käyvät salilla ja miettivät kaloreita, eivätkä valmisruuat iske proteiinipitoiseen kuluttajakuntaan. Valmisruuissa ravitsemussisältö on usein sen tyyppinen, että niissä ei hirveästi proteiini korostu, vaikka eivät kaikki valmisruuat olekaan ravintosisällöltään hirveän huonoja, sanoo Niva Helsingin yliopistosta.
 Yle Uutisgrafiikka
 Myös hernari on valmisruokaa
 Miksi juuri miehet liittävät valmisruokiin negatiivisia mielikuvia? Myös naiset voivat olla kiinnostuneita ravintoaineista siinä missä miehetkin. Myös he käyvät salilla.
 Ruokaprofessori epäilee, että osaltaan tuloksia saattaa hieman vääristää se, että kulutuskyselyihin on ylipäätään vaikea saada nuoria miehiä vastaamaan.
 Niva arvelee, että ruokatehtaan kyselyyn ovat saattaneet vastata sellaiset miehet, jotka ovat "jonkinlaisia ruokaentusiasteja" eli suhtautuvat intohimoisesti ruokaan ja syömiseen. Toisaalta mielikuva siitä, mitä valmisruoka on, saattaa olla eri ikä- ja sukupuoliryhmissä erilainen.
 – Jos ihmisiltä kysytään suhtautumista valmisruokaan, niin voi olla, että valmisruokaan sekoittuu esimerkiksi pikaruoka. En ole ihan varma, ajattelevatko nuoret miehet valmisruokaa samalla tavalla kuin vanhemmat ikäpolvet, Niva pohtii.
 Moni saattaa mieltää valmisruuaksi ensi sijassa esimerkiksi pakastepitsan. Esa Syväkuru / Yle
 Eli nuoret voivat ajatella enemmän vaikka ranskalaisia valmisruokana, kun taas vanhemmille tulee mieleen myös maksalaatikko.
 – Niin tai vaikka hernekeitto, Niva sanoo ja naurahtaa.
 Nuoret miehet vetävät kuitenkin pitsaa ja valmissalaatteja – ja tuoretta lihaa
 Miesten innostus käsittelemättömään ja proteiinipitoiseen ruokaan näkyi Mari Nivan mukaan myös Tilastokeskuksen parin vuoden takaisessa tutkimuksessa, jossa analysoitiin ruokaostoksia.
 – Nuoret miehet ostavat tosi paljon tuorettaa lihaa, pastaa, riisiä ja jugurttia. He ostavat kuitenkin vähemmän hedelmiä ja vihanneksia. Valmisruuissa ei ollut siinä aineistossa niin suurta eroa muiden ryhmien välillä.
 Vaikka nuoret miehet suhtautuvat epäilevämmin valmisruokiin kuin naiset, Saarioisten teettämän tutkimuksen mukaan he kyllä myös syövät niitä: erityisesti valmispitsa ja salaatit maistuvat.
 – Se on vähän kuin luomun kanssa. Luomuun suhtaudutaan positiivisesti, mutta luomutuotteita ei kuitenkaan osteta. Tässä on tilanne toisin päin: valmisruokiin suhtautuminen on negatiivista, mutta silti niitä syödään, johtaja Mirja Lonka Saarioisilta sanoo.
 Jussi Koivunoro / Yle
 Tosin ruokailutottumusten eriytyminen näkyy tutkimuksessa, eivätkä kaikki nuoret miehet valmisruokia syö.
 – Tässä näkyy polarisoituminen, eli on se tietty ryhmä eli viidennes, jolla on omat vahvat mielipiteensä, ja sitten on iso osa eli kaksi kolmannesta nuorista, jotka syövät tyytyväisenä valmisruokaa. Kyllä käyttö ja suhtautuminen pirstaloituu, Lonka toteaa.
 Vaikka kyse olisi vain mielikuvista, tehtaalla otetaan nuorten miesten aivoitukset vakavasti.
 – Totta kai me otamme tällaisetkin indikaattorit vakavasti ja tutkimme tarkemmin ja kysymme näiltä nuorilta miehiltä, että onko valikoima kenties sellainen, että sinne pitäisi lisätä jotakin heille mieluisia tuotteita, Lonka sanoo.
 Ruokaprofessori: Arvostamme aitoutta, itse tekemistä ja lähiruokaa
 Tehtaalla ei kuitenkaan pelätä, että kielteinen suhtautuminen valmisruokiin leviää kulovalkean tavoin muihin kuluttajiin ja että kaikki haluavat tehdä ruokansa jatkossa itse.
 Yle Uutisgrafiikka
 Suurin osa kyselyyn vastanneista aikoo seuraavan parin vuoden aikana syödä valmisruokaa "enemmän tai saman verran kuin nyt".
 Tosin nuoret miehet erottuvat tässäkin kategoriassa: lähes viidennes heistä arvioi, ettei syö ollenkaan valmisruokaa, kun nuorista naisista vain alle 10 prosenttia arvioi olevansa näin ehdoton.
 Nähtäväksi jää, muuttuuko nuorten ikäluokkien suhtautuminen iän myötä myönteisemmäksi valmisruokia kohtaan vai ei – ja ovatko tulevat sukupolvet vielä innokkaampia tekemään itse ruokansa.
 Ruokakulttuurin professori Mari Niva pitääkin ilmiötä kiinnostavana ja merkkinä laajemmasta ruokakulttuurin muutoksesta.
 – Se kertoo siitä, että me arvostamme itse tekemistä, aitoutta, lähiruokaa, luomua, kestävyyttä, hyvää makua ja kaikkea hyvää.
 Jussi Koivunoro / Yle
 Valmisruokaa syödään kuitenkin entistä enemmän: tämän selvityksen mukaan noin kaksi miljoonaa suomalaista syö vähintään viikoittain valmisruokaa, mikä on 200 000 enemmän kuin Saarioisten vastaavassa tutkimuksessa viisi vuotta sitten.
 Yhdeksän kymmenestä suomalaisesta syö valmisruokaa ainakin joskus.

Nuoret miehet kammoksuvat enemmän valmisruokia kuin nuoret naiset ja vanhemmat – pienten lasten isä: "Teininä syötiin lihapiirakoita ja pitsaa, mutta ei enää"


Summary: Suomen sairaaloiden rakentamisaallossa uusitaan myös toimintatapoja. Sama henkilöstö voi osallistua moneen leikkaukseen yhtä aikaa.

Tampereen yliopistollinen sairaala (TAYS)

Suomen keskussairaalaverkosto rakennettiin 1950- ja 1960-luvuilla. Sairaalarakennukset ovat tulleet yhtäaikaisesti teknisen käyttöikänsä päähän ja ympäri maata rakennetaan uusia sairaaloita.
 Tiedossa on kaikkiaan yli 200 sairaalahanketta. Niiden hinta on noin 5 miljardia euroa.
 Uudet rakennukset eivät ole vanhojen kopioita, vaan ne on suunniteltu uusien hoitomahdollisuuksien näkökulmasta mahdollisimman tehokkaiksi.
 Suurin ero päällisin puolin on se, että potilashuoneita rakennetaan vähän, koska makuuttaminen ei ole enää erikoissairaanhoidossa tapana. Potilas saa toipua kotonaan ja käy tarvittaessa hoidossa.
 Tehokkaampi toiminta merkitsee säästöjä. Tehdasmaisella organisoinnilla saadaan tehoa esimerkiksi välinehuoltoon.
 Potilaita leikataan "ladossa"
 Yksi erikoiselta tuntuva tehostamiskeino on Tampereen yliopistollisen sairaalan (Tays) uuden D-sairaalan leikkaustilat. Sen tuki- ja liikuntaelinkeskuksessa samassa tilassa aiotaan leikata useampia potilaita yhtäaikaisesti.
 – Sinne tulee kaksi tilaa, joita sanotaan latosaleiksi. Niissä on useampi leikkauspöytä samassa huoneessa. Nämä ovat Pohjoismaiden ensimmäiset, Pirkanmaan sairaanhoitopiirin kehitysjohtaja  Isto Nordback  hehkuttaa.
 Tähän saliin tulee kolme leikkauspöytää. Kiskot katossa odottavat väliverhoja, joilla rajataan leikkauspöytien ja tekniikan vaatima alue Jari Hakkarainen / Yle
 Hetkinen! Ennen kun jatketaan, nimi vaatii selityksen. Lato on yllättävän agraari sana keskellä mitä kehittyneintä uutta sairaalateknologiaa.
 – Nimitys on suora käännös englannista, siellä se on ”Barn Theatre”. Sitä en tiedä mistä se lato (barn) siihen on tullut.
 Leikkaushuoneita kutsutaan englanniksi teattereiksi (operation theater).
 Samoilla hanskoilla leikataan vain yhtä
 Käytännössä kyse on avotilasta, josta verhoilla rajataan leikkauspöytien ja tekniikan vaatima alue.
 Millaista teatteria on luvassa esimerkiksi Taysin selkäleikkauksiin? Miten henkilöstö voi olla mukana kolmessakin leikkauksessa samanaikaisesti?
 – Osittain voi olla mukana monella pöydällä. Ei kuitenkaan niin, että kirurgin hanskat menisivät potilaasta toiseen. Leikkauksissa tarvitaan myös muuta henkilöstöä, kuten niitä jotka tuovat tavaraa lähelle, avaavat niitä epästeriileistä paketeista steriileiksi. Tämäntyyppistä toimintaa voidaan yhdistää.
 Koko leikkauksen ajan kaikkien ei tarvitse olla paikalla koko ajan, paitsi pääleikkaajan.
 – Samalla yhteistila antaa konsultaatiomahdollisuuksia ja lisää niin sanottua sosiaalista kontrollia, joka parantaa hoitotuloksia, Isto Nordback kertoo.
 Satoja miljoonia on mennyt ja menee
 Tampereen yliopistollisen sairaalan Keskussairaala Kaupissa on ollut jo pitkään mittava rakennustyömaa.
 Nyt Taysin Etupiha-hanke on loppusuoralla. Siihen kuuluvat sairaalan pääsisäänkäynti ja pysäköintihalli otetaan käyttöön syyskuussa, Sydänkeskus Oy:n N-sairaala on jo toiminnassa.
 Kaksi muuta uutta rakennusta otetaan vaiheittain käyttöön syksystä alkaen vuoden 2020 alkukevääseen mennessä.
 Uuteen D-rakennukseen tulee tuki- ja liikuntaelimistön sairauksien hoito, uudet raskaana olevien ja synnyttäjien ja syntyvien hoito, verisuonikirurgia, toimenpideradiologia ja pääaula sekä välinehuolto.
 L-rakennukseen valmistuu lasten ja nuorten sairaala.
 Isto Nordback ei ole aivan varma ollaanko keskussairaalan uudistamisohjelmassa nyt eurollisesti puolivälissä, mutta todennäköisesti aika lähellä sitä. Jussi Mansikka / Yle
 Etupiha-hankkeen kustannukset ovat noin 250 miljoonaa. Sen ja ensi vuonna valmistuvan F-sairaalan jälkeen koko Taysin uudistamisohjelma on puolivälissä.
 – Onko se eurollisesti puolivälissä, alle tai yli sen, sitä on mahdoton sanoa, koska jatkosta tehdään vielä toiminnallisia suunnitelmia. Kun muutokset on mietitty loppuun, tehdään tilaluettelot ja sen jälkeen alkaa tilojen sijoittelu vanhoihin rakennuksiin tai mahdollisesti uudisosiin, Nordback sanoo.
 Vuoden 2019 investointibudjetti on liikelaitos mukaan lukien Pirkanmaan sairaanhoitopiirin historian ja näköpiirissä olevan tulevaisuuden suurin.
 Rahaa kuluu 127 700 miljoonaa. Merkittävä osa investoinneista hoidetaan lainarahalla.
 Lue myös:
 Sairaanhoitopiirin johto Taysin jättihankkeen 40 miljoonan kuluriskistä: ”Spekulointia”  (2017)
 Taysin suurremontti alkaa – neljän vuoden mylläys muuttaa myös sisäänkäynnin  (2015)

Tampereella otetaan käyttöön leikkaussali, jossa voidaan leikata kolmea potilasta yhtä aikaa – Pohjoismaiden ensimmäisellä "latosalilla" haetaan tehoa toimintaan


Summary: Työoikeuden asiantuntuntija Seppo Koskinen laskee poliittisten lakkojen singahtaneen kasvuun, kun Sipilän hallitus on valinnut linjakseen yrittäjän suosimisen työntekijän suojelun kustannuksella.

Juuri eläköitynyt työoikeuden professori  Seppo Koskinen  sanoa pamauttaa, että hallituksen työelämähankkeissa on rutkasti parannettavaa. Lakien valmistelu on ollut äkkinäistä ja poukkoilevaa.
 – Lakeja on kirjoitettu nopeaan tahtiin. Aivan toisella tavoin kuin mihin olemme tottuneet aiemmin. Valmistelu on jouduttu tekemään virkamiestyönä hyvin nopeasti, jopa hätäisesti.
 Koskisella on varaa puhua isoin kirjaimin, sillä hän tuntee työlainsäädäntömme kehityskaaret aina 1800-luvun lopun palkollislaista alkaen. Ajasta, jolloin isäntä sai noutaa takaisin luvatta pois lähteneen työntekijän.
 Työoikeuden ekspertti sanoo, että vajaan neljän vuoden aikana työlainsäädännössämme on tapahtunut täyskäännös.
 – On tapahtunut lähestymistavan muutos. Työntekijöiden suojelusta on siirrytty työllistämiskynnyksen mataloittamiseen. Ja tämä on sitten ymmärretty työntekijäpuolella etujen heikennyksenä.
 Hallitus lähtee siitä, että että työnantajat ovat jääneet aiemmin "mopen osille".
 – Hallituksen politiikkaa ohjaa ajatus, että yleisen edun nimissä pitäisi helpottaa yrittäjien asemaa.
 Työntekijäin etujen karsintaa vai työllistämisen esteiden raivaamista?
 Kun aiemmin työlainsäädäntö on perustunut sille, että heikompaa eli työntekijää suojellaan, nyt näitä lakeja rukataan ja puretaan kovalla kiireellä.
 Tuoreimpia esimerkkejä hallituksen arvostelusta työelämän kentällä on vaikkapa se, että Julkisten ja hyvinvointialojen liitto JHL pelkää työaikalain muutosta, joka helpottaisi jaksotyön ja yötyön teettämistä. JHL katsoo muutoksen  uhkaavan jopa työntekijöiden terveyttä.
 Sipilän hallituksen aika (2015-) - Työntekijän aseman heikennyksiä. Työllistämiskynnyksen madaltaminen. Paikallinen sopiminen - Keskusjärjestöjen vallan häviäminen - Koeaika pidemmäksi, takaisinottoaika lyhyemmäksi, muutosturvaan parannuksia - Määräaikainen työsopimus pitkäaikaistyöttömän kanssa, rekrytointikokeilu - Kiky-sopimus, lomarahojen leikkaus - 2016 lähetetyt työntekijät, sairausajan palkka - Työttömyysturvassa aktivointia - Työaikasääntelyn uudistamisyritys (joustotyöaika, 0-tuntisopimukset) - Henkilökohtaisen irtisanomisperusteen kynnyksen mataloittaminen
 Hallituksen suhtautumistavan muutos on tapahtunut melko lyhykäisessä ajassa, sanoo Seppo Koskinen. Vastakkain ja kilpailemassa ovat kaksi lähetysmistapaa,
 – Työntekijäpuolella asiat nähdään aivan perustellusti heikennyksinä, jos esimerkiksi irtisanomiskynnystä mataloitetaan. Yrittäjien näkökulmasta on taas ihan ymmärrettävää, että he näkevät työllistämisen esteitä edessään.
 Työllisten määrä onkin noussut hallituskauden lopulla. Ennen joulua pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.) tuuletti hallituksen 72 prosentin  työllisyystavoitteen saavuttamista .
 Kiistaa toki käydään nyt siitä, kenen tai minkä ansiota parantuneet työllisyysluvut ovat. Ja myös siitä on erimielisyyttä, miten paljon työttömyys todellisuudessa on pienentynyt.
 Elämme poliittisten työtaistelujen renessanssin aikaa
 Hallituksen politiikka on ravistellut pitkään rauhallisena pysynyttä työmarkkinakenttää ja johtanut lisääntyviin poliittisiin mielenilmauksiin ja  lakkoihin . Työoikeuden ja työmarkkinakentän tunteva Koskinen arvioi tahdin kiihtyneen.
 – Poliittiset työtaistelut ovat kokeneet uuden syntymän ja renessanssin. Tosin 1960-luku oli levottomampaa aikaa ja työtaisteluita oli hiukan enemmän.
 Seppo Koskinen penää päätöksentekoon yhdessä sopimista.
 JHL ilmoitti lakostaan Porin uimahallin ovessa lokakuussa Lore Korpelainen / Yle
 –Hallituksen politiikka synnyttää työtaisteluita. Eikä kiperästä tilanteesta päästä muuten eroon kuin keskustellen. Pitää puhua yhdessä, mitä halutaan tehdä.
 Hallitus on törmännyt muun muassa  irtisanomisuojan heikennyksessä työmarkkinajärjestöjen kanssa.  Lakihanke poiki lukuisia poliittisia työtaisteluita.
 Lopulta lakipykälät hiottiin kolmikantaisessa työryhmässä. Hallitus säilytti kasvonsa, mutta haettu  muutos jäi vähäiseksi.
 Jotkut ovat epäilleet ammattiyhdistysliikkeessä myös sitä, että Sipilän hallituksen päämaali on ollut  romuttaa työehtosopimusten yleissitovuus.
 "Kolmikantamies" kantaa huolta joka iikkaa koskettavista työelämän laeista
 Kokoomus ja keskusta hallituksen pääpuolueina ovat tehneet tyystin toisenlaista politiikkaa kuin hallitus perinteisen työväenpuolueen SDP:n mukana ollessa, sanoo professori.
 – Tältä vaikutelmalta ei voi välttyä. Kun hallituksessa ovat keskusta ja kokoomus pääpuolueina, politiikka on toisenlaista kuin jos vasemmisto ja oikeisto tasapainottaisivat toisiaan.
 Kolmikantainen asioiden valmistelu ja päätöksenteko on hiipunut. Yhtenä syynä tähän on Elinkeinoelämän keskusliiton luopuminen keskitetystä sopimisesta.
 Kysytäänpä Seppo Koskiselta, tunnustautuuko hän itse "kolmikantamieheksi". Siis huolimatta siitä, että työelämän lakien ja sopimusten kolmikantainen valmistelu on nykyhallituksen kyydissä tyssännyt lähes tyystin.
 – Kyllä. Itse pidin kolmikantaista päätöksenteon aikaa hyvänä. Sitä kannattaa katsastaa tulosten näkökulmasta. Olihan tupoissa loppuvaiheessa ongelmia, mutta hyvät vuodet olivat tuloksekkaita.
 Kolmikantaisuus eli työmarkkinajärjestöjen ja hallituksen yhteinen päätöksenteko auttaisi Koskisen mukaan hallitusta, joka on joutunut tämän tästä perääntymään hankkeissaan – aina pakkolaeista alkaen.
 Mielenosoitus työttömyysturvan aktiivimallia vastaan 2.2. 2018 Kimmo Hiltunen / Yle
 – Kolmikantaisuuden idea oli luoda ensin yhteiset tavoitteet. Oli selkeää, että jotkin asiat kuuluivat työmarkkinajärjestöille. Valtiovalta taas auttoi näiden asioiden toteutumista.
 – Jotta työlainsäädännössä onnistuttaisiin, pitäisi kaikilla kolmella osapuolella eli työnantajilla, työntekijöillä ja lainvalmistelijoilla olla samanlainen näkemys siitä, mihin tähdätä. Nyt tällaista yhteistä näkemystä ja tähtäintä ei ole.
 Professori Seppo Koskinen sanoo, että kunnon valmistelu ja asiantuntijoiden kuuleminen takaa hyvät tulokset.
 Ja on muistettava, että kaikkien osalta hyvinvointivaltiomme ei ole valmis.
 – Vaikka kuinka moni voi olla toista mieltä, sanon, että vaikkapa muualta tulleet ovat yksi sellainen ryhmä, joka tarvitsee suomalaisten apua.
 Lue lisää:
 Analyysi: Sekä ay-liike että hallitus hyötyisivät sovintoratkaisusta – "Tällä kasvojenpesuvedellä kummankin osapuolen naama pysyy puhtaana"

Hallitukselta täyskäännös: Työntekijän suojelusta yrittäjää helpottaviin lakeihin


Summary: Köyhä Mali kärsii sekä etnisten ryhmien ja jihadistiryhmittymien väkivaltaisuuksista.

Malissa Länsi-Afrikassa 37 ihmistä on kuollut yhteenotossa paimentolaisten ja ilmeisesti metsästäjien välillä, kertoo maan hallitus. Uutistoimisto Reutersin mukaan kuolleiden joukossa on myös lapsia.
 Joukko aseistautuneita metsästäjiä hyökkäsi fulanien etniseen ryhmään kuuluvien paimentolaisten kylään maan keskiosassa tiistaina.
 Hyökkääjät olivat pukeutuneet asuihin, joita käyttävät dogonien etniseen ryhmään liitetyt metsästäjät. Myös kylän päällikön kerrottiin saaneen surmansa.
 Ryhmillä on kiistoja maista ja vedestä, ja fulanien on syytetty laiduntavan metsästäjien mailla. Kyseessä ei ole ensimmäinen kerta, kun ryhmät ottavat yhteen. Kesäkuussa 24 fulania kuoli hyökkäyksessä, josta YK syyttää dogoneja.
 Mali kärsii köyhyydestä sekä etnisten ryhmien ja jihadistiryhmittymien väkivaltaisuuksista.

Malissa lähes 40 ihmistä kuoli paimentolaisten ja metsästäjien yhteenotossa


Yhdysvaltojen presidentti  Donald Trump  on kutsunut kongressin tärkeimmät lainsäätäjät palaveriin rajaturvallisuudesta, kertoo muun muassa  Guardian.
 Guardianin kongressilähteen mukaan tapaaminen on tarkoitus järjestää keskiviikkona iltapäivällä paikallista aikaa. Lähteen mukaan tapaamiseen on kutsuttu demokraattien ja republikaanien johtajat sekä edustajainhuoneesta että senaatista.
 Trump sanoi aiemmin olevansa valmis, halukas ja kykenevä neuvottelemaan hallinnon sulun päättämisestä. Trump kuitenkin edelleen vaatii, että sopimuksessa on oltava rahoitus Meksikon muurille.
 Riita Trumpin haluamasta muurista on johtanut Yhdysvaltain hallinnon osittaiseen sulkemiseen. Hallinnon osittainen sulku on kestänyt jo yksitoista päivää.

Trump on kutsunut kongressin tärkeimmät lainsäätäjät kokoukseen rajaturvallisuudesta


Summary: Runsas lumentulo heikentää ajokeliä ja osassa maata ajokeli on erittäin huono.

Raju talvimyrsky riepottelee Suomea ja huonosta tai erittäin huonosta ajokelistä varoitetaan laajalla alueella eri puolilla maata.
 Lunta on kertynyt vuorokauden aikana paikoin jopa 20 senttiä.
 Traffic Management Finlandin mukaan ajokeli on huono tai paikoin erittäin huono Pohjanmaalla, Etelä- ja Pohjois-Pohjanmaalla, Keski-Pohjanmaalla, Satakunnassa, Pirkanmaalla, Keski-Suomessa, Kainuussa, Pohjois-Karjalassa sekä Etelä- ja Pohjois-Savossa.
 Tiistai-iltana Kanta-Hämeessä linja-auto suistui ojaan ja kaatui kyljelleen valtatie 10:llä Ypäjän ja Someron rajalla. Kaksi linja-autossa olleista 18 loukkaantui lievästi. Alueella oli tapahtuma-aikaan kova myräkkä, jonka arvellaan vaikuttaneen turman syntymiseen.
 Ylen meteorologi  Toni Hellinen  ennustaa, että aamuun mennessä voimakkaimmat pohjoistuulet ovat saavuttaneet Etelä-Suomen maa-alueet. Keskiviikon aikana tuulet heikkenevät meri- ja maa-alueilla, Hellinen ennustaa.
 Tuhannet taloudet sähköttä
 Puolen yön jälkeen lähes 57 000 taloutta oli vailla sähköä eri puolilla maata.
 Eniten ongelmia on ollut Savossa, Keski-Suomessa sekä Pohjanmaalla rannikkoalueella ja erityisesti Järvi-Suomen Energian ja Elenian asiakkailla.
 Sähkökatkokarttaa voi seurata  Energiateollisuuden  sivuilta.

Yle seuraa: Poikkeuksellisen raju myrsky moukaroi Suomea, kymmenettuhannet taloudet ilman sähköä, ajokeli paikoin erittäin huono


Poliisia työllistivät uudenvuoden juhlijoiden tappelut
 Poliisilla ja pelastuslaitoksilla riitti työtehtäviä uudenvuodenyönä. Poliisia  työllistivät  ympäri maata tappelut ja muut erilaiset häiriökäyttäytymiset. Hätäkeskuksiin tuli satoja hälytyksiä yön aikana. Pelkästään Helsingin poliisilla oli illan ja yön aikana yli 360 tehtävää.
 Piiskaava pastori uteli kuukautisista: Kipeä koulumuisto on Tellervo Koiviston elämän raskain kokemus
 Tellervo Koivisto Intervisio
 Oppikoulu avasi Tellervo Koivistolle tien yhteiskunnan huipulle, mutta koulusta jäi myös vuosikymmeniä salassa pysynyt kipeä painajainen.  Koivisto kertoo  kouluvuosina kokemastaan pahoinpitelystä ja ahdistelusta haastatteluohjelmassa, joka on nähtävissä tänään Yle Areenasta.
 Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un varoittaa suunnan muutoksesta, mikäli Yhdysvallat ei lievennä pakotteita
 Kim Jong-un ja Donald Trump tapasivat huippukokouksessa Singaporessa kesäkuussa 2018. KCNA / EPA
 Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un sanoi  uudenvuodenpuheessaan olevansa sitoutunut ydinaseista luopumiseen. Hän kuitenkin varoitti linjansa muuttuvan, mikäli Yhdysvallat ei lievennä Pohjois-Koreaan kohdistuvia talouspakotteita. Yhdysvaltojen mukaan Pohjois-Korean on ensin luovuttava ydinaseohjelmastaan, jotta saktioista voidaan lieventää.
 Haluatko jo takaisin viime vuoteen? Lue Yle Uutisten suosituimmat jutut uudestaan
 Petteri Sopanen / Yle
 Vuosi 2018 jäi eilen taakse, mutta mitä siitä jäi mieleen? Kokosimme  Yle Uutisten luetuimmat jutut  viime vuodelta yhteen. Eniten lukijoita kiinnostivat muun muassa Trumpin ja Putinin tapaaminen, Suomen elokuva-alan kuohut, ikätovereiden ja naapureiden elinolot – sekä ampiaisten karkotuskeinot.
 Vuosi alkaa sateisena
 Yle Sää
 Sää on tänään pilvinen ja lunta sataa lähes koko maassa. Ylen meteorologin  Toni Hellisen  mukaan etelässä tulee ajoittain myös vettä ja räntää. Tuulen ennakoidaan yltävän myrskylukemiin huomisen puolella. Lue lisää säästä  yle.fi/saa .

Herätys: Poliisilla kiirettä uudenvuoden juhlijoiden kanssa, Tellervo Koiviston kipeä koulumuisto ja vuoden 2018 luetuimmat jutut


Summary: Uuden lain perusoletus on, että puolisot säilyttävät omat sukunimensä. Aiemmin naisen piti ilmoittaa erikseen, jos halusi pitää tyttönimensä.

Nimilakiin vuosi sitten hyväksytyt muutokset tulivat voimaan vuoden vaihtuessa. Uudistukset mahdollistavat uudentyyppiset sukunimet ja aiempaa pidemmät etunimet.
 Nyt suomalainen voi halutessaan antaa lapselleen neljä etunimeä aiempien kolmen sijaan ja täydentää itselleenkin yhtä pitkän etunimirimpsun. Lain vaatimukset riittää toki edelleen täyttämään yksikin etunimi. Ilman nimeä täällä ei saa kuljeskella.
 Yhä useammalla suomalaisella on juuret ulkomailla. Niinpä uudistetussa laissa ei enää edellytetä edellisen tavoin, että heidän nimensä vastaavat vanhaa suomalaista nimikäytäntöä. Nimen kotimaisuuden peruste ei ole enää kieli tai kulttuuri, vaan nimen esiintyvyys Suomessa.
 Esimerkiksi nimi, joka on suomalaisittain vakiintunut jommallekummalle sukupuolelle, voidaan antaa toisellekin. Se edellyttää, että Suomessa jo elää ainakin viisi ihmistä, joilla niin on.
 Silkan suomalaisilla nimillä on kuitenkin lain silmissä yhä sitovat sukupuolet, jos sellaiset ovat niille vakiintuneet. Viime vuosikymmeninä suomalaiseenkin nimistöön on tosin tullut paljon Viiman tai Tulen kaltaisia sukupuolineutraaleja nimiä.
 Toivo käy sukunimeksi, Toivola ei etunimeksi
 Myös etunimien sallitun määrän nostaminen neljään heijastelee Suomen kansainvälistymistä. Monissa maissa nimien määrällä ei ole rajoituksia, ja Suomessakin asuu jo monia, joilla on enemmän kuin kolme nimeä.
 Sama oikeus haluttiin siksi antaa myös kantasuomalaisille.
 Höllennyksiä tuli myös pykäliin, jotka kieltävät ottamasta sukunimeä etunimeksi tai toisin päin. Nen- ja la-loput viestivät edelleen vain sukunimestä, mutta esimerkiksi Toivo voi nyt olla etunimen lisäksi myös sukunimi.
 Ensimmäinen sukunimilaki on vuodelta 1920. Kaikilla suomalaisilla ei ollut tuolloin vielä sukunimeä. Laki määräsi ottamaan sellaisen vuoden kuluessa. Vaimot saivat oikeuden miehensä nimeen, mutta vasta vuoden 1929 avioliittolaissa miehen nimi tai yhdysnimi määrättiin vaimoille pakolliseksi. Pakko päättyi vuonna 1986.
 Sukunimissä lain peruslähtökohta on, että puolisot säilyttävät oman nimensä – "elleivät muuta sovi", kuten laissa sanotaan. Aiemmin oli päinvastoin: naisen piti ilmoittaa, jos halusi pitää oman nimensä.
 Puolison nimen voi toki ottaa edelleen – myös mies, vaikka perin harva onkin tehnyt niin – ja yhdistelmänimet ovat yhä lainmukaisia. Niiden muotoon tulee kuitenkin muutoksia, jotka ovat tuttuja etenkin espanjankielisistä maista.
 Aiemmin vain toinen puoliso saattoi ottaa yhdistelmänimen. Nyt molemmat voivat tehdä niin. Nimenpuolikkaat saa järjestää mielensä mukaan. Pariskunnassa toinen voi olla Virtanen-Korhonen ja toinen Korhonen-Virtanen.
 Lapselle voi antaa vanhempien sukunimien yhdistelmän myös siinä tapauksessa, että vanhemmat pitävät vain omat nimensä.
 Jos nimen yhdysmerkki ei miellytä silmää, sen saa jättää pois. Korhonen Virtanen kelpaa siis yhtä lailla kuin Korhonen-Virtanen. Myös tätä muutosta perusteltiin kansainvälisillä käytännöillä. Kahta sukunimeä enempää ei kuitenkaan edelleenkään pääse yhdistelemään.
 Vihkisormuksen merkitys sukunimikysymyksessä vähenee. Avopuolisotkin voivat nyt ottaa yhteisen nimen, vaikka heillä ei olisi yhteistä lasta. Heiltä tosin edellytetään, että suhde on hyvin vakiintunut eli jo vähintään viiden vuoden mittainen.
 Weicca ei edelleenkään kelpaa nimeksi
 Aivan vapaita käsiä uusikaan nimilaki ei anna. Nimen pitää yhä olla sellainen, ettei se ole omiaan herättämään pahennusta tai aiheuttamaan kantajalleen ilmeistä haittaa.
 Lisäksi suomalainen nimi on yhä kirjoitettava suomalaisittain. Veikka on kelpo nimi, Weicca ei käy. Muitakin rajoituksia on. Lapselle ei voi edelleenkään antaa ensimmäiseksi nimeksi Matinpoikaa tai Maijantytärtä tai samaa nimeä kuin elossa olevalla sisaruksella.
 Maistraatit ja kiistatapauksissa asiantuntijaelimenä oikeusministeriön nimilautakunta ratkaisevat, mikä kelpaa ja mikä ei. Viimeinen sana kiistoissa on korkeimmalla hallinto-oikeudella.
 Myös heidän, jotka harkitsevat 2000-luvulla hienokseltaan yleistynyttä tapaa eli sukunimensä korvaamista aivan uudella, kannattaa lukea koko uudistettu laki  valtioneuvoston verkkosivulta .
 Vaihtoehtoja on useita – voit esimerkiksi ottaa yhdistelmänimen osaksi jopa isoisoisoisäsi tai -äitisi nimen. Vieraan suvun, yrityksen tai yhdistyksen nimeä ei edelleenkään omaksi saa, eikä uudisnimi saa olla ilmeisen tökerö.
 Lue myös:
 Onko nimi enne myös Suomessa? Etunimi voi avata ovia tai sulkea niitä
 Kyllästyitkö sukunimeesi? Valitse uusi Kotimaisten kielten keskuksen ehdotuksista

Uudistettu nimilaki sallii neljä etunimeä ja tuo myös sukunimiin kansainvälisiä kaikuja


Summary: Maat solmivat diplomaattiset suhteet tasan 40 vuotta sitten.

Historia osoittaa yhteistyön olevan paras vaihtoehto sekä Kiinalle että Yhdysvalloille, arvioi Kiinan presidentti  Xi Jinping  Yhdysvaltain presidentille  Donald Trumpille  lähettämässään uudenvuoden viestissä.
 Tänään tulee kuluneeksi tasan 40 vuotta maiden välisten diplomaattisuhteiden solmimisesta.
 Xin mukaan maiden välisessä suhteessa on ollut ylä- ja alamäkiä, mutta neljän vuosikymmenen aikana on tapahtunut paljon historiallista edistystä.
 – Kiinnitän paljon huomiota Kiinan ja Yhdysvaltain välisiin suhteisiin. Olen valmis työskentelemään presidentti Trumpin kanssa, jotta voimme tiivistää kokemuksemme maiden välisten suhteiden kehittämisestä, Xi kommentoi.
 Presidentti Trump lähetti Xille vastaviestin, jossa hän vakuutti haluavansa edistää maiden välisten suhteiden rakentavaa kehittymistä. Trump ja Xi myös keskustelivat viikonlopun aikana puhelimitse. Trumpin mukaan puhelu oli "pitkä ja oikein hyvä".
 Kiinan ja Yhdysvaltain kauppasuhteet ovat olleet viimeaikoina koetuksella. Joulukuussa maat päättivät pitää kauppasodassa 90 päivän mittaisen aselevon, jonka aikana kumpikaan osapuoli ei määrää uusia tuontitulleja.
 Yhdysvallat alkoi tunnustulla diplomaattisuhteiden solmimista Kiinaan presidentti  Richard Nixonin  kaudella 1970-luvun alkupuolella. Muodollisesti maat tunnustivat toisensa vuonna 1979.
 Lue lisää:
 Uskon puute USA:n ja Kiinan kauppaneuvotteluihin romahdutti New Yorkin pörssit – ”kiinalaiset ärsyyntyneitä Trumpin hallinnon kommenteista”
 Yhdysvallat asettaa Kiinalle uusia tulleja – Kiina aikoo vastata samalla mitalla

Xi: Yhteistyö on paras vaihtoehto Kiinalle ja Yhdysvalloille


Summary: Vuosi 2019 on otettu vastaan rauhallisesti ympäri maailman.

Vuoden vaihtumista on juhlittu ympäri maailmaa perinteisin menoin. Ilotulitulitukset, lasershow´t ja muut muut juhlallisuudet ovat sujuneet rauhallisesti.
 Erikoisin tapaus sattui Sydneyn satamassa, jonne puolitoista miljonaa ihmistä oli pakkaantunut katsomaan ilotulitusta. Kaikki sujui muuten hyvin, mutta seinälle heijastettiin "Hyvää uutta vuotta 2018!".
 Väärä vuosi huvitti niin yleisöä kuin järjestäjiäkin.
 – Me vain nauroimme. Tällaista aina sattuu. Sehän kestää vain 15 kuukautta järjestää tämän kokoluokan tapahtuma, tuumi ilotulituksen järjestäjä  Anna McInerney  toimittajille Sydneyssä.
 Espoossa laser korvasi ilotulitteet
 Ilotulitteiden turvallisuusriskit ja niiden käytöstä syntyvä katku ovat saaneet monet kaupungit rajoittamaan ilotulitteiden ampumista.
 Silmäniloa tarjoavatkin nykyään myös erilaiset valoesitykset. Esimerkiksi Espoossa järjestettiin näyttävä laservaloshow. Voit katsoa esityksen alla olevasta videosta.

Näin vuosi vaihtui maailmalla – katso upeimmat ilotulitukset


Summary: 10 500 vuotta sitten kivikauden asukkaat joutuivat keksimään uudenlaisen työtavan, jolla he pystyivät valmistamaan työkaluja paikallisesta raaka-aineesta.

Noin 10 700 vuotta sitten maa-aluetta, jota nykyään nimitetään Suomeksi, ei vielä ollut. Itämeren kohdalla oli suuri Ancylus-järvi, joka peitti suuren osan nykyisen Suomen ranta-alueista. Sisä-Suomi oli kuitenkin kuivaa maata ja jääkautena syntynyt jää oli vetäytynyt Pohjanlahdelle.
 Etelä-Karjalassa Ancylus-järven ranta ulottui nykyisen Lappeenrannan alueella Ylämaalle ja Nuijamaalle sekä Joutsenon Kuurmanpohjaan nykyisen itärajan tuntumassa.
 Muinaisen Suomen rannoilla liikkuivat jo ihmiset. Aikaisemmin on luultu, että nämä ensimmäiset tulijat olivat olleet lähinnä satunnaisia metsästäjiä ja kalastajia, jotka viettivät liikkuvaa elämäntapaa.
 Lappeenrannan Joutsenon Kuurmanpohjassa tehdyt arkeologiset kaivaukset ovat kuitenkin muuttaneet tätä kuvaa. Sieltä löydetyt asuinpaikat muinaisen Ancylus-järven rannalta näyttävät vakituisemmilta kuin odotettiin.
 – Näyttää siltä, että tänne tullut porukka ei ollutkaan niin liikkuvaista kuin aikaisemmin ajateltiin, kertoo arkeologi  Tapani Rostedt.
 Kuurmanpohja sijaitsee Lappeenrannassa aivan nykyisen itärajan tuntumassa.  Yle Uutisgrafiikka
 Ei kota vaan vakituinen asumus
 Aikaisemmin katsottiin, että alueelle tulleilla ihmisillä olisi ollut vain kevytrakenteisia kotamaisia asumuksia, jotka oli helppo purkaa ja ottaa mukaan, kun siirrytään uudelle asuinpaikalle. Joutsenossa tehdyissä kaivauksissa on kuitenkin löydetty asumuksia, jotka antavat kuvan paljon pysyvimmistä asuinpaikoista.
 – Ne ovat seitsemän metriä pitkiä ja kolme metriä pitkiä soikioita, jotka on kaivettu osittain yli puolen metrin syvyyteen maan alle. Se on ollut sen aikaisilla työkaluilla ihan kunnioitettava saavutus, arkeologi Tapani Rostedt sanoo.
 Kivikutinen asuinpaikka on kaivettu yli puolen metrin syvyyteen. Klaudia Käkelä / Yle
 Rostedtin mukaan rakennusten kaivaminen maahan viittaa siihen, että asumus on ollut vakituinen.
 – Joko näille asuinpaikoille on tultu useamman kerran, tai sitten niillä on asuttu pidemmän aikaa, Rostedt sanoo.
 Näyttääkin siltä, että Lappeenrannan Joutsenosta on löydetty Suomen vanhimmat pysyvät asumukset.
 – Ainakaan toistaiseksi toista vastaavaa ei muualta Suomesta tunneta, Tapani Rostedt sanoo.
 Selkeät kerrostumat
 Arkeologisia kaivauksia haittaa usein se, että kaivauspaikalla on asuttu useiden pitkien eri historiallisten ajanjaksojen aikana. Tämä merkitsee sitä, että eri asutuskausien arkeologiset kerrostumat saattavat sekoittua toistensa kanssa. Tällöin kaivausten perusteella ei pystytä tekemään yhtä selkeitä johtopäätöksiä, kuin jos asuinpaikalla on asuttu vain jokin tietty ajanjakso.
 Joutsenon Kuurmanpohjan löytöpaikat ovatkin erityisen hienoja juuri siksi, että niillä on asuttu vain jonkin aikaa, minkä jälkeen ne on hylätty, eikä uusia asukkaita ole paikalle enää tullut.
 Löytöjen ajoitus on siis helpompi tehdä.
 – Nämä kaikki asuinpaikat sijaitsevat saman muinaisen vedenrannan äärellä, ja niitä on kaikkia todennäköisesti asutettu vain lyhyen aikaa, Tapani Rostedt korostaa.
 Joutsenossa on tehty kaivauksia kahdessa paikassa, jotka on radiohiilimittauksella ajoitettu hieman eri aikakausille. Saarenoja 2:n asuinpaikka on ajoitettu noin 10 700 vuoden taakse. Toinen löytöpaikka Muilamäellä on ajoitettu pari sataa vuotta nuoremmaksi eli noin 10 500 vuoden taakse.
 Idän tulijat
 Näiden kahden kivikautisen asuinpaikan esinelöytöjen erot antavat mielenkiintoisen kuvan asutuksen kehityksestä kivikauden Suomessa. Näyttää siltä, että vanhemmalle Saarenoja 2:n asuinpaikalla asuneet ihmiset olisivat tulleet idästä, ja he olivat vielä vahvasti tämän toisen alueen kulttuurin vaikutuspiirissä.
 Tähän viittaavat paikalta tehdyt kiviesinelöydöt, jotka on pääosin tehty piikivestä.
 Kaivauksissa löytynyttä piitä, jonka epäillään olevan Keski-Venäjältä  Tommi Parkkinen/Yle
 Piitä ei Suomen alueella esiinny. Kivet tai valmiit kiviesineet on siis tuotu muualta, nähtävästi idästä alueelta, josta Joutsenoon tulleet ihmiset olivat lähtöisin. Tosin esineet saattavat olla myös kauppareittien kautta kulkeutuneita.
 Merkittävä keksintö
 Saarenoja 2:n lähellä sijaitsevalla Muilamäellä on eletty noin 10 500 vuotta sitten, eli se on noin 200 vuotta Saarenoja 2:ta nuorempi asuinpaikka.
 Kun Saarenoja 2:sta löydetyt kiviesineet oli tehty piikiviestä, on Muilamäeltä löytyneet kiviesineet valmistettu piikiven sijaan pääosin paikallisesta materiaalista eli kvartsista. Piikivi ja kvartsi olivat kivikauden asukkaalle merkittäviä kivilajeja, koska niistä pystyttiin muotoilemaan esimerkiksi työkaluja.
 Paikalla on myös todisteita siitä, miten siirtyminen materiaalista toiseen, piistä kvartsiin, on tapahtunut.
 Kaivauksissa löytynyttä kvartsia. Tommi Parkkinen/Yle
 Ensiksi kvartsia on yritetty työstää samaan tapaan kuin piitä.
 – Varsinkin nuoremmalla Muilamäen asuinpaikalla on kvartsiesineitä, joita ei muualta Suomesta tunneta. Ne on selkeästi tehty piitekniikalla eli niin sanotulla tasoiskennällä, Tapani Rostedt kertoo.
 Lopulta on kuitenkin siirrytty aivan uuteen valmistustapaan, jolla kvartsia oli helpompi työstää. Asukkaat tulivat samalla tehneensä keksinnön, joka mahdollisti työkalujen valmistamisen paikallisesta raaka-aineesta.
 – Voi sanoa, että tämä kertoo ensimmäisestä teknologisesta kehityksestä Suomessa, Tapani Rostedt sanoo.
 Kaivausten läheltä on löydetty kivikauden ihmisten kvartsilouhos, josta on saatu materiaalia kiviesineisiin. Tommi Parkkinen/Yle
 Tulevat kaivaukset antavat nähtävästi vielä lisää tietoa kiviteknologian kehityksestä kivikautisessa Suomessa.
 – Meillä on ensi vuonna tarkoitus mennä kolmannelle kaivauspaikalle, josta saadaan kolmas vertailuaineisto. Sen perusteella voidaan toivottavasti nähdä miten sopeutuminen paikalliseen materiaaliin on loppujen lopuksi sujunut, arkeologi Tapani Rostedt kertoo.

Suomen varhaisimmat vakituiset asukkaat asettuivat nykyisen itärajan tuntumaan – tekivät heti merkittävän teknisen keksinnön


Summary: Samaan aikaan kun Onnibusin ostanut Koiviston auto kasvattaa liiketoimiaan, kilpailijat kutistavat.

Tästä on kyse Koiviston Auton Onnibus-kaupat ravistelivat kaukoliikennemarkkinoita lokakuussa. Bussijätti antaa uudenvuodenlupauksen matkustajilleen: hinnat pysyvät ennallaan. Kilpailijat seuraavat markkinajohtajan liikkeitä tarkkaavaisina.
 Halpabussiyhtiö Onnibus on ollut pian kolme kuukautta osa Koiviston Auto -konsernia. Koiviston Auto oli jo ennestään alan suurin toimija Suomessa. Yrityskauppojen jälkeen konsernista tuli jätti, joka saa kilpailijat mietteliäiksi.
 – Kyllä me muut liikennöitsijät katsellaan pelonsekaisin tuntein tai ainakin tarkkaavaisina, että miten Koiviston Auton ja Onnibusin yhteistyö lähtee liikkeelle, sanoo Savonlinjan aluepäällikkö  Teuvo Punavaara .
 Kotipaikkaansa Mikkelissä pitävä Savonlinja on Suomen toiseksi suurin linja-autoliikennöitsijä, jonka reitit kulkevat tällä hetkellä pääsääntöisesti Helsingin ja Kaakkois-Suomen kaupunkien välillä.
 Tamperelainen Väinö Paunu ei ota kantaa kysymyksiin Onnibus-kauppojen vaikutuksista linja-autoliikenteen markkinatilanteeseen. Kuten ei Varsinais-Suomessa operoiva Vainion Liikennekään.
 – Ylimalkaan en halua ottaa kantaa toisten yritysten asioihin, Väinö Paunu Oy:n hallituksen puheenjohtaja  Martti Paunu  sanoo.
 – En halua kommentoida, sanoo puolestaan Vainion Liikenteen toimitusjohtaja  Matti Vainio .
 Lakkautusuutisia ja uusia reittisuunnitelmia
 Samaan aikaan kun Koiviston Auto kasvattaa liiketoimiaan, muut kutistavat. Savonlinja ilmoitti marraskuussa lakkauttavansa  kolmanneksen kaukoliikenteen vuoroistaan  vuoden alusta kannattamattomina. Pohjolan Liikenne sen sijaan  lopettaa kaikki kaukoliikennevuoronsa  helmikuun lopussa. Savonlinja tosin suunnittelee samaan aikaan kokonaan uusille reiteille lähtemistä.
 – Totta kai seuraamme koko ajan tilannetta. Siellä missä vain asiakkaita riittää, pitää liikennöidä. Pohjolan Liikenteen vetäytyminen vaikuttaa merkittävästikin suunnitelmiimme. Tarkoitus on lisätä kaukoliikenteen vuoroja tiettyihin suuntiin, Teuvo Punavaara sanoo.
 Mutta miten yhdelle kannattamaton reitti voi olla toiselle kannattava?
 – Jos lähtöjä on ollut vaikkapa 20 minuutin välein, jos sieltä yksi liikennöitsijä vetäytyy pois, se saattaa vahvistaa jäljelle jäävien tulosta, Savonlinjan Punavaara selittää.
 Koiviston Auton selitys nojaa ison konsernin etuihin.
 – Kyllä meilläkin on kannattavuuden kanssa parannettavaa, mutta uskomme että hyödyntämällä Onnibusin lippukauppaa saadaan uusia matkustajia. Reittejä yhdistelemällä saadaan uusia yhteyksiä ja uutta tarjontaa. Kolmas asia on, että pystymme hyödyntämään vanhan konsernin varikkotiloja ja huoltotoimintaa, millä saadaan toimintakuluja pienennettyä, sanoo konsernijohtaja  Antti Norrlin .
 Nina Bergman / Yle
 Entiseen ei paluuta hintojen suhteen
 Bussilippujen hintojen on pelätty lähtevän nousuun Koiviston Auton ostettua Onnibusin osaksi konsernia, vaikka molempien yhtiöiden toimitusjohtajat ovat kerta toisensa jälkeen kieltäneet suunnittelevansa hinnankorotuksia. Kysyimme vielä kerran: konsernijohtaja Antti Norrlin, voitko antaa uudenvuodenlupauksen, että hinnat eivät nouse?
 – Kyllä voin. Haluamme pitää hinnat kilpailukykyisinä, jotta saamme mahdollisimman paljon matkustajia autoihimme. Paluuta vanhaan ei enää ole.
 Kilpailijoiden pelot Koiviston Auton ja Onnibusin lippujen hintojen suhteen lienevät päinvastaiset. Norrlin rauhoittelee.
 – En usko, että hintataso voi enää nykyisestään laskea.
 Entä onko Koiviston Autolla suunnitelmissa laajentaa toimintaansa vielä nykyisestä ja ajaa lisää kilpailijoita pois markkinoilta? Tätä on pohtinut muun muassa Väinö Paunun Oy:n Martti Paunu.
 – Se on nyt pudotuspeli käynnissä, hän totesi  Apu-lehden haastattelussa   marraskuussa .
 Savonlinjan Punavaarakin on mietteliäs.
 – Tässä vaiheessa on vaikea sanoa, mitä tästä tulee seuraamaan. Mutta katsotaan nyt tämä alkuvuosi, onko Koiviston Autolla tarkoitus aggressiivisesti hyökätä markkinoille ja pudottaa meitä muita kelkasta vai ei. Aika näyttää.
 Norrlin ei myönnä, että työn alla olisi mitään radikaalia. Yrityksessä tehdään parhaillaan uutta liikennesuunnitelmaa. Luvassa lienee joitakin päällekäisyyksien karsimisia ja uusien reittien avaamisia. Uusia yrityskauppoja ei ainakaan tällä hetkellä ole Norrlinin mukaan viritteillä.
 – Ensin pitää olla joku, joka on halukas myymään. Sitten asiaa mietitään erikseen. Mitään valmista suunnitelmaa näissä asioissa ei voi olla.

Bussialan myllerryksen vuosi: linjoja lakkautettu ja firmoja yhdistynyt – ahkeraa matkustajaa kiinnostaa nyt, kuinka käy hintojen


Summary: Ilmatieteen laitoksen meteorologin mukaan lunta voi sataa tiistaina maan keskiosassa jopa 20 senttimetriä.

Uusi vuosi alkaa sateisessa säässä ja pohjoistuuli voimistuu iltaa kohden. Kovaa tuulta on luvassa niin maalle kuin merelle.
 Ilmatieteen laitoksen meteorologin  Eveliina Tuovisen  mukaan merialueilla myrskyää tiistai-illasta lähtien siihen tahtiin, että vastaavaa koetaan kerran vuodessa, jos sitäkään.
 Ilmatieteen laitos on antanut merialueille  aallokko- ja myrskyvaroituksen . Selkämeren eteläosassa ja Ahvenanmerellä tuuli voi puhaltaa iltayhdestätoista lähtien 27 metriä sekunnissa ja merkitsevä aallonkorkeus voi ylittää seitsemän metriä. Muutoin läntisillä merialueilla varoitetaan 25 metriä puhaltavasta tuulesta.
 – Kyllä tämä on harvinaista ja tässä puhutaan merkittävistä aallonkorkeuksista. Tuo seitsemän metriä on todella iso lukema. Voi olla, että tulee mittaushistorian korkeimpia lukemia, pohtii Tuovinen.
 Myös maa-alueilla tuuli voimistuu ensi yönä. Tuuli voi puhaltaa keskiviikkona puuskissa 20 metriä sekunnissa maan etelä- ja länsiosassa.
 – Iltayöstä lähtien Pohjanlahdella on myrskyä. Vähitellen siitä se alkaa voimistua maa-alueilla. Ensin lännessä ja aamulla idässä. Puuskaisia tuulia on luvassa Etelä-Lappia myöten.
 Lunta voi sataa paikoin 20 senttiä
 Ennen illalla voimistuvaa tuulta on luvassa lumisateita. Etelässä ja lounaassa sateet tulevat päivällä vetenä ja muualla maassa lumena. Iltaa kohden etelässäkin vesisateet muuttuvat lumeksi.
 Ilmatieteen laitoksen meteorologi Eveliina Tuovinen sanoo, että paikoitellen lunta voi sataa 10-15 senttimetriä tai jopa 20 senttiä. Suurimmat sateet tulevat maan keskiosassa.
 – Pohjanmaalla, Pirkanmaalla, Keski-Suomessa ja Pohjois-Savossa voi kertyä 10-20 senttiä lunta.
 Autoilijoita varoitetaan tänään huonosta tai todella huonosta ajokelistä. Vain Uudellamaalla ajokeli on normaali.
 – Lunta voi kertyä tielle, näkyvyys voi olla huono ja ohitukset siksi vaikeita. Sen takia autoilijoita varoitetaan huonosta ajokelistä.

Merelle luvassa harvinaisen kovaa myrskyä – Tuuli voi puhaltaa 27 metriä sekunnissa, maa-alueillakin puuskia


Summary: Professori linjaa, että yhteiskunnan pelillistyminen vaatii uudenlaisia kansalaistaitoja.

Teemu Siirilä  tutustui 5–6-vuotiaana isoveljen Commodore 64 -tietokoneeseen. 1980-luvun lopulla ensimmäiset pelikokemukset antoi tasohyppelypeli Bubble Bobble. Koululaisena Siirilä sai Nintendo-pelikonsolin, jolla sitten tuli pelattua esimerkiksi Super Mariota.
 Kolmekymppinen maatalouslomittaja Kokkolan Lohtajalta sanoo, että harrastus on tuonut mukanaan hyviä asioita.
 – Kyllä reaktiokyky on parantunut ja toisaalta päättelykykykin. Englannin kieli on kehittynyt paljon pelatessa. Pelaamisen kautta on saanut ystäväpiiriä isommaksi, ja kyllä sekin minun mielestäni hyötyihin kuuluu.
 Teemu Siirilän kotona pelipisteessä on kaksi näyttöä. Heini Holopainen / Yle
 Pelillistämisen professori   Juho Hamari  Tampereen ja Turun yliopistoista on samoilla linjoilla. Pelaaminen kehittää taitoja.
 – Tutkimukset osoittavat, että digitaalisten pelien mukana tulee kognitiivisia, emotionaalisia ja sosiaalisia hyötyjä. Pelit lisäävät pitkäjänteisyyttä ja auttavat motivoitumaan asioihin, esimerkiksi oppimiseen. Siksi niitä käytetään oppimisympäristöissä.
 Yhteiskunta pelillistyy
 Pelillistämistä tutkinut professori Juho Hamari ennakoi, että jatkossa pelilukutaidolla on kova kysyntä yhteiskunnassa.
 Paljon tietokone-, konsoli- tai mobiilipelejä pelanneet sukupolvet ulottavat harrastuksestaan tuttuja toimintatapoja pelimaailman ulkopuolelle, mutta kyse on myös paljon laajemmasta mittakaavasta.
 – Yhteiskunta pelillistyy, jolloin pelilukutaito on tärkeä kansalaistaito. Työpaikoilla, urheilussa tai vaikkapa kouluissa pyritään asioita ajattelemaan yhä enemmän pelaamisen kautta ja ehdoilla. Pelaamisen logiikoista otetaan mallia ja oppia. Ja koska me myös pelaamme enemmän, käyttäytymisemmekin muuttuu pelaamisen kaltaiseksi.
 Professori Juho Hamarin mukaan pelitutkimus on Suomessa kansainvälisestikin mitaten hyvässä vauhdissa. Suomessa toimii muun muassa pelikultturien tutkimuksen huippuyksikkö.

 Heini Holopainen / Yle
 Kouluissa pelillistäminen on jo arkipäivää. Oppilaat voivat harjoitella vaikkapa kielten sanastoa nettisivustoilla, joissa asiat esitetään pelillisessä muodossa. Näiden nettisivujen tekijät ovat huomanneet, että peleistä saatuja miellyttäviä kokemuksia voi yrittää synnyttää myös oppimisympäristöissä.
 – Kun tämä malli opitaan, ihmiset kohtaavat elämäntilanteita ja ratkovat ongelmiaan vähän samalla tavalla kuin he ovat peleissä tottuneet tekemään.
 Digiloikka urheilussa
 Yhteiskunnan pelillistyminen näkyy myös niin, että pelikulttuurista kumpuavat ilmiöt pulpahtavat valtavirtaan ja suuren yleisön tietoisuuteen. Professori Juho Hamari nostaa esiin e-urheilun ja tubettamisen.
 Moni tubettaja eli videoblogin pitäjä on nykyään tunnettu myös suuren yleisön keskuudessa.
 E-urheilu eli digitaalisten pelien pelaaminen kilpailullisesti on saanut Suomessa tänä vuonna julkisuutta. Maailmalla menestyneet suomalaiset e-urheilijat,  Jesse Vainikka  ja  Topias Taavitsainen , saivat kutsun Presidentinlinnaan itsenäisyyspäivän vastaanotolle.
 Perinteiset urheiluseuratkin ovat lähteneet digitaalisen urheilun areenalle. Ensimmäisenä Suomessa tälle saralle lähti jääkiekkoseura  HIFK  vuonna 2016. Muutaman kuukauden päästä e-urheilujoukkueen perusti myös seinäjokinen jalkapalloseura  SJK .
 Miksi jalkapalloseura lähtee mukaan e-urheiluun? Syitä löytyy monia.
 – SJK on brändinä freesi, joten me halusimme olla uraauurtavassa toiminnassa mukana. Suomessahan tämä laji ei vielä 2017 ollut pinnalla. Ja sitäpaitsi, pelialalla on paljon nuoria mukana, joten jos heitä saataisiin myös jalkapallokatsomoihin, myös jalkapalloliiketoiminta saisi tukea tästä, analysoi SJK:n e-sports-joukkueen manageri  Pekka Riihimaa.
 Heini Holopainen / Yle
 Pelillistämisen professori Juho Hamari on tutknut myös e-urheilua. Hän arvioi, että e-urheilussa perinteistä seuraa kiinnostaa esimerkiksi se valtava rahamäärä, joka maailmalla e-urheilussa liikkuu.
 Hamari ei näe mitään syytä sille, että perinteisen urheilun joukkue ei lähtisi mukaan myös digitaaliseen maailmaan. Aina voidaan kiistellä siitä, mikä on urheilua ja mikä ei, mutta Hamarin mukaan e-urheilussa ja perinteisessä urheilussa organisaatiot niiden ympärillä ovat samanlaiset.
 Taidot apuna työssä
 Alle kouluikäisenä digipelaamisen aloittanut Teemu Siirilä on tähän mennessä varsin harjaantunut pelaaja. Aikanaan hän kouluttautui tietotekniikka-asentajaksi, mutta päätyi lomittajaksi.
 Jo melko varhain miehen pelaaminen hyppäsi niin sanotusti seuraavalle tasolle, sillä Siirilä alkoi kavereineen järjestää verkkopelitapahtumia eli laneja. Nyt hän on pääjärjestäjänä Kokkolan Urbanlan-tapahtumissa.
 – Nykyään kiinnostavat strategia- ja rakentelupelit. Esimerkiksi toimintaroolipeli Deus Ex on mielenkiintoista pulmien ratkomista. Factoriossa taas voin rakentaa maailmaa.
 Professori Juho Hamari kokeilee suosittua Fortnite-peliä. Heini Holopainen / Yle
 Tietysti maatalouslomittaja viettää myös vapaa-aikaansa maatilalla eli Teemu Siirilä pelaa kaverien kanssa Farm simulator -maatilapeliä. Miksi ihmeessä?
 – No siinä saa ainakin ajaa isolla traktorilla, nauraa Siirilä.
 Entä peliprofessorin ajatus pelaamisessa hankituista taidoista ja niiden hyödyntämisestä reaalimaailmassa?
 – Kyllä todellakin. Maatiloilla käytetään yhä enemmän tietotekniikkaa, sillä työt ovat automatisoituneet todella paljon ja tiloilla on myös robotteja. Pelaamisen ansiosta en arastele tietotekniikkaa, mistä on paljon hyötyä.

Pelaatko paljon? Hyvä, sillä pelilukutaito on yhä tärkeämpi sivistyksen muoto


Summary: Troolari oli satamassa tyhjillään. Palon syttymissyystä ei ole tietoa.

Paraisilla Varsinais-Suomessa palaa noin 20-metrinen troolari, kertoo pelastuslaitos. Troolari sijaitsee Käldingen kalasatamassa.
 Päivystävän palomestari kertoi aamukymmeneltä, että palo on saatu rajattua, mutta troolari palaa edelleen kannen alta.
 Aluksen ympäristö on puomitettu, ja alusta pumpataan, jotta se pysyy pinnalla. Palomestarin arvion mukaan troolarin sisätilat ovat tuhoutuneet palossa.
 Troolari oli satamassa tyhjillään. Ilmoitus palosta tuli aamulla puoli kahdeksan jälkeen. Palon syttymissyystä ei ole tietoa.

Paraisilla palaa noin 20-metrinen troolari – sisätilat tuhoutuneet palossa


Summary: Puukottaja huusi silminnäkijän mukaan Allah veritekoja tehdessään.

Britannian terrorismin vastainen yksikkö tutkii Manchesterissa kaupungin rautatieasemalla uudenvuodenaattona tapahtunutta joukkopuukotusta, jossa haavoittui kolme ihmistä.
 Silminnäkijöiden mukaan puukottaja huusi "Allah" veritekoja tehdessään.
 Puukotuksessa haavoittui viisikymppinen pariskunta ja poliisi. Pariskuntaa puukotettiin muun muassa vatsaan ja poliisia käteen. Tekoja tukitaan murhan yrityksinä.
 Yleisradioyhtiö BBC:n radiotuottaja  Sam Clack , 38, näki tapahtumasarjan asemalaiturilta.
 – Mies huusi: Niin kauan kuin jatkatte muiden maiden pommittamista, tällaista paskaa tapahtuu, Clark kertasi.
 Clarkin mukaan mies oli aseistautunut keittiöveitsellä, jossa oli noin 30-senttinen terä. Hänen mukaansa poliisit käyttivät tainnutusasetta ja pippurisumutetta miehen taltuttamiseen.
 Toukokuussa 2017 yhteensä 22 ihmistä kuoli ja 139 haavoittui kun itsemurhapommittaja iski amerikkalaisen pop-tähden  Ariana Granden  konsertin aikana Manchester Arenan lähellä.

Poliisin terrorismiyksikkö tutkii Manchesterin joukkopuukotusta


Summary: Strateginen joustavuus ja verkostoituminen siivittävät myös perinteisiä yrityksiä kasvuun. Tuore väitös kritisoi start up -yritysten tukimiljoonia.

Vaasan yliopiston väitöstutkimuksen mukaan yritystutkimus ja julkisen talouden panostukset keskittyvät liikaa teknologia- ja start up-yrityksiin. Kasvu ei ole vain uusien yrityksien ominaisuus, vaan vakiintuneetkin yritykset kykenevät kasvuun.
 – Keskustelussa tuntuu unohtuvan, että vakiintuneet yrityksetkin kykenevät tuottamaan kasvua ja vieläpä markkinaehtoisesti. Sepä siinä onkin hyvä asia, että nämä ei tarvitse mitään tukia, vaan kasvavat omalla tulorahoituksellaan ja tuottavat hyvinvointia, lataa juuri aiheesta väitellyt tutkija  Marko Matalamäki .
 Matalamäen mukaan uusista yrityksistä valtaosa lopettaa toimintansa viiden vuoden sisällä perustamisesta. Kasvuun tähtäävistä vakiintuneista yrityksistä sen sijaan 90 prosenttia säilyy hengissä. Ero on suuri, ja Matalamäki pohtisikin uudestaan, miten yritystukimiljoonat kannattaisi käyttää.
 – Start up -yrityksiä ei kannattaisi tukea siinä mittakaavassa mitä tällä hetkellä tuetaan. Jos se raha käytettäisiin olemassa olevien yritysten verotuksen keventämiseen, uskon että saataisiin kansantaloudellisesti parempia tuloksia.
 Ajatus ei ole Matalamäen mukaan mullistava, mutta sitä sanotaan harvoin ääneen.
 Asiakaslähtöisyys, joustava strategia ja verkostoituminen
 Marko Matalamäen väitöstutkimuksen aineisto on kerätty 134 suomalaisesta yrityksestä eri toimialoilta. Yrityksistä tehtiin kaksi ison vastaajajoukon tutkimusta sekä yksi kymmenen kasvuyrityksen haastattelututkimus. Tutkimusajankohta sijoittui kasvun kannalta haastaviin vuosiin 2009–2015, jolloin Suomessa oli pitkittynyt taantuma.
 Ne yritykset, jotka olivat valinneet asiakassuuntaisen lähestymistavan, menestyivät ja onnistuivat kasvamaan toimialan suhdanteesta riippumatta. Strategia piti olla, mutta sitä oltiin valmiita muokkaamaan tarpeen mukaan: markkinan ja kysynnän muutoksiin reagoitiin ketterästi. Lisäksi verkostoituminen oli tärkeää.
 – Ne, jotka olivat onnistuneet kasvamaan, verkostoituivat. Lähellä olevia ei pidetty uhkana, vaan koettiin, että on parempi lähteä yhdessä kilpailemaan isommille markkinoille.
 Isojen riskien otto sen sijaan ei kannattanut. Toisaalta vakiintuneilla yrityksillä riskit eivät ole niin suuria kuin uusilla yrityksillä.
 – Tulokset osoittavat, että otetaan maltillisia riskejä ja pyritään pitämään toiminta vakaalla pohjalla. Se on vakiintuneiden yritysten etu: riski voisi olla uudelle yritykselle iso, mutta vakiintuneelle se ei ole, koska siellä on sitä kassavirtaa ja vahva tase.
 Perinteiset yritykset valokeilaan
 Vaasan yliopiston mukaan yrittäjyystutkimusta on viime aikoina kritisoitu liiallisesta keskittymisestä teknologia- ja start-up -yrityksiin. Useat kansainvälisesti arvostetut yrittäjyystutkijat ovat esittäneet huolensa tavallisten kasvua tuottavien yritysten puuttumisesta kasvuyrittäjyystutkimuksessa.
 Matalamäki on saanut tutkimuksensa myötä paljon yhteydenottoja eri alojen yrittäjiltä.
 – Heiltä tullut positiivista viestiä, että on mukava että perinteisiä yrityksiä nostetaan mukaan keskusteluun. Entisenä yrittäjänä tämä oli itselläkin pontimena tämän tutkimuksen tekoon.

Väitös: miljoonatukien sijaan kannattaisi keventää yritysten verotusta – vakiintuneet yritykset kykenevät kasvuun pienemmillä riskeillä


Summary: Uudenvuodenpuheessaan tasavallan presidentti kantoi huolta demokratian haurastumisesta.

Loppusyksystä Pariisissa juhlittiin ensimmäisen  maailmansodan päättymistä. Pariisin kuuluisan Riemukaaren alla paloi muiston tuli.
 Sen jälkeen Pariisista on kuulunut toisenlaisia uutisia .
 – Vajaa kuukausi sen (muistojuhlan) jälkeen Riemukaaren liepeillä paloivat autot. Samaan aikaan keltaliivistä kansaa oli kadulla kertomassa, että heidän mielestään asiat eivät ole hyvin, sanoi tasavallan presidentti  Sauli Niinistö  perinteisen uudenvuodenpuheensa aluksi.
 Niinistön puhe lähetettiin Yle TV1:llä uudenvuodenpäivänä. Voit katsoa puheen klikkamalla tämän jutun pääkuvaa.
 Niinistön mielestä Eurooppa on ajautunut repiviin riitoihin omista arvoistaan. Maanosalla on pitkä perinne edustuksellisesta demokratiasta, mutta kansa kaipaa välitöntä ja nopeaa vaikuttamista.
 – Vaarana on, että menetämme jotain edustukselliselle demokratialle olennaista, nimittäin kyvyn sovittaa yhteen erilaisia näkemyksiä. Ja samalla kyvyn kuunnella ja yrittää ymmärtää muiden mielipiteitä, vaikkei niitä hyväksyisikään.
 Niinistö muistutti, että kansalla on oikeus tyytymättömyyteen, ja myös nykyisten puolueiden siemenet on kylvetty samasta tunteesta. Muutoksen keskellä näkyy presidentin mielestä myös huolestuttavia merkkejä.
 – Keltaisten liivien suojaan piiloutuneet anarkistit ja avoimesti natsitunnuksin marssivat vievät ajatukset viime vuosisadan julmuuksiin ja raakuuksiin. Demokratiassa niille ei ole sijaa, hän sanoi.
 Muuttoliikettä on hallittava
 Presidentti kehotti Suomea valppauteen, kun Kiinan taloudellinen mahti kasvaa, Venäjä varustautuu entistä voimakkaammin ja Yhdysvallat etääntyy kansainvälisestä yhteistyöstä.
 – Päällimmäisenä mielessäni on vaara ydinaseiden paluusta kansainvälisen politiikan arkipäivään. Jos kylmän sodan aikana laaditut aserajoitussopimukset romuttuvat, on meidän ponnisteltava sen eteen, että niiden tilalle luodaan uusia, Niinistö sanoi.
 Ulkopoliittiseen tilanteeseen on vaikuttanut myös muuttoliike. Niinistö arvioi, että se on viime vuosina Eurooppaa eniten jakanut ilmiö. Siksi muuttoliikettä olisikin hänen mielestään hallittava entistä paremmin.
 – Turvapaikkahakemusta ei voida jättää käsittelemättä ilman, että rikotaan kansainvälistä oikeutta. Kansaiväliset sopimukset on tehty suojaamaan hätää kärsiviä. Heitä meidän on autettava.
 Niinistön mielestä järjestelmä jättää kuitenkin mahdollisuuden hyväksikäyttöön myös muista syistä maahan pyrkiville.
 – Olemme nähneet, kuinka jotkut meiltä turvaa hakeneet, ja saaneetkin, ovat itse luoneet tänne turvattomuutta epäinhimillisen teoin. Se on kestämätön tilanne, hän sanoi.
 – Meillä on oikeus edellyttää tahtoa sopeutua yhteiskuntaamme. Ja vastuun kantamista, myös omiaan ohjaamalla. Lakiemme ja arvojemme vastainen käytös lisää riskiä kokonaisten ihmisryhmien leimaamiselle ja luo syvää epäluuloa, jopa vihaa.
 "Kaikilla on edessään luopumisen vaade"
 Lopuksi Niinistö kehotti muistamaan, kenelle "suurta tarinaamme" kirjoitamme: lapsillemme.
 – Näköala, joka seuraavalle sukupolvelle aukeaa, saa ihmisen jäämään tai lähtemään, yrittämään tai luovuttamaan tai niin kuin on nähty – kapinoimaan, Niinistö sanoi.
 Presidentti ajattelee, ettei enää voi olla varma siitä, että lapsilla olisi edessään jotain parempaa kuin vanhemmillaan.
 – Ilmastonmuutoksen torjuminen tuo meille kaikille eteen luopumisen vaadetta. Aineellisen yltäkylläisyyden ja jatkuvan kasvun aika on muuttumassa. Hyvinvoinnin loppua sen ei tarvitse tarkoittaa. Tasavertaisen mahdollisuuksien loppua se ei saa tarkoittaa.
 Niinistön mukaan meidän on kyettävä uudelleen määrittelemään, mistä koostuu se hyvä, jota tavoittelemme.
 Lopuksi hän muistutti, että kaikesta huolimatta Suomi, Eurooppa ja koko maailma voi monin tavoin myös paremmin kuin koskaan.
 –  Siis kauneutta on. Rakkautta on. Iloa on. Kaikki maailman kurjuudesta kärsivät, puolustakaa niitä!  hän lopetti runoilija  Eeva Kilpeä  lainaten.
 Lue myös:
 Analyysi: Niinistö puhui perinteisen demokratian puolesta

Tasavallan presidentti Sauli Niinistö: Eurooppa on ajautunut riitoihin omista arvoistaan


Summary: Hallitukseen nousee ennätysmäärä entisiä sotilaita.

Brasilian uusi presidentti  Jair Bolsonaro  vannoo tänään virkavalan maan pääkaupungissa Brasíliassa.
 Bolsonaro on 63-vuotias asevoimien entinen kapteeni, joka voitti lokakuussa pidetyt presidentinvaalit lupaamalla kitkeä pois Brasiliaa piinaavan korruption ja rikollisuuden.
 Presidentti  Donald Trumpin  ihailijaksi tunnustautunutta Bolsonaroa on luonnehdittu oikeistopopulistiksi tai äärioikeistolaiseksi. Amerikkalaisen esikuvansa tapaan myös Bolsonaro tunnetaan kärjekkäistä lausunnoistaan. Hän on esimerkiksi kertonut arvostavansa Brasilian vuosien 1964–1985 sotilasdiktatuurin aikaa.
 Bolsonaron hallinnossa aloittaa 22 ministeriä, joista seitsemällä on sotilastausta. Määrä on enemmän kuin koskaan ennen sitten sotilasdiktatuurin. Myös varapresidentti  Hamilton Mourão  on eläköitynyt kenraali.
 Bolsonora onkin joutunut toistuvasti vakuuttamaan, että hän kunnioittaa maan perustuslakia, eikä Brasilia ole luisumassa takaisin sotilasvaltaan.
 Talouspoliittisesti uusi presidentti on oikealla. Vaalikampanjansa aikana hän lupasi uudistaa Brasilian taloutta markkinalähtöisemmäksi muun muassa yksityistämällä valtion omistamia yrityksiä. Bolsonaro on luvannut myös uudistaa maan eläkejärjestelmää ja purkaa luonnonsuojelua.
 Orbán osallistuu virkaanastujaisiin
 Bolsonaron virkaanastujaisissa vallitsevat tiukat turvatoimet. Viranomaisten mukaan kolme tuhatta poliisia varmistaa turvallisuutta ja kaduille on määrätty lähetettävän jopa panssarivaunuja. Myös hävittäjiä on asetettu valmiustilaan.
 Turvatoimia on nostettu Bolsonaron pyynnöstä. Hän joutui syyskuussa puukotetuksi, kun nuori mies hyökkäsi yllättäen hänen kimppuunsa vaalitilaisuudessa. Bolsonaron perheenjäsenten mukaan presidentti voi joutua radikaalien terrori-iskun kohteeksi. Turvallisuusviranomaiset eivät ole kuitenkaan puhuneet tämänkaltaisista uhista.
 Virkaanastujaisissa tunnetuimmat ulkomaalaiset osallistujat ovat puoluekartan oikealta laidalta. Paikalle saapuvat Israelin pääministeri  Benjamin Netanjahu  sekä Unkarin pääministeri  Viktor Orbán .
 Brasilian ulkoministeriö oli alun perin lähettänyt kutsun myös Latinalaisen Amerikan äärivasemmistolaisille presidenteille, Venezuelan  Nicolas Madurolle  ja Nicaraguan  Daniel Ortegalle . Bolsonoran esikunta kuitenkin myöhemmin perui kutsut.
 Yhdysvalloista tilaisuuteen osallistuu ulkoministeri  Mike Pompeo .
 Brasilian pääkaupungin kaduille jalkautuneet sotilaat turvaavat presidentin virkaanastujaisia.  JOEDSON ALVES / EPA
 Takana loistava tulevaisuus?
 Brasilian uudella presidentillä riittää edessä työsarkaa. Maan talouskasvu ei ole vastannut odotuksia ja kansalaisten taloudellinen eriarvoisuus on edelleen merkittävä ongelma.
 Vuosituhannen alkupuolella Brasilian talouteen alkoi kohdistua suuria odotuksia. Etelä-Amerikan suurin valtio oli tuolloin keskeinen jäsen kehittyvien talousmaiden BRICS-ryhmässä. Economist-talouslehden kansikuvassa Rio de Janeiron kuuluisa Kristus-patsas kuvattiin nousevan raketilla taivaaseen.
 2000-luvun alun toiveikkuus ja varallisuuden lisääntyminen ovat kuitenkin vaihtuneet suureen pettymykseen, jota viime vuosina paljastuneet korrputioskandaalit ovat vain lisänneet.
 Bolsonaro toimii Brasilian presidenttinä ainakin vuoteen 2022 saakka.
 Lue lisää:
 Suomalaisasiantuntija: Brasiliassa osa äärioikeistopresidentin uhosta saattaa jäädä kampanja-aikaan – Talouden paineet voivat hillitä Bolsonaroa
 Brasilia saa äärioikeistolaisen presidentin Jair Bolsonaron

Kiistelty oikeistojohtaja Jair Bolsonaro astuu valtaan Brasiliassa


Summary: Yleisradion julkaisujohtaja Ismo Silvo kertoo, miksi harvinainen päätös Senaatintorin uudenvuoden tapahtumasta jouduttiin tekemään.

Maanantai-iltana kello 23 piti ohjelmatietojen mukaan alkaa suoran lähetyksen  Vuosi vaihtuu  -tapahtumasta Helsingin Senaatintorilta. Ohjelma torilla alkoi suunnitellusti, mutta Ylen tv-lähetyksessä nähtiin tallenne saman illan kenraaliharjoituksesta.
 Julkaisujohtaja  Ismo Silvon  mukaan nopeisiin muutosratkaisuihin vaikutti uudenvuoden aattoillan huono sää.
 Julkaisujohtaja Ismo Silvo, minkälainen päätös Ylessä tehtiin?
 –  Myrsky uhkasi häiritä koko Senaatintorin tapahtumaa . Alkuillasta oli uhkana, että tapahtuma perutaan. Sen vuoksi tuotantoryhmä päätti, että taltioidaan kello 20 alkanut kenraaliharjoitus. Tarkoitus oli, että päätapahtuman jälkeen jatkaa ohjelma nimeltä  Jatkot.  Se päätettiin turvallisuussyistä perua. Ohjelmapaikalle laitettiin vuosi sitten taltioitu konserttiohjelma  Meidän Romanssi .
 Vuosi vaihtuu  -tapahtumassa esiintyivät muun muassa laulajat  Vesta  ja  Paula Vesala.
 Meidän Romanssi  on tallenne vuoden 2017 Peterburg-Konsert-sinfoniaorkesterin konsertista. Solisteina kuultiin muun muassa  Jari Sillanpäätä ,  Tomi Metsäketoa  ja  Diandraa .
 Miksi ratkaisuun päädyttiin?
 – Uhkana tosiaan oli, ettei varsinaista tapahtumaa järjestettäisi talvimyrskyn takia lainkaan. Pyrimme ajoissa varmistamaan, että vuoden vaihtuessa ohjelmapaikalla on edes joku ohjelma.
 – Ykköskanavalle vaihdettiin konserttitaltiointi, koska Tv-kakkosella meni samaan aikaan Coldplayn konsertti.  Meidän Romanssi  edusti selvästi toisenlaista musiikkia.
 Onko ratkaisusta tullut Ylelle paljon palautetta?
 – Kyllähän palautetta on tullut. Totta kai eilinen harjoituksista tehty ohjelmataltiointi oli hiukan kömpelömpi, eikä tunnelma ollut sama kuin olisi ollut alun perin suunnitellussa varsinaisessa tapahtumassa. Torilla ei ollut niin paljon ihmisiä ja ehkä harjoitusmoodi näkyi myös taltioinnissa. Siitä on tullut palautetta ja toisaalta siitä, miksi  Jatkot -ohjelma vaihtui  Meidän Romanssi -ohjelmaan.
 – Tällaisista vaihdoista tulee aina palautetta, koska ihmiset kokevat, että ennakkolupaus on petetty. Ainahan merkkitapahtumat ovat ihmisille tärkeitä televisiotapahtumia.
 Onko vastaavaa tapahtunut aikaisemmin?
 – Usein urheiluohjelmien yhteydessä. Varsinkin mäkihyppy on altis säämuutoksille.
 – Viihdetapahtumissa, joita on suunniteltu, kuten tässäkin tapauksessa Helsingin kaupungin kanssa useita kuukausia, en muista, että olisi jouduttu tekemään muutoksia vain muutama tunti ennen tapahtuman alkua, Ylen julkaisujohtaja Ismo Silvo sanoo.

Myrskysää sotki Ylen suunnitelmat uudenvuoden suorasta lähetyksestä