Summary: Amerikkalainen kriitikkolegenda Kent Jones teki ensimmäisen fiktionsa kuusikymppisenä, koska ei olisi nuorena osannut.

Kriitikko, dokumentaristi, elokuvajournalisti ja festivaalijohtaja  Kent Jones  nauttii Sodankylän elokuvajuhlien tunnelmasta, vaikka onkin aika surullinen mies. Vanhan koulun elokuvaihmisen sielua kirvelee se, miten ahtaalle asiantunteva elokuvakritiikki on mediassa ajettu.
 Elokuva-arvostelut, saati vanhemmista elokuvista kirjoitetut, analyyttiset artikkelit saavat vähemmän ja vähemmän palstatilaa. Tilalla on kassamagneettien suoltamaa markkinointimateriaalia ja tähtihaastatteluja, suree Jones.
 Erityisesti yleisökommentteihin perustuvat nettipalvelut tekevät hänen mielestään hirveää hallaa elokuvakulttuurille.
 – Aikanaan väitettiin, että internet demokratisoi elokuvakritiikin. Se on täyttä hevonpaskaa. Ei sitä demokratisoitu vaan tuhottiin. Kritiikki korvattiin reaktioilla. On toki kiva, että oma elokuvani on saanut hyvät pisteet  Rotten Tomatoes  -sivuilla, mutta koko sivuston idea on iljettävä.  CinemaScore  on yhtä vastenmielinen. Ne pitäisi kieltää kokonaan.
 Jonesin mielestä on murheellista, että kenen tahansa verkkoon oksentama mielipide on muka yhtä arvokas kuin asiaan perehtyneen kriitikon.
 – Todellisen kritiikin suhteen alamme olla jo tyhjiössä. Siitä seuraa, että elokuvasta tulee yhä enemmän pienen piirin salattu kiinnostuksen kohde. Sen sijaan, että elokuva olisi merkittävä osa kulttuuria, josta pitää keskustella, se on jotain mikä liittyy yksiön makuun ja persoonallisiin mieltymyksiin.
 Kent Jones jaksaa silti liputtaa elokuvan puolesta. Puheet siitä, että kaikki kiinnostava ja luova olisi siirtynyt televisiotuotantoihin, Jones kuittaa roskana.
 – Kyllä minäkin ihailen  The Wirea , ja  Mad Menin  jotkin jaksot ovat ihan ok. Televisio on silti televisiota, elokuva elokuvaa, ihan oma lajinsa. Televisiossa kantava voima on showrunner, ei ohjaaja.
 Vuosikymmeniä alaa seurannut Jones huomauttaa, että kunnianhimoisella elokuvalla on aina ollut parempia ja huonompia aikoja.
 – Tavallaan aika on aina haastavaa taide-elokuvan rahoitukselle. Parikymmentä vuotta sitten esimerkiksi Assayas sai helpommin rahoitusta, nyt on tiukempaa. Silti elokuvia tehdään ja katsotaan, koska niitä halutaan tehdä ja katsoa. Elokuvateatterin avaaminen on tietenkin aina riskaabelia, mutta aplodit jokaiselle, joka sen tekee.
 Esikoiselokuva kuusikymppisenä
 Ensimmäisen pitkän fiktioelokuvan ohjaaminen on pelottavaa.
 Erityisen pelottavaa se on, jos on koko elämänsä arvostellut muiden tekemiä elokuvia, kirjoittanut elokuvista, tehnyt dokumenttielokuvia elokuvista ja ohjaajista, ja jos työkseen johtaa New Yorkin maineikasta elokuvafestivaalia. Laatuvaatimukset ovat korkealla.
 Nyt Kent Jones kuitenkin on Sodankylässä esittelemässä paitsi lempielokuviaan, niin myös ensimmäistä omaa, pitkää fiktioelokuvaansa  Dianea.
 Jonesin rimakauhua ohjaamisen suhteen lievittivät kokeneet ohjaajaystävät, erityisesti  Olivier Assayas . Hän patisti Jonesia toteuttamaan unelmansa sanomalla, että kukaan muu ei sen puolesta taistele.
 – Olivier totesi, että asiat ovat pelottavia, kunnes ne eivät enää ole. Hän on usein asettanut itsensä toistuvasti mahdottomaan tilanteeseen; esimerkiksi alkanut kuvata  Irma Vepiä  tai  Carlosia , vaikka rahoitus on ollut levällään, Sodankylän elokuvajuhlilla parhaillaan vieraileva Jones toteaa.
 Maaliskuussa kaupalliseen levitykseen tulleen  Dianen  kuvausten alussa Jonesin usko oli koetuksella. Ensimmäisinä päivinä hän tuskaili sen tunteen kanssa, että koko homma on kertakaikkiaan liikaa, eikä hän pysty siihen.
 – Sitten ajattelin, että pelko on vain tunne. Sen yli on mentävä. Jos pakenee pelkojaan, estää itseään liikkumasta eteenpäin. Muistin Assayasin neuvon siitä, että ohjaajan pitää oikeastaan vain vastata kaikkiin kysymyksiin, oli vastaus sitten oikea tai väärä.
 Pelon voittaminen kannatti.
 Dianen vastaanotto on ollut erinomainen. Jopa ironisen erinomainen, sillä se voitti Jonesin kotikaupungin kilpailevilla elokuvajuhlilla Tribecassa sekä parhaan käsikirjoituksen, parhaan kuvauksen, että parhaan elokuvan sarjat. Elokuvalehdissä asiasta saatiin irti hilpeitä otsikoita.
 Jones uskoo, että elokuva on koskettanut ihmisiä, koska hänen intohimonsa omasta elämästä kumpuavaan kertomukseen välittyy valkokankaalta. Jones kehitteli tarinaansa yli 20 vuotta.
 – Kun näkee elokuvan, jonka on tehnyt mukavuusalueellaan pysyvä ihminen, siitä voi tulla ehkä ihan nautittava kokemus. Mitään sellaista siltä pohjalta ei synny, mistä tämänkaltaisilla elokuvafestivaaleilla innostuttaisiin.
 Intohimon lisäksi Jonesilla oli apunaan kovan linjan tukijoita.
 Kent Jones ranskalaisen ohjaajan, Arnaud Desplechinin kanssa elokuvateatteri Lapinsuun edustalla. Venni Ahlberg / MSFF
 "Maailmani oli naisten dominoima"
 Pitkän fiktioelokuvan tekeminen oli houkutellut Jonesia jo vuosia.
 – Mitä enemmän kirjoitin elokuvista, sitä enemmän minua kiinnostivat elokuvantekemisen perusasiat. Täytyy sanoa, että suuri osa kritiikeistä, joita nuorempana kirjoitin ja luin, on todella kaukana siitä, mitä elokuvanteko oikeasti on.
 Jones sanoo, että oikea hetki elokuvan tekemiseen oli vasta nyt. Nuorempana hän ei mielestään olisi osannut tehdä sitä elokuvaa, jonka halusi: elokuvaa isotädeistään ja muista naisista, joiden keskellä hän on kasvanut.
 – Olin ainoa lapsi, äitini oli ainoa lapsi ja isäni oli ainoa lapsi, mutta isoäitini oli vanhin suuresta sisarusjoukosta. Miehet olivat hiljaisempia ja vahingoittuneita. Isäni oli käynyt sodan, ja kaikki isosetäni olivat olleet sodassa. Maailmani oli naisten dominoima, olin jopa ensimmäinen poika tyttökoulussa.
 Diane  kertoo hiipuvassa pikkukaupungissa asuvasta iäkkäästä naisesta ( Mary Kay Place ), joka käyttää elämänsä muiden auttamiseen, on kyse sitten soppakeittiön köyhistä, tai kuolevasta serkusta. Erityisen kiinni päähenkilö on narkomaanipojassaan Brianissa ( Jake Lacy ).
 Kun äidin ja pojan välinen dynamiikka hajoaa, alkavat syyllisyys ja muistot piinata äitiä. Elokuvan olennainen kysymys on se, ajaako Dianea uhrautuva kiltteys, vai vimmainen yritys hyvittää menneisyyden syntinsä.
 –  Diane  on pitkälti tarina siitä, millaista roolia syyllisyys näyttelee ihmisten elämässä. Äitini oli ihminen, jolle syyllisyys oli välttämätön elementti kaikessa, mitä hän teki. Olen myös myötäelänyt läheisen ihmiseni kokemuksen tällaisesta äitisuhteesta, jossa uupunut äiti ilmestyy aina paikalle, ja tekee aina sen, mitä on ennenkin tehnyt: luottaa, vaikka poika valehtelee.
 - Tiesin siitä saakka, kun näin Mary Kay Placen Coppolan Sateentekijässä 1997, että haluan hänet elokuvani pääosaan, sanoo Jones. Sight Unseen Pictures
 Vinkkejä Jarmuschilta ja Wellesiltä
 Dianen  loppukiitokset ovat kuin amerikkalaisen elokuvan kuka kukin on -lista. Yksi vastaavista tuottajista on Jonesin hyvä ystävä  Martin Scorsese , jonka kanssa Jones on tehnyt useita dokumenttielokuvia.
 – Marty on aina ollut hirveän rohkaiseva. Kun tuli oikea hetki tehdä  Diane , oli itsestäänselvää, että hän on tuottajana.
 Jones kävi elokuvansa Scorsesen kanssa läpi kuva kuvalta. Kaikkia ohjaajamestarin ehdotuksia Jones ei toteuttanut.
 Nuorempana Jones olisi saattanut herkästi kuunnella muita enemmän kuin itseään – tai matkia tietoisesti ihailemiensa ohjaajien tyyliä. Nyt hän saattoi omaa näkemystään vaarantamatta pirauttaa kaverilleen  Jim   Jarmuschille , ja kysyä vinkkejä siitä, miten hän sai  Patersonissa  (2016) kuviinsa tietynlaisen pehmeyden. Jones varasti kikkoja myös  Orson Wellesiltä .
 – Tuollaiset vinkit ovat juuri niitä elokuvanteon perusasioita. Otan kohteliaisuutena sen, että ihmiset ovat olleet yllättyneitä siitä, etten tehnyt vaikka hitchcockmaista elokuvaa.
 Olennaista oli kysyä neuvoa muiltakin kuin veteraaniohjaajilta. Kontaktiensa avulla Jones sai ympärilleen kokeneen joukkueen. Hän on kiitollinen osaamisesta, jota kokeneet tekijät gafferista tuotantosuunnittelijaan toivat mukanaan.
 – Tiesin, että jos sekunninkin ajan esitän tietäväni jotain, mitä en tiedä, tuhlaan sekä omaani, että muiden aikaa. Erityinen ilmestys minulle oli pukusuunnittelijaan tutustuminen. Hän lähestyi elokuvaa niin poeettisesti, henkilön kautta, että se oli todella vaikuttavaa. Tulimme niin hyvin juttuun, että nyt olemme naimisissa.
 Jones esitteli Sodankylässä yleisölle paitsi oman Dianensa, myös kolme muuta elokuvaa.  Juuso Hirvonen /MSFF

Elokuvan monitoimimies Kent Jones Sodankylässä: Kenen tahansa verkkoon oksentama mielipide on muka yhtä arvokas kuin perehtyneen kriitikon


Summary: Kukaan ei loukkaantunut törmäyksessä.

Henkilöauto törmäsi karhuun Ilomantsissa Pohjois-Karjalassa eilen hieman ennen puoltayötä, kertoo poliisi. Törmäyksessä kukaan ei loukkaantunut, ja karhu jatkoi matkaansa metsään.
 Auto oli tulossa Ilomantsin suunnasta Kivilahteen päin, kun karhu tuli tielle ja törmäsi autoon. Auto vaurioitui törmäyksessä. Suurriistavirka-apu alkoi jäljittää karhua, poliisi kertoo tiedotteessaan.
 Samanlainen onnettomuus tapahtui jo toista kertaa samalla seudulla parin päivän sisään. Perjantaina aamuyöstä karhu ja auto törmäsivät toisiinsa Lieksassa, alle 50 kilometrin päässä Ilomantsista.

Karhu tuli tielle ja törmäsi autoon Ilomantsissa – karhukolari samalla seudulla myös toissa päivänä


Summary: Presidentti Niinistöltä kysyttiin tiedotustilaisuudessa Syyriassa olevista suomalaisista Isis-naisista ja muun muassa siitä, onko kaasuputki Nord Stream 2 turvallisuusriski.

Tasavallan presidentin  Sauli Niinistön  isännöimät Kultaranta-keskustelut alkavat tänään. Presidentti piti Kultarannassa tiedotustilaisuuden ennen varsinaisten keskustelujen alkua.
 Presidentiltä kysyttiin heti tiedotustilaisuuden alkajaisiksi näkemystä uuden hallituksen hallitusohjelmasta ja itse hallituksesta ja sen ulko- ja turvallisuuspoliittisesta linjasta.
 – Olen tutustunut siihen (hallitusohjelmaan) alustavasti. Sen kanssa on varmasti hyvä jatkaa. Mitä henkilöihin tulee niin uskon, että yhdessä näitä tehtäviä ja taakkoja kannetaan, Niinistö sanoi.
 Niinistöltä kysyttiin myös mahdollisesta ulkopolitiikan painotusten muuttumisesta ulkoministeri  Pekka Haaviston  (vihr.) kaudella.
 – Olisi hyvä kuulla, mitä ne painotuserot ovat. Jos ajattelen hallitusohjelmaa niin siellä on painotusta Afrikan puolelle. Mutta edellisessä hallituksessa linjattiin muistaakseni samalla tavalla. Se, että enemmän puhuttaisiin tyttöjen ja naisten asemasta on äärimmäisen tärkeä asia, Niinistö sanoi.
 Antti Rinteen  (sd.) hallituksella on selvästi edellistä hallitusta enemmän erityisavustajia. Niinistöltä kysyttiin, mitä mieltä hän on erityisavustajien määrästä.
 – Kun valtiosihteereitä aikoinaan suunniteltiin niin olin sitä mieltä, ettei se sovi järjestelmäämme. Vastaavasti ministerinä käytin yhtä erityisavustajaa, joten koen olevani vähän jäävi vastaamaan kysymykseen, vastasi Niinistö.
 Presidentti Niinistöltä kysyttiin myös paljon viime aikoina puhuttaneesta Syyriassa Al-holin leirillä olevista  suomalaisnaisista  ja pitäisikö heidän päästä takaisin Suomeen.
 – Kuten edellinen hallitus ja nykyinen ministeri on korostanut, että asia on varsin monitahoinen. Minä jättäisin, kun hallitus on ottamassa siihen kantaa, niin keskustelut myöhempään.
 Niinistö kaasuputkesta: Miten toinen on turvallisuusriski, kun yksi putki jo on
 Tiedotustilaisuudessa nostettiin esiin myös Nord Stream 2 -hanke. Presidentti Niinistöltä kysyttiin, onko vielä realistista vastustaa sitä.  Tanska on viivytellyt rakennusluvan kanssa  ja Puola puolestaan vastustaa hanketta. Saksassa hankkeesta pidetään kiinni, vaikka keskustelu aiheesta on käynyt kuumana.
 Niinistö sanoi tiedotustilaisuudessa, että kaasuputken kohdalla kannattaa muistaa se, että Saksassa syntyy aikamoinen energian tarve ydinvoiman kieltämisen vuoksi.
 – Mitä tulee turvallisuuspolitiikkaan, on vaikea hahmottaa, miten toinen putki voisi olla turvallisuusriski, kun se yksi putki siellä on, Niinistö sanoi.
 Brexit ja Itä-Ukrainan tilanne mietitytti
 Niinistön mukaan eripuraa EU-valtioiden kesken aiheuttaa osaltaan Britannian EU-ero. Tämän lisäksi rahanjako ja maahanmuutto puhuttavat.
 – Brexitissä ei ole kyse yksistään Britannian ja EU:n suhteesta. Kukaan ei voi olla ulkopuolella nauttien jäsenyysetuja. Se on periaatteellinen kysymys. Tietysti myös puhuttaa se kehitys, mitä Unkarissa ja Puolassa on nähty yhteiskuntajärjestyksen suhteen. Se on aiheuttanut huolta jäsenvaltioissa.
 Presidentti Niinistöltä kysyttiin tiedotustilaisuudessa myös Itä-Ukrainan tilanteesta ja pitäiskö Suomen nostaa sitä esiin EU-puheenjohtajakaudella.
 – Kyllä ne ovat eurooppalaisilla pöydillä olleet ja siellä varmasti pysyvät. Kuinka paljon siinä sitten kyetään löytämään uutta. Nyt on mielenkiintoista, kun Ukrainassa on presidentti vaihtunut, ja häntä varmasti kuullaan asiassa mielenkiinnolla, Niinistö sanoi.
 Saksan liittopresidentti päävieras
 Tasavallan presidentin Kultaranta-keskustelut alkavat tänään Naantalin Kultarannassa.
 Presidentti  Sauli Niinistön  isännöimässä, ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan keskittyvässä tapahtumassa pohditaan maailman murrosta sekä Euroopan ja Suomen asemaa kansainvälisten muutosten keskellä.
 Saksan liittopresidentti  Frank-Walter Steinmeier  on tämän kertaisten keskustelujen päävieraana. Presidentti Niinistön mukaan jokaisen kannattaisi miettiä, miksi EU on tärkeä.
 – Keskustelujen ajatuksena on löytää eurooppalaista henkeä ja kysyä mitä yhteistä meillä on. Asia on ehkä peittynyt isojen tai pienempien asioiden kanssa kiistelyyn, Niinistö sanoi Kultarannassa pitämässään tiedotustilaisuudessa.
 Lisää presidentti Niinistön ja Saksan liittopresidentti  Frank-Walter Steinmeierin  näkemyksiä Euroopan tulevaisuudesta on katsottavissa tänään sunnuntaina kello 18.
 Kaksipäiväinen keskustelutapahtuma järjestetään nyt seitsemättä kertaa presidentin kesäasunnolla Naantalin Kultarannassa. Tilaisuuteen on kutsuttu noin sata asiantuntijaa ja vaikuttaa yhteiskunnan eri tahoilta.
 Keskustelut jatkuvat maanantaina. Kello 9.30 alkavassa keskustelussa pohditaan Suomen roolia eurooppalaisen turvallisuuden tekijänä. Keskustelijoina ovat muun muassa pääministeri  Antti Rinne  (sd.) ja perussuomalaisten puheenjohtaja  Jussi Halla-aho .
 Kultaranta-keskustelujen päätösistunto järjestetään maanantaina kello 14.30 alkaen. Tuolloin keskustellaan siitä, kestääkö demokratia politiikan murroksessa. Keskusteluun osallistuvat muun muassa ministeri  Seppo Kääriäinen  ja Suomi Atlantti-Seuran puheenjohtaja  Liisa Jaakonsaari .
 Voit katsoa kaikki keskustelut suorana Ylen verkkosivuilta. Maanantain keskustelut näet suorana myös Ylen TV1:stä.
 Presidentti Niinistö on Ylen A-studion erikoishaastattelussa Kultarannassa maanantaina kello 21. Haastattelijana on  Seija Vaaherkumpu .
 Lue myös:
 Analyysi: Ulkopolitiikan vaihtunut ketju kohtaa Kultaranta-keskusteluissa – kelpaako presidentin johtorooli kaikille?

Yle seurasi: Presidentti Niinistö kommentoi Kultarannassa hallitusohjelmaa ja hallituksen erityisavustajien määrää - "Käytin vain yhtä erityisavustajaa, joten koen olevani jäävi"


Summary: Yli 80 prosenttia briteistä katsoo EU-erosta riitelevän poliittisen eliitin pettäneen kansan, kertoo The Guardinin julkaisema tutkimus. Mielipidetutkija ei ole nähnyt yhtä pessimistisiä mielipiteitä Britanniassa koskaan aiemmin.

Britannian kansa on brexit-taistelun jäljiltä hajanaisempi kuin vuosikymmeniin, paljastaa tuore mielipidetutkimus.  The Guardian -lehden  julkaiseman tutkimuksen mukaan niin luokkaerot kuin ikäryhmien väliset erotkin ovat revenneet railoiksi viime vuosien poliittisen sekasorron myötä.
 Lähes kolme neljästä britistä uskoo EU-eron kannattajien ja vastustajien vastakkainasettelun syventyvän entisestään seuraavan vuoden aikana. Tulevaisuudenuskossa on eri ikäryhmien välillä valtava ero. Kun yli 65-vuotiaista 52 prosenttia suhtautuu optimistisesti tulevaisuuteen, on alle 34-vuotiaista optimistisia vain 24 prosenttia.
 83 prosenttia vastaajista katsoo poliittisen eliitin pettäneen kansan. Vain kuusi prosenttia briteistä uskoo poliitikkojen ymmärtävän kansaa. Peräti 75 prosenttia BritainThinksin tekemään mielipidetiedusteluun vastanneista katsoo, ettei maan politiikka toimi kuten sen pitäisi.
 Britannian EU-eron kannattajat vaativat poliitikkoja täyttämään lupauksensa erosta. Kuva on otettu Lontoossa helmikuussa 2019. Vickie Flores / EPA
 86 prosenttia vastaajista katsoo Britannian tarvitsevan nyt vahvaa johtajaa enemmän kuin koskaan, mutta vain 21 prosenttia uskoo seuraavan pääministerin olevan sellainen. Maan konservatiivipuolue valitsee parhaillaan seuraajaa erostaan ilmoittaneelle  Theresa Maylle . Gallupin mukaan 52 prosenttia briteistä uskoo  Boris Johnsonin  nousevan seuraavaksi pääministeriksi.
 73 prosenttia vastaajista uskoo Britannian muuttuneen muiden maiden silmissä naurettavaksi. Britannian EU-eron toteutumiseen uskoo 58 prosenttia vastaajista.
 "Täysin poikkeuksellinen tulos"
 Mielipidetutkija  Deborah Mattinson  pitää tulosta täysin poikkeuksellisena. Hän kertoo Guardianin haastattelussa, ettei ole 80-luvulla alkaneen uransa aikana kertaakaan aiemmin törmännyt yhtä synkkään tunnelmaan vastaajien keskuudessa.
 – Kielteisiä ilmauksia suorastaan tulvii. Rikki, surullinen, huolestunut, vihainen, kuvailee Mattinson vastaajien Britannian tilanteesta käyttämiä sanoja.
 Brexitin vastustajan mielestä EU-ero on sama asia kuin ampuisi itseään jalkaan. Kuva on otettu Lontoossa maaliskuussa 2019. Will Oliver / EPA
 Kysyttäessä tulevaisuudesta, olivat vastaajien eniten käyttämät sanat huolestunut ja epävarma.
 Ihmiset ovat huolissaan niin terveydenhoitojärjestelmän alasajosta, opettajapulasta, työllisyydestä kuin yhteisöjen romahtamisestakin. Kaksi kolmesta vastaajasta on huolestunut köyhyyden ja asunnottomuuden lisääntymisen vuoksi.
 Omaan elämäänsä tyytyväisimpiä ovat keskiluokkaan ja ylempään keskiluokkaan kuuluvat. Tyytymättömimpiä ovat puolestaan työväenluokkaan kuuluvat ja työelämän ulkopuolella olevat. Kun ylemmissä sosiaaliluokissa positiivisesti elämäänsä suhtautuu 72 prosenttia, on vastaava luku alemmissa sosiaaliluokissa 57 prosenttia.
 Brexit-taistelun positiivisiin puoliin voinee laskea sen, että vastaajista 40 prosenttia kertoo kiinnittäneensä kesän 2016 EU-kansanäänestyksen jälkeen enemmän huomiota politiikkaan. 18–24-vuotiaista poliittista aktiivisuuttaan on lisännyt peräti 50 prosenttia.
 BritainThinksin tekemään mielipidekyselyyn vastasi yli 2 000 ihmistä.
 Lisää aiheesta:
 Brittikonservatiivien ensimmäinen johtajaäänestys: Boris Johnson ykkösenä
 Britannian konservatiivipuolueen ennakkosuosikki Boris Johnson avasi kampanjansa – "Brexitin jälkeen on lisättävä kauppaa Eurooppaan"
 Brittikonservatiivit tunnustavat kilvan huumekokeilujaan: "Taisin juoda kannabislassin reppureissulla", "Sain kokaiinia, mutta aivastin sen pois"

Tutkimus: Brexit repi Britannian hajalle – Nuoret menettivät uskonsa tulevaisuuteen, vanhukset ovat optimistisia


Summary: Yleisradio pyysi suomalaisia kutsumaan Ylen kahville. Nyt kahvihetkiä on järjestetty ja on aika katsoa, mitä niistä on jäänyt käteen.

Vielä enemmän erilaisia näkökulmia, rohkeampi ja kriittisempi ote asioiden käsittelyyn, huolellisempaa taustatyötä, valintojen perustelua ja välillä myös myönteisistä asioista uutisointia.
 Muun muassa tällaisia toiveita suomalaiset ovat esittäneet Ylelle kahvitteluhetkien lomassa.
 Kun Yleisradio keväällä  pyysi  suomalaisia kutsumaan Ylen kahville, projektin vetäjä  Elina Ravantti  ei olisi voinut uskoa, että kutsuja tulisi lopulta yli 700 kappaletta.
 – Se on ollut meille kerta kaikkiaan valtava yllätys, että kutsuja tuli niin paljon. Ajattelin, että niitä tulisi noin sata, Ylen journalismin akatemian päällikkönä työskentelevä Ravantti sanoo.
 Ihmisten kohtaaminen kasvokkain on tärkeää
 Innokkuutta osallistua on ollut myös Ylen sisällä.
 Mukaan ilmoittautui runsaasti vapaaehtoisia, ja heistä kahvittelemaan päätyi yhteensä 155 yleläistä uutis- ja ajankohtaistoiminnasta sekä suomen- että ruotsinkieliseltä puolelta.
 He työskentelevät eri puolilla Suomea ja edustavat monenlaisia ammattiryhmiä: joukossa on niin toimittajia, juontajia, kuvaajia, päälliköitä kuin tuottajiakin.
 Yle sai kahvikutsuja useilta koululuokilta. Tässä kuvassa yleläiset ovat vierailulla Helsingin Töölön yhteiskoulun lukiossa. Ville Laakso / Yle
 Yksi kahvittelijoista on ollut Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan vastaava päätoimittaja  Jouko Jokinen .
 Hän tapasi Helsingissä perussuomalaisten naisia ja Iitissä herraseurueen, joka perjantaisin kokoontuu pubiin.
 – Molemmista tilaisuuksista saimme paljon kommentteja ja ajateltavaa, mutta myös suoria juttuaiheita, Jokinen kuvailee tapaamisiaan.
 Jokisen mukaan ihmisten kohtaaminen kasvokkain on arvokasta.
 – Me toimittajat jäämme hyvin usein istumaan penkkeihimme ja seuraamaan internetiä, sähköpostia ja muita kanavia. Kuitenkin kun ihmisiä tapaa ja heidän kanssaan juttelee nokikkain, kohtaamisen syvyys ja merkitys ovat aivan eri luokkaa.
 Samaa korostavat muutkin kahvikutsuun vastanneet yleläiset.
 Tapaamisia ihmisten kanssa on kuvattu antoisiksi, lämminhenkisiksi ja opettavaisiksi. Uutta tietoa ne ovat antaneet etenkin suomalaisten mediankäyttötavoista.
 Esimerkiksi osa Ylen kahville kutsuneista kertoi pitävänsä nykyistä tieto- ja viestitulvaa niin valtavana, että  Uutisvahdin  kaltaiset sovellukset tuntuvat jo liialta.
 Iitissä kahvitteluhetki järjestettiin pubissa. Kuvassa ovat kutsun lähettäneet Alpo Talo, Kari Vaalgamaa, Iina Helander, Esa Lavonen ja Kari Helinevä sekä Yleltä  Simo Kymäläinen, Jouko Jokinen, Katri Mannonen, Heikki Kiseleff ja Tuomas Ferm. Heikki Kiseleff / Yle
 Monella oli esittää Ylelle toiveita. Usein ne liittyivät kutsujalle itselleen tärkeisiin asioihin.
 Esimerkiksi metsänomistaja toi esille, että hänen kaltaisiaan pitäisi kuulla enemmän, kun Yle uutisoi metsistä ja hakkuista.
 Romanivaikuttajat puolestaan toivoivat, että romanit voisivat esiintyä Ylellä muiden suomalaisten tapaan eikä aina tarvitsisi nostaa esille heidän taustaansa.
 Tapaamisissa Ylelle jaettiin sekä risuja että ruusuja.
 Kritiikkiä tuli muun muassa yksipuolisesta käsittelytavasta joidenkin aiheiden kohdalla ja sisältöjen huonosta mainostamisesta. Kehuja saivat esimerkiksi Ylen ulkomaan uutisointi, dokumentit ja nuorille suunnattu Kioski.
 Yhteensä 64 kahvihetkeä kesän aikana
 Elina Ravantti oli pannut kahvikeskusteluista merkille, että moni kaipaa Yleltä entistäkin tarkempia perusteluja eri valinnoille, joita uutistoimituksessa tehdään.
 Ihmiset haluavat esimerkiksi tietää, miten aiheet valikoituvat ja miksi niitä käsitellään jostain tietystä näkökulmasta. Myös haastateltavan valinta pohdituttaa.
 Toinen asia, joka painottui, oli hyvien uutisten kaipuu.
 – Eräs kutsun esittänyt tiivisti asian hyvin, kun hän kysyi, että eikö ne päälliköt anna teidän koskaan tehdä sellaisista aiheista juttuja, joissa asiat olisivat hyvin, Ravantti toteaa.
 Yle tapasi kahvien merkeissä isäntä Jaakko Räikkösen ja maitonautonkuljettaja Satu Uskin Rintalan maitotilalla Lappeenrannassa. Yle
 Tapaamisia on järjestetty alkukesän aikana melko tiuhaankin tahtiin. Tarkoitus on, että heinäkuun alkuun mennessä yhteensä 64 vierailua olisi saatu järjestettyä.
 – Halusimme, että joka maakunnasta olisi useampi kohde ja ettei mikään kolkka jäisi edustamatta. Lisäksi katsoimme, että mukana olisi hyvin erilaisia ihmisia: eri ikäisiä ja erilaisissa elämäntilanteisessa, Ravantti kertoo.
 Joukossa onkin ollut muun muassa päihde- ja mielenterveyskuntoutujia, entisiä telakan hitsareita ja levyseppiä, lukiolaisia, eläkeläisiä, jalkapallojoukkueen pelaajia, taksinkuljettajia ja perheitä.
 Myös heitä, jotka suhtautuvat Yleen kriittisesti tai joilla ei aiemmin ole ollut Yleen mitään suhdetta, on haluttu kuulla.
 Ravantin mukaan kahvitteluhetket ovat olleet Ylelle iso oppimisen paikka. Jatkon suhteen päätöstä ei kuitenkaan ole vielä tehty.
 – Katsomme ensin, mitä olemme oppineet näistä melkein 70 käynnistä. Tuloksia analysoidaan huolella ja niiden perusteella sitten ratkaistaan, mitä syksyllä tehdään.

Yle vastasi yli 60 kahvikutsuun – ihmiset toivovat lisää erilaisia näkökulmia, valintojen perusteluja ja hyvien asioiden uutisointia


Summary: Sähkökatko sai alkunsa Argentiinan sähköverkon viasta, mutta tarkempaa syytä tapahtuneelle ei vielä tiedetä.

Poikkeuksellisen laaja sähkökatko on iskenyt Argentiinaan ja Uruguayhin. Argentiinalaisen sähköyhtiön Edesurin Twitter-viestin mukaan sähköt katkesivat sunnuntaiaamuna koko Argentiinassa ja Uruguayssa.
 Sähkökatko sai alkunsa Argentiinan sähköverkon viasta, mutta tarkkaa syytä tapahtuneelle ei vielä tiedetä.
 Sosiaalisessa mediassa on julkaistu viestejä sähkökatkon ulottumisesta myös Brasilian, Paraguayn ja Chilen alueille. Brasilian ja Chilen viranomaiset ovat kuitenkin kiistäneet, että maiden alueella olisi katkoksia.
 Uutistoimisto AFP:n Twitterissä julkaisema video näyttää sähkökatkon pimentämän Uruguayn pääkaupungin Montevideon.
 Sähkökatko vaikuttaa kymmenien miljoonien ihmisten elämään. Argentiinan median mukaan sähköt katkesivat aamuseitsemän jälkeen paikallista aikaa pysäyttäen muun muassa junaliikenteen. Lentoliikenteen raportoidaan sen sijaan toimivan normaalisti.
 Argentiinalainen vesiyhtiö on kehottanut asiakkaitaan vähentämään vedenkäyttöä, sillä sähkökatko vaikuttaa myös vesilaitoksen toimintaan.
 "Jos nyt olisi arki, olisi kaaos"
 Argentiinan pääkaupungin Buenos Airesin katujen raportoidaan olevan tavallista hiljaisempia.
 – Jos nyt olisi arkipäivä, olisi kaaos, toteaa buenosairesilainen  Silvio Ubermann .
 Argentiinassa järjestetään tänään paikallisvaalit ja äänestyspaikoilta tulleiden raporttien mukaan ihmiset ovat äänestäneet muun muassa kännyköiden valossa.
 Argentiinan viranomaisten mukaan sähköjen palauttaminen on aloitettu ja paikoin siinä on jo onnistuttu. Työn arvioidaan kestävän useita tunteja. Uruguayssa on saatu palautettua sähköt osaan katkoksista kärsineistä alueista.
 Sähköyhtiön tiedottaja  Alejandra Martínez  sanoo  New York Timesin haastattelussa , ettei yhtä laajaa sähkökatkoa ole tapahtunut koskaan aikaisemmin.

Sähkökatko pimensi Argentiinan ja Uruguayn – "Jos nyt olisi arkipäivä, olisi kaaos"


Summary: Tutkijat korostavat median ja poliitikkojen valtaa termien vakiinnuttamisessa.

Muistatko kikkelikortti-episodin? Entä kokovartaloministerin ja setämiehet?
 Ainakin jääprinsessa-kohun moni suomalaisista tietää. Kysyimme tutkijoilta muun muassa setämiehen historiasta ja tasa-arvokeskustelun juurista, mutta ensin on hyvä taustoittaa lähihistoriassa kuohuttaneita termejä.
 Toimittajien ja poliitikkojen käyttämät erinäiset nimitykset ovat tulleet arkipäiväiseksi jokapäiväisessä elämässä, mutta kaikista tuorein tapaus paikantuu viime viikon lopulla julkaistuun Ilta-Sanomien politiikan erikoistoimittaja  Seppo Varjuksen   kommenttiin .
 Jutussa Suomen sisäministeri  Maria Ohisaloa  (vihr.) kuvailtiin jääprinsessaksi.
 Myös esimerkiksi keskustan puheenjohtaja  Juha Sipilää  on kutsuttu aiemmin kauhuelokuvien alieniksi ja Suomen sfinksiksi.
 Viikon alussa vihreiden tuore kansanedustaja  Iiris Suomela  ilmaisi ilonsa setämies-termin ilmestymisestä suomalaiseen sanakirjaan  Ylen Aamu-tv:ssä.
 Taas vuonna 2011 Keskon pääjohtaja  Matti Halmesmäki  kuvaili silloista pääministeriä  Mari Kiviniemeä  (kesk.)  kokovartaloministeriksi.
 Setämies-termiä kuvataan Kielitoimiston sanakirjassa kotona asuvaksi ja naimattomaksi veikkoseksi. Se käyttää sanasta seuraavaa esimerkkiä: "Setämies yritti iskeä nuoria naisia laivan baarissa. Nuorison hulinointia katsellessaan kolmikymppinenkin tuntee itsensä setämieheksi".
 Taas prinsessan sanallista merkitystä sanakirja kuvailee muun muassa näin: "käyttäytyä kuin prinsessa ylhäisesti" ja "perheen pikku prinsessa".
 Kokovartaloministeriä ei sanakirjasta löydy. Ainakaan vielä.
 Käytetyt termit eivät vain sanoja
 Helsingin yliopiston äidinkielen ja kirjallisuuden didaktiikan professorin  Liisa Tainion  mukaan niin jääprinsessan kuin setämiehenkin yhteys henkilön ulkonäköön on olennainen.
 – Tämä on mielestäni hyvin vastenmielinen piirre tällaisessa julkisessa keskustelussa. Huomio tulisi kiinnittää tekemisiin ja näkemyksiin, eikä henkilön ulkoiseen olemukseen.
 Osa kansasta on ilmaissut ärtymyksensä nimittelykohujen suhteen. Eikö elämässä ole jotain tärkeämpiäkin asioita ajettavana?
 Tampereen yliopiston sosiologin  Harri Melinin  mukaan Juha Sipilän sfinksimäisyydellä ja Maria Ohisalon prinsessamaisuudella on ero siinä, että toinen termeistä on sukupuolittunut ja toinen ei. Myös setämies-sanaa hän vierastaa.
 – Jos joku kutsuu prinsessaksi, tiedetään kyllä, mihin halutaan viitata. Setämiehen rinnalla myös äijä ja vaari ovat taas omalta osaltaan sukupuoleen kohdistuvia termejä. Aina kun "äijät" alkavat tekemään jotain, alan huolestua, Melin sanoo.
 Helsingin yliopiston apulaisprofessori  Kristiina Brunila  taas kertoo setämies-termin kehittyneen eräänlaisena vastaiskuna.
 – Perinteinen tapa riisua nainen vallasta on ollut käydä ulkoisen olemuksen kimppuun. Ehkä yksi pyrkimys vastata tähän seksismiin on setämies-nimitys, jolla on haluttu sanallistaa joidenkin pääasiassa miesten tapaa käyttää valtaa puhumalla ja niin sanotusti paremmin tietämällä muiden puolesta.
 Kuitenkin esimerkiksi äijää ja vaaria viljellään suomalaisessa arkikielessä alituiseen. Kysymys sukupuoleen kohdistuvien termien käytöstä liittyy siihen, missä kontekstissa niitä käytetään.
 Myös Tampereen yliopiston mediatutkija  Johanna Kantola  viittaa siihen, että edellä mainitut sanat eivät ole vain kirjaimia vailla historiaa.
 –Kysymys on siitä, että näitä termejä käyttämällä on mahdollista asettaa ihmisiä tiettyihin asemiin. Sanat ovat myös vallan ilmentymiä.
 Kikkelikortti-episodi tärkeä vedenjakaja
 Onko suomalainen tasa-arvokeskustelu sitten jonkinlaisessa mylleryksessä?
 Sosiologi Harri Melin taustoittaa nykytilannetta palaamalla naisten äänioikeuden noin satavuotiseen historiaan. Hän mainitsee kaksi tärkeää vedenjakajaa: Tiedotusvälineiden nimeämä Kikkelikortti-episodi ja yhdysvaltalainen Me too -liike.
 Vuonna 1990 tasa-arvoasialain neuvottelukunnan tutkija  Marianne Laxén  sai valtakunnansovittelijaksi valitulta  Jorma Reiniltä  ja hänen ystäviltään pornograafisen kortin Lapin erämailta.
 Myöhemmin Reini pyysi korttia julkisesti anteeksi.  Kikkelikortti-episodi  oli yksi 1990-luvun suurimmista kohu-uutisista, jossa punnittiin niin naisten kuin vallankäyttäjien asemaa suomalaisessa yhteiskunnassa.

 – Laxénilla oli rohkeutta tuoda asia julkisuuteen, jonka jälkeen naisten seksuaaliseen häirintään ja muuhun asiaa koskettavaan puheeseen on alettu kiinnittää aiempaa enemmän huomiota, sosiologi Melin sanoo.
 Vuonna 2017 alkanut Me too -liike korosti voimakkaasti sukupuolten käsittelyä julkisessa keskustelussa.
 – Nyt sosiaalisia valtasuhteita tehdään näkyväksi ja ilmaistaan, että asioiden on muututtava, Melin jatkaa.
 Sanat ovat valtaa
 Samalla kun mediatalot sitoutuvat faktoja ja tosiseikkoja sisältävään journalismiin, kaikki juttuun haastatellut tutkijat korostavat sanoihin sitoutunutta valtaa.
 – Kieli ei pelkästään heijasta todellisuutta vaan myös tuottaa sitä. Näin ymmärretään, ettei ole suinkaan yhdentekevää, miten jostakin ilmiöstä tai vaikkapa henkilöstä tai ryhmästä puhutaan, Helsingin yliopiston apulaisprofessori Brunila sanoo.
 Sosiologi Melin muistuttaa, että asenteiden kahtiajaossa on kysymys myös sukupolvien välisestä kuilusta.
 – Ihmisten ikä, kasvuympäristö ja siihen liittyvä kulttuuri vaikuttaa yksilön toimintaan todella paljon. Näin ollen myös nainen voi olla "setämies", vaikken itse osaa antaa kyseiselle termille sen suurempaa sisältöä. Erojen tekemisellä on kuitenkin väliä, koska peilaamme itseämme koko ajan muihin.
 Juttuun on haastateltu taustaksi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen Tasa-arvotiedon keskuksen kehittämispäällikkö Reetta Siukolaa ja Tampereen yliopiston tiedotusopin dosentti Iiris Ruohoa.
 Lue lisää:
 Roope Lipastin kolumni: Myös meitä setämiehiä pitää ymmärtää
 Naispuoliset asiantuntijat tasa-arvoisesti esiin! – Näin Yle on onnistunut kohentamaan ohjelmiensa sukupuolijakaumaa
 Kansanedustaja Iiris Suomelan mukaan nuoria naisia vähätellään ja heidän päälleen puhutaan – miespoliitiikot eivät tunnista ilmiötä

Jääprinsessoja ja setämiehiä – tasa-arvokeskustelu on suurimmassa muutoksessa sitten kikkelikorttiajan


Summary: Saksan liittopresidentti puhui brexitistä painajaisena. Niinistö puolestaan kysyi, minkälainen on unioni, joka perustaa puolustuksensa ulkopuoliseen apuun.

Saksan sosiaalidemokraattinen puolue (SPD)

Tasavallan presidentin  Kultaranta-keskustelut  alkoivat tänään Naantalin Kultarannassa. Keskustelujen avausistunnossa presidentti  Sauli Niinistön  vieraana on Saksan liittopresidentti  Frank-Walter Steinmeier . Keskustelun aiheena on Euroopan tulevaisuus. Voit katsoa keskustelun suorana klikkaamalla tämän jutun kuvaa.
 Niinistön mukaan Suomen EU-puheenjohtajuuden alku on haastava. Presidentti painotti tilaisuuden alussa pitämässään puheessa, että yksi keskisimmistä kysymyksistä EU:ssa on kysyä, onko meillä vielä jotakin yhteistä.
 – Meidän pitäisi muistuttaa itseämme, miksi olemme yhdessä. Jos löydämme yhteistä, on paljon helpompi puhua niistä asioista, joista olemme eri mieltä, Niinistö sanoi.
 Saksan liittopresidentti Frank-Walter Steinmeier hauskuutti yleisöä ensin onnittelemalla Suomea jääkiekon maailmanmestaruudesta.
 Hän pohti puheessaan Euroopan tulevaisuutta. Hän muistutti, että tulevaisuus on kaikkien muokattavissa. Hän listasi puheessaan tukun haasteita, joita Euroopalla on edessään. Näihin kuuluivat muun muuassa ilmastonmuutos ja maahanmuutto.
 – Poliittiset järjestelmät ovat kovan paineen alla. Meneillään on nopeita ja isoja muutoksia. Erimielisyyksien ja uusien voimien kasvaessa Euroopan pitää vahvistaa kotipesäänsä. Unioni toimii parhaiten yhtenäisenä.
 – Sitten meillä on painajainen nimeltään brexit, kyvykkään ja tärkeän jäsenvaltion menetys, hän jatkoi.
 Hän myös pohti EU:n suhdetta Yhdysvaltoihin, Venäjään ja Kiinaan.
 Steinmeierin mukaan poliittinen ja taloudellinen keskus siirtyy entistä enemmän pois Euroopasta. Maailmanjärjestyksen tukipilareita haastetaan koko ajan, hän muistutti.
 Steinmeierin mukaan elämme jännitteiden ja pakotteiden aikaa. Hänen mukaan monet merkit osoittavat siihen suuntaan, että Venäjä on kääntymässä enemmän sisäänpäin. Hänen mukaansa kylmempi ja etäisempi suhde Venäjään ei ole sekään riskitön.
 – Itä-Ukrainan kriisi on raskas taakka. Minkälainen meidän lähestystapamme pitäisi olla? Meidän pitää olla tietoisia rajoituksistamme ja muuttaa Venäjää toimivan suhteen löytömiseksi. Eurooppalaiset eivät voi tätä paeta ja tiedän, että Suomi on tämän keskustelun eturintamassa.
 Hänen mukaansa tapa, jolla ajattelemme tulevaisuuden suhteista suurvaltojen välillä vaikuttaa myös EU:n sisäiseen dynamiikkaan.
 – Meidän pitää ymmärtää, että Kiina lähentyy ja menee kauemmaksi yhtä aikaa. Kiina on Saksan suurin kauppakumppani, mutta myös kilpailija. Miten haluamme suhteen kehittyvän? Voimmeko säilyttää EU:n yhtenäisyyden tässä asiassa, hän kysyi.
 Lue myös:   Presidentti Niinistö kommentoi Kultarannassa hallitusohjelmaa ja hallituksen erityisavustajien määrää - "Käytin vain yhtä erityisavustajaa, joten koen olevani jäävi"
 Alkupuheiden jälkeen tilaisuus jatkui presidenttien keskustelulla. Myös siinä nousi esiin EU:n yhtenäisyys.
 Niinistö kysyi Steinmeieriltä, millaisena hän näkee EU:n viiden tai kymmenen vuoden päästä. Steinmeier toivoi, että eurooppalaiset oppisivat läksynsä Britannian EU-erosta. Hänen mukaansa ei ole kyse vain brexitistä vaan instituutioiden uskottavuudesta. Niinistön mukaan suurin vahinko asiassa on jo tapahtunut.
 – On kasvava tietoisuus siitä, että eurooppalaisten jos kenenkään pitäisi taistella maanosan yhtenäisyyden puolesta. En usko, että Pekingissä, Moskovassa tai Washingtonissa tehdään niin. Meidän pitää olla riittävän vakuuttavia, että näemme EU:n yhteisenä tulevaisuutenamme.
 Steinmeirin mukaan EU:n pitää palata perusasioihin sisäisten kinojen sijaan.
 Niinistö pohti EU:n puolustusta
 Niinistö kysyi mitä unionin pitäisi tehdä, jos sen Natoon kuulumatonta jäsenmaata kohtaan hyökättäisiin. Niinistön mukaan unionin tarkoitus on ollut turvata siihen kuuluvien kansalaisten turvallisuus.
 – Saan tähän kysymykseen usein vastaukseksi, että Nato hoitaa en. Minkälainen on unioni, jonka puolustus perustuu itseasiassa ulkopuoliselle avulle?, Niinistö kysyi.
 Niinistö oli kuitenkin tyytyväinen siitä, että turvallisuuspoliittista keskustelua käydään. Steinmeierin mukaan taustalla on historia. Suomi on erilaisessa asemassa kuin Saksa.
 Huomenna pohditaan kestääkö demokratia
 Seitsemättä kertaa järjestettävien Kultaranta-keskustelujen aiheena on tänä vuonna maailman murros sekä se, mikä on Euroopan ja Suomen asema kansainvälisten muutosten keskellä.
 Huomenna maanantaina Kultarannassa käydään kaksi keskustelua. Aamulla pidettävässä keskustelussa mietitään, voisiko Suomella olla rooli eurooppalaisen turvallisuuden tekijänä. Maanantaina iltapäivällä pidettävässä päätösistunnossa pohditaan kestääkö demokratia, kun politiikka on murroksessa.
 Voit katsoa kaikki keskustelut suorana Ylen verkkosivuilla kello 9.30 ja 14.30. Maanantain keskusteluja voit seurata suorana myös Yle TV1:ssä.

Yle seurasi: Presidentti Niinistö ja Saksan liittopresidentti painottavat Kultarannassa EU:n yhtenäisyyttä - "Poliittiset järjestelmät ovat kovan paineen alla"


Summary: Luitko jo nämä? Kokosimme sinulle viikon parhaita juttuja, jotka saatoit arjen kiireessä ohittaa.

Yhä useamman työntekijän työsopimukseen liitetään kilpailukielto, joka on voimassa vielä työsuhteen päättymisen jälkeenkin. Kuvituskuva. Henrietta Hassinen / Yle
 25 000 euron sakko, jos lähdet kilpailijalle töihin – "Joka toisella korkeakoulutetulla on uudessa työsopimuksessaan kilpailukieltosopimus"
 Yhä useampi työntekijä saa eteensä työsopimuksen, joka sisältää kilpailukieltolauseita. Kilpailukieltosopimuksia tehdään myös ilman pätevää syytä, ja  Antti Rinteen  (sd.) hallitus aikoo puuttua asiaan. Ylen tietojen mukaan kolmikantainen työryhmä ei saa ratkottua erimielisyyksiään asiassa.
 Lipmanin perheessä valmistaudutaan sapattiin kovalla kiireellä. Mika Mäkeläinen / Yle
 "Sapattina emme aja autolla emmekä käytä tietokonetta tai puhelinta" – Äärijuutalaisten suurperheet muuttavat Israelin arkea ja politiikkaa
 Ortodoksijuutalaisten erityisasema ärsyttää Israelissa monia. Nyt kiista asepalveluksesta johtaa uusiin parlamenttivaaleihin.
 Seurakuntapastori Henna Salo vihki kesällä 2017 samaa sukupuolta olevan parin. Hallinto-oikeuden päätöstä Salon rangaistuksestaan tekemästä valituksesta odotetaan ehkä tämän kesän aikana. Tarmo Niemi / Yle
 Henna Salon elämää ohjaa halu auttaa heikompia – helppoa se ei aina ole: "En olisi valmistuessani 2009 voinut kuvitellakaan sellaista vihapuhetta kuin tänään on"
 Pappi Henna Salo puolustaa vähemmistöjen oikeuksia. Siitä on seurannut vihapostia, nimittelyä ja työnantajan kirjallinen varoitus.
 Turusta olisi helppoa hypätä laivaan, mutta István Rytkönen ja Nea Peltoniemi pyrkivät kulkemaan kaikki reissut ulkomaita myöten raiteita pitkin.  Paula Collin / Yle
 He matkustavat junalla pohjoisen kautta maailmalle, vaikka se on kallista ja hidasta – saastuttaa huomattavasti vähemmän kuin laivailu, mutta onko siinä järkeä?
 Laivaliikenteen päästöt ovat vajaat kolme prosenttia ihmisten kasvihuonekaasupäästöistä. Se on lähellä lentoliikenteen päästöjä.
 Terveysviranomaiset hautaavat maahan sikoja Vietnamin Hanoissa. Manan Vatsyayana / AFP
 Afrikkalainen sikarutto riehuu Kiinassa – suomalaiset lihatalot voivat hyötyä valtavien markkinoiden sianlihapulasta
 Kaikki maailman sianlihan vienti ei riittäisi kattamaan Kiinan suurta kysyntää.

Viisi huippujuttua sunnuntai-iltaan: 25 000 euron sakko työsopimuksessa, äärijuutalaisten asema ärsyttää ja auttaja kohtaa vihapuhetta


Summary: Sveitsiläiskilpailija menehtyi sadekelin kilpailussa lauantaina.

Lauantaista ratamoottoripyöräkilpailua ajettiin sateessa Imatran katuradalla, kun kilpailu yhtäkkiä keskeytettiin muutama kierros ennen ruutulippua. Lappeenrantalainen  Tomi Vainikka  ja helsinkiläinen  Heimo Märkälä  seurasivat kisaa pääsuoran katsomosta.
 – Nähtiin kaatuminen nopeasti näytöltä ja ihmeteltiin, miten on mahtanut käydä. Aika pahannäköinen. Kuski makasi siellä, Vainikka kuvailee.
 Onnettomuuskuvia näytettiin tapahtuman näytöillä vain muutamia sekunteja. Yleisö saattoi vain arvailla, mitä "Navetan mutkien" jälkeen suoralla osuudella on tapahtunut.
 – Valitettavasti onnettomuudet kuuluvat tähän lajiin, Vainikka ja Märkälä toteavat.
 Kilpailija osui valopylvääseen
 Imatranajon organisaatio vahvisti sunnuntaina, että lauantaisessa onnettomuudessa menehtynyt kuljettaja oli sveitsiläinen  Mathias Gnägi , 32.
 – Kuljettaja ajoi kilpailussa yhdeksäntenä. Edellä ajavaan sekä takana ajavaan oli kymmenen sekunnin väli, kun hän pienellä suoralla menetti pyöränsä hallinnan, kaatui ja loukkasi itsensä, kertaa Moottoriliiton puheenjohtaja  Tapio Nevala .
 Kuljettaja liukui valopylvästä päin ennen Pietarintielle kääntyvää mutkaa. Kilpailu keskeytettiin välittömästi onnettomuuden jälkeen. Gnägi menehtyi saamiinsa vammoihin Etelä-Karjalan keskussairaalassa
 Kilpailun järjestäjä Imatran Moottorikerho ja lajin kattojärjestö Suomen Moottoriliitto ottavat osaa kilpailijan omaisten ja kanssakilpailijoiden suruun..
 Onnettomuus sattui ennen Pietarintien risteystä. Valopylväs sijaitsi kuvan keskikohdassa. Kuvan kilpailija ei liity tapaukseen. Kari Saastamoinen / Yle
 Sade kuuluu ratamoottoripyöräilyyn
 Moottoriliiton Nevalan mukaan sade ei ollut niin rankka, että kisa olisi pitänyt peruuttaa.
 – Road racingia ajetaan perinteisesti myös sateella. Kyllä tämä oli vain ikävä onnettomuus, joita aina joskus sattuu.
 Moottoriliitto perusti tutkijalautakunnan selvittämään, mikä onnettomuuden aiheutti ja kuinka sellainen voidaan jatkossa välttää. Myös Kaakkois-Suomen poliisi tutkii onnettomuutta.
 Kisaviikonloppu jatkui normaalisti sunnuntaina.
 – Kilpailijoiden kanssa keskusteltiin asiasta aamulla. He halusivat yksimielisesti kunnioittaa menehtynyttä kilpailijaa ja jatkaa kilpailua normaalisti, Nevala kertoo.
 Pylväs, johon kilpailija osui, oli poistettu sunnuntain ajoihin mennessä.
 "Rata on turvallisempi kuin vuosia sitten"
 Mathias Gnägi on kolmas Imatranajossa kuollut kuljettaja. Englantilainen Vernon Cottle menehtyi vuonna 1964 ja skotlantilainen Jock Taylor vuonna 1982.
 Vuonna 1986 surmansa sai yleisössä ollut poika. Tämä onnettomuus päätti tapahtuman järjestämisen Imatran katuradalla, kunnes Imatranajo teki paluun kolme vuotta sitten IRRC-luokan osakilpailuna.
 Moottoriliiton puheenjohtaja Tapio Nevala ei näe, että lauantain onnettomuus vaikuttaisi Imatranajon järjestämiseen tulevaisuudessa.
 – Ei tätä voi edes verrata siihen aikaan. Rata on nyt paljon turvallisempi kuin vuosia sitten. Totta kai katuratakilpailuun liittyy enemmän riskejä kuin varsinaisilla radoilla ajettaviin kilpailuihin.
 Radan varressa on muistokivet kahdelle Imatranajossa kuolleelle kilpailijalle. Kari Saastamoinen / Yle

Imatranajo vaatinut vuosien varrella neljä kuolonuhria: "Ikäviä onnettomuuksia joskus sattuu"


Summary: Marko tuli isäksi kesken vankilatuomion. Oma lapsi on suurin motiivi pysyä siviilissä.

Marko  kuuli tulleensa isäksi tavallisena arki-iltana. Vankilan henkilökunta tiedotti asiasta keskusradion kautta. Marko suoritti pitkää tuomiota tekemästään henkirikoksesta. Hän ei esiinny jutussa omalla nimellään uhrin ja omaisten yksityisyyden turvaamiseksi.
 Rikollismaailman keskelle tullut tieto isäksi tulemisesta kolahti. Käyttäytymisongelmat vankilassa piti saada kuriin, että tapaamiset lapsen kanssa onnistuisivat.
 – Silloin tavoitteet elämässä muuttuivat, halusin normaalimpaa elämää, Marko kertoo.
 Marko meni naimisiin vankeuden aikana. Kun yhteinen lapsi syntyi, olivat sekä äiti että isä kärsimässä vankeustuomioita omilla tahoillaan. Perhe-elämää ryhdyttiin opettelemaan valvotuissa tapaamisissa.
 – Tehtiin ihan tavallisia asioita: leikittiin, luettiin kirjoja ja ulkoiltiin, Marko kertoo.
 Sittemmin pariskunta erosi, ja nyt molemmat ovat siviilissä. Lapsen arkea hoidetaan niin, että molemmilla on säilynyt arkinen yhteys lapseen.
 Kohti hyvää vanhemmuutta
 Vankiperhetyötä tekevän  Nana Lindholmin  kanssa on ollut 40 mies- ja naisvankia opettelemassa vanhemmuutta sekä muurien ulko- että sisäpuolella. Hän työskentelee parhaillaan Vanhempi vankilan portilla -projektissa.
 Markon kanssa Nana on työskennellyt parin vuoden ajan.
 Vanhemmuus vaatii tunteita, kykyä huomioida toisen tarpeet ja asettua lapsen asemaan. Nana kehuu Markon edistymistä.
 – Hänessä on luontaista isyyttä. Kun lapsi kietoo kädet hänen kaulaansa ja rutistaa, niin näen siinä rakkautta ja lämpöä, sanoo Nana Lindholm.
 Vanhempi vankilan portilla -projekti valmentaa mies- ja naisvankeja vanhemmuuteen. Mauri Ratilainen / AOP
 Marko kuuntelee Nanan puhetta katse lattiaan nauliutuneena. Sitten olemus herpaantuu, ja tunne ottaa vallan. Markon silmät ovat kostuneet liikutuksesta. Käy selväksi, että rohkaisevat sanat kantavat pitkän matkan.
 Lapsi on suurin motiivi pysyä siviilissä
 Marko toteaa suorasukaisesti, että ellei lasta olisi, hän olisi todennäköisesti palannut vanhoihin kuvioihin.
 – Oma lapsi on suurin motiivi pysyä siviilissä.
 Toki vapauteen kannustavat myös vanhemmat ja ystävät. Silti tärkein syy on mahdollisuus elää normaalia arkea lapsen kanssa. Arjen harmautta on pakko oppia sietämään.
 Ja juuri nyt se kuulostaa oravanpyörältä: kurahousuilta, työltä, harrastuksilta. Jännittävää se ei ole. Rahaa on niukasti, ja asema vankilassa on vaihtunut tavalliseen elämään, jossa vanhat statukset toimivat vain hissinä alaspäin.
 "Vankilasta puhutaan vanhempien työpaikkana"
 Rikosseuraamuslaitos kirjasi ensimmäiset lapsi- ja perhelinjaukset ohjelmaansa vasta vuonna 2013. Arvioiden mukaan noin 62 prosentilla vangeista on omia lapsia. Suomessa on arvioitu olevan noin 10 000 lasta, joiden toinen tai molemmat vanhemmat ovat vankilassa.
 – Vankeutta salataan ja hävetään paljon. Vankilasta puhutaan vanhempien työpaikkana, jopa silloin kun lapsi on vankilassa vierailulla, Nana Lindholm kertoo.
 Vanhemmuus vankilasta käsin on rajattua, mutta mahdollista. Timo Leponiemi / Yle
 Vankia ei pidetä hyvänä vanhempana. Eikä omaan vanhemmuuteen usko vanki itsekään.
 Lindholm korostaa, että vangin täytyy uskaltaa antautua lapsen kysymyksille ja lopettaa salailu.
 Jos lapset ovat olleet leikki-ikäisiä tuomion alussa, heistä on voinut tulla teini-ikäisiä, kun vanhempi vapautuu.
 – Silloin voi olla todella rankkaa. Yhteydenpito teini-ikäisten lasten kanssa ei välttämättä onnistu enää, Lindholm kertoo.
 Kun oma lapsi tekee rikoksen
 Perheenjäsenen joutuminen vankilaan puhkaisee kriisin, johon on vaikea saada tukea. Vanhemmat syyllistävät itseään ja pelkäävät lapsensa turvallisuuden puolesta.
 Vankien omaiset eli VAO ry on valtakunnallinen tukijärjestö, joka perustettiin vuonna 2005 vanhempien toimesta. Nykyisin apua VAO:sta hakevat myös vankien lapset.
 – Harva tietää, kuinka vankilamaailma toimii. Vapauduttuaan moni vanki tukeutuu vanhempiinsa selvitäkseen siviiliarjen rutiineista, kuvaa  Sanja Sateenranta  VAO:sta.
 Yhteiskunnan asenteet langettavat tuomion vangin lähiomaisille heidän iästään riippumatta. Moni perhe kärsii siviilissä langetettua tuomiota yksin.
 – Omaiset jäävät hiljaisiksi asianomistajiksi vankeustuomion tuoman häpeän kanssa, kuvaa Sanja Sateenranta.
 Totuuden hetki
 Joskus Markon on kerrottava tekemästään rikoksesta lapselleen. On kyettävä olemaan rehellinen.
 – Siitä on pakko kertoa, koska se tulee kuitenkin ilmi jotakin kautta – ja se tapahtuu aina uudelleen, hän sanoo.
 Marko sanoo oman lapsuutensa olleen hyvä. Hän sai lapsuudessaan kokemuksia ja elämyksiä, ja samaa Markokin haluaa lapselleen tarjota.
 Vankeustuomion jälkeen on kestettävä myös siviilimaailman tuomio. Joskus se on elinkautistakin pidempi.
 – En minä voi ihmisille mitään. Minun tekemääni rikosta tai rikollista elämääni ei kenenkään tarvitse hyväksyä, mutta minut tarvitsee. Mikä minä olen arvoimaan sitä, mitä kukin minusta ajattelee, Marko toteaa.

Vankilassa oleva vanhempi ei jaa arkea, mutta voi olla lapsen mielessä joka päivä


Summary: Omatoiminen matkailu puhuttelee suomalaisia.  "Kummasta näkee enemmän, asuntoautosta vai lentokoneesta?" juupajokelainen reissaaja kysyy.

Juupajokelainen  Tuula Lepola  pudistelee matkailuauton mattoja Rastilan leirintäalueella Helsingissä.
 Puheesta kuulee, että tämä nainen on tottunut olemaan tien päällä.
 – Ai missäkö on Juupajoki? Tampereelta ensin ysitietä Orivedelle ja sitten viiskasia kohti Mänttää. Sieltä se löytyy.
 Kolmiakselinen, kolmen litran moottorilla varustettu Rapido on omistajiensa ylpeys. Sisustuksessa on käytetty valkoista nahkaa. Sähköä ja suihkuvettä riittää useamman päivän tarpeisiin.
 Tilaa on 20 neliötä, eli enemmän kuin vantaalaisissa  tehoyksiöissä .
 Auto on ahkerassa käytössä. Koko Euroopasta ei löydy kuin kymmenkunta maata, jota Lepola ei olisi miehensä kanssa kolunnut. Ne puuttuvat ovat lähinnä Liechtensteinin ja Monacon kaltaisia pikkumaita sekä saarivaltioita, joihin ei kumirenkailla ajaen pääse.
 Lepola on ihastunut Ranskan historiallisiin linnoihin ja haaveilee kokevansa joskus Marokon.
 Mutta miksi juupajokelaiset ovat valinneet juuri asuntoauton? Kymppisarjan Rapidon hinnalla lentäisi Ranskaan ja takaisin kymmeniä kertoja.
 – Kummasta näkee enemmän, asuntoautosta vai lentokoneesta? Lepola vastaa.
 – Lentomatkailu on sitä, että valitaan kohde ja hotelli. Sen jälkeen kaikki pyörii siinä ympärillä. Sama matka asuntoautolla tehden antaa paljon enemmän. Voit valita itse päämääräsi etkä ole riippuvainen muista.
 Maanteiden romantiikka ei ole kuollut.
 Nyt myydään jo "ei-oota"
 Löytääkö uusi sukupolvi leirintämatkailun? "Meillä käy jatkuvasti nuoria perheitä, joiden vanhemmat ovat aikanaan asuntovaunuilleet omien vanhempiensa kanssa", Rastilan leirintäalueen aluevastaava Jarmo Valtanen sanoo. Jaani Lampinen / Yle
 Helsingin Rastilan lerintäalueella on optimistinen tunnelma. Alueelle on suunniteltu asuntorakentamista jo vuosien ajan, mutta viimeisimpien tietojen mukaan suunnitelmat eivät toteudu  ainakaan kymmeneen vuoteen .
 Lisäksi kesäkausi on lähtenyt erittäin hyvin liikkeelle, kertoo aluevastaava  Jarmo Valtanen .
 – Yleensä juhannus on se hetki, jolloin joudumme myymään ei-oota. Tänä vuonna ruuhka alkoi jo noin kaksi viikkoa sitten. Joudumme käännyttämään iltaisin matkailuautoja portilta, Valtanen kertoo.
 Suomen leirintäalueyhdistyksen toiminnanjohtaja  Antti Saukkosen  mukaan viime kesän lämpö helli leiriytyjien lisäksi Suomen leirintäalueyrittäjiä.
 – Koko viime kesä oli erinomainen, ja pääsimme reilun kolmen prosentin kasvuun. Itse asiassa kausi loppui vähän kesken, kun lämpöä riitti, mutta koulut alkoivat, hän sanoo.
 Saukkonen uskoo, että ilmastonmuutokseen liittyvät huolet nostavat leirintämatkailun suosiota. Samaa mieltä on matkailuajoneuvotuojien yhdistyksen toiminnanjohtaja  Antti Siljamäki .
 Hän laskeskelee, että nelihenkisen perheen reissu Kanarialle aiheuttaa reilusti yli kaksi kertaa enemmän hiilidioksidipäästöjä kuin viiden tuhannen kilometrin asuntoautoilu Keski-Euroopassa.
 "Asuntoautojen kauppa on ollut jo useamman vuoden kymmenen prosentin kasvuvauhdissa", Antti Siljamäki sanoo. Jaani Lampinen / Yle
 Toinen harrastuksen kasvua tukeva trendi on omatoimimatkailun nousu.
 – Kiinnostus omatoimimatkailuun on ollut nousussa jo useita vuosia etenkin nuoremman väen keskuudessa. Nyt se on levinnyt myös meidän toimialallemme. Se näkyy myyntimäärien kasvuna, Siljamäki kertoo.
 Samaan aikaan kun kauppa käy, myös asuntoautojen vuokraajat kertovat  liiketoiminnan voimakkaasta kasvusta .
 Saukkosen ja Siljamäen mukaan juuri kaluston vuokraus on ollut monelle nuorelle tie leirintämatkailun pariin.
 Palataan kuitenkin leirintämatkailun kehityskäyriin myöhemmin.
 Kun kansakunta nousi renkaille
 Menneiden aikojen leiritunnelmaa. Ford Anglia ja kupoliteltta.  Matti Poutvaara / Museovirasto
 Suomalaiset aloittivat leirintämatkailun toden teolla kuutisenkymmentä vuotta sitten. Innostuksen taustalla vaikutti monta syytä, tärkeimpinä kesälomien pidentyminen, autokannan nopea kasvu ja elintason yleinen nousu.
 Sopu-teltat tungettiin kuplavolsuihin ja volvoamatsoneihin, kun kansakunta lähti katsomaan maailmaa. Napapiiri, Lemmenjoki ja Jäämeri – täältä tullaan!
 Asuntovaunuvalmistus alkoi Suomessa jo 1960-luvulla – ja 1980-luvulle tultaessa yhä useampi suomalainen oli vaihtanut Sopu-telttojen nihkeyden lasikuituiseen luksukseen. Myös leirintämökit olivat suosiossa.
 Tällä vuosituhannella asuntoautojen myynti on ohittanut asuntovaunujen myynnin. Sekin kertoo elintason noususta – asuntoauto on kalliimpi ostaa ja ylläpitää kuin asuntovaunu.
 Alla olevista kaavioista ensimmäinen kuvaa matkailuajoneuvojen rekisteröintimääriä. Jälkimmäinen taas kuvaa asuntoautojen ja vaunujen kokonaismäärää Suomessa.
 Myynti heiluu talouskehityksen mukana, mutta maassamme on enemmän matkailukalustoa kuin koskaan ennen.
 Mikko Airikka / Yle
 Mikko Airikka / Yle, Lähde: Matkailuajoneuvotuojat
 Pitkä lasku
 Kun kaluston määrä kasvaa, kaipa leirintäalueiden asiakasmääräkin kasvaisivat kohisten? Näin ei ole.
 Leirintämatkailun kulta-ajat näyttävät jääneen menneisyyteen.
 Tämä näkyy selvästi kahdessa seuraavassa kuvassa. Kaavioista ensimmäinen kuvaa leirintäalueilla tehtyjen yöpymisten määrää, jälkimmäinen leirintäalueiden määrää.
 Suomalaisten leirintämatkailu on ollut loivassa laskussa jo pitkään.  Mikko Airikka / Yle
 Mikko Airikka / Yle
 Mitä kaavio kertoo? Yllä olevat kaaviot perustuvat Tilastokeskuksen keräämiin tietoihin. Tilastokeskus seuraa virallisia, ulkoilulain määritelmän mukaisia leirintäalueita. Tämä rajaa seurannan ulkopuolelle esimerkiksi SF-Caravan-kerhon suljetussa käytössä olevat alueet sekä 25 teltta-, auto- tai vaunupaikan leirintäkohteet.
 Toimintaa jatkaville leirintäalueille on tietysti lohduttavaa kuulla, että kilpailevien alueiden määrä laskee nopeammin kuin asiakkaiden määrä.
 Toisaalta, jos hyviä kohteita on vähän, asiakkaat eivät lähde tien päälle – ja koko matkailumuodon vetovoima laskee.
 Miksi ala ei kasva?
 Jos matkailukaluston määrä kasvaa, miksi se ei näy leirintäalueiden yöpymismäärissä? Yksi selitys on, ettei leirintäalueisiin ole investoitu riittävästi. Siihen taas on Leirintäalueyhdistyksen Antti Saukkosen mukaan syynä usein epävarmuus.
 Jos kunnassa pohditaan, että leirintäalueen paikalle voisi rakentaa asuntoja tai hotellin, silloin vuokralla elävä yrittäjä ei investoi.
 – Suurin ongelma leirintäalueyrittämisessä on se, että vuokrasopimukset ovat tänä päivänä liian lyhyitä, Saukkonen sanoo.
 – Jos vuokrasopimus on vähintään 15 vuotta, se tuo aivan toisenlaisia suunnitelmia.
 Kunnissa herätys! "Leirintämatkailija jättää paikkakunnalle keskimääräin 96 euroa per vuorokausi", Antti Saukkonen sanoo. Jaani Lampinen / Yle
 Lopettamisuhka on leijunut esimerkiksi Lappeenrannan Huhtiniemen, Helsingin Rastilan ja Nokian Viinikanniemen yllä – kahden ensiksi mainitun osalta uhka on väistynyt ainakin vuosikymmeneksi.
 Toinen haaste leirintäalueille on leirintämatkaajien parissa tapahtunut muutos. Perinteinen asuntovaunumatkaaja pysäköi leirintäalueelle ja lähti sieltä käsin tutkimaan lähiympäristöä. Uuden ajan asuntoautoilijan sen sijaan tapaa yöpymästä parkkipaikalta tai luonnon helmasta.
 – Leirintäaluevuorokaudet eivät ole nousussa, koska uusi porukka, joka on tullut harrastuksen piiriin, käyttää hyvin paljon jokamiehen oikeutta. He ovat vapaaparkissa, tai puskaparkissa, esimerkiksi kirkkojen parkkialueilla ja venesatamissa, Siljamäki kuvaa.
 Omavarainen matkailuautoväki toivoo kunnilta ilmaisia tai lähes ilmaisia matkaparkkeja – ja mieluiten lähelle kaupunkien keskustoja. Niitä peräänkuuluttaa myös matkailuajoneuvotuojien toiminnanjohtaja.
 Leirintäalueväen tämä kysymys saa takajaloilleen.
 – Suomeen ei todellakaan tarvita lisää matkaparkkeja, ei ainakaan kesäaikana, Antti Saukkonen puuskahtaa.
 Ruotsalaiset tulevat
 Länsinaapurissa leirintämatkailu on syvällä kansakunnan perimässä ja siinä on myös liiketoiminnallisempi ote. Tämä näkyy myös luvuissa.
 Suomessa leirintäalueilla vietettiin viime vuonna 1,9 miljoonaa yötä – Ruotsissa yli  16 miljoonaa  yötä.
 Suomen suurin leirintäalueyhtiö pyörittää neljää leirintäaluetta – Ruotsin suurin 40:tä leirintäaluetta.
 Tuon ruotsalaisyhtiön nimi on Nordic Camping & Resort, ja se suunnittelee parhaillaan laajentumista myös Suomeen.
 – Suomi on yksi maista jota harkitsemme, Nordic Camping & Resortin toimitusjohtaja  Johan Söör  sanoo.
 – Ruotsin markkina on kasvanut 4–5 prosentin vauhtia viimeksi kuluneet kymmenen vuotta. On kiinnostavaa, ettei sitä kasvua ole nähty Suomessa. Markkina on selvästi alikehittynyt, ja se avaa mahdollisuuksia.
 "Ketju voi investoida enemmän ja ohjata asiakkaita kohteesta toiseen", Johan Söör sanoo. Nordic Camping & Resort
 Johan Söörin arvion mukaan Suomessa on ollut käynnissä huono kierre. Kun ei ole kasvua, ei investoida – ja kun ei investoida, ei tule kasvua. Ruotsissa taas on investoitu ja houkuteltu uusia sukupolvia ja käyttäjäryhmiä.
 – Myös kunnat näkevät tämän Ruotsissa hyvin tärkeäksi. Saamme yhteydenottoja kunnilta, jotka haluavat rakentaa lisää leirintäalueita, hän sanoo.
 Ruotsalaisyhtiön rahoituksen takana on viime vuosina ollut norjalainen pääomasijoittaja Norvestor. Tammikuussa Nordic Camping osti  pienemmän ruotsalaisen kilpailijansa . Todennäköisesti myös laajentuminen Suomeen tehtäisiin yrityskaupoilla.
 Leirintämatkailu kasvaa  Pohjois-Amerikassa Leirintämatkailun kasvu ei ole vain ruotsalainen erikoisuus. Harrastus elää nousukautta myös Pohjois-Amerikassa. Kampgrounds of American julkaiseman  raportin  mukaan mantereella on lähes 80 miljoonaa kotitaloutta, jotka harjoittavat leirintämatkailua vähintään satunnaisesti. Viiden vuoden kuluessa määrä on kasvanut yli seitsemällä miljoonalla kotitaloudella. Vuonna 2018 ensimmäistä kerta leiriytyneistä 41 prosenttia oli alle 38-vuotiaita.
 "Tervetuloa vain!"
 Suomen suurin leirintäalueyhtiö on Suomi Camping, jolla on leirintäalueet Tampereella, Heinolassa, Porissa ja Kuopiossa. Viime vuonna liikevaihtoa syntyi yrittäjä-toimitusjohtaja  Mika Mökkösen  mukaan yli kolme miljoonaa euroa ja tulosta noin 350 000 euroa.
 – Liiketoiminta on ollut kannattavassa kasvussa nyt kymmenen vuotta. Se on seurausta siitä, että olemme kehittäneet kohteita nykyaikaiseen suuntaan, Mökkönen sanoo.
 Ovatko ruotsalaiset soitelleet ostoaikeissa? "Olen kuulopuheiden varassa", Suomi Campingin Mika Mökkönen sanoo. Jaani Lampinen / Yle
 Mökkönen arvioi, että Suomen markkinoille ei ole helppo tulla. Suomi on Euroopasta katsoen laivayhteyksien päässä ja leirintäkausi on lyhyempi kuin esimerkiksi Etelä-Ruotsissa.
 Mökkönen kertoo odottavansa venäläisen matkailun piristymistä.
 – Volyymit on Suomessa hyvin paljon pienemmät kuin muissa Pohjoismaissa, hän sanoo.
 Jos ruotsalaiset toteuttavat suunnitelmansa, Suomi Camping voisi hyvinkin olla sopiva ostokohde.
 Ovatko ruotsalaiset ottaneet jo yhteyttä?
 – En ole käynyt keskusteluja asiasta. Olen kuulopuheiden varassa, Mökkönen sanoo.
 – Mutta tervetuloa Suomeen. Jos ala saa lisää näkyvyyttä ja toimijoita, sehän on vain hyvä.
 Yrittäjän mukaan ruotsalaisten mahdollisesti tekemät investoinnit olisivat hyväksi koko alalle, koska leirintäalueet eivät kilpaile keskenään – vaan ennen kaikkea muita lomanviettotapoja vastaan.
 Raahelaisille Timo ja Päivi Huhtamäelle asuntoauto on tukikohta harrastamiselle. "Laskettelu, moottoripyöräily, maastopyöräily... Ei tarvitse mennä tauolla mennä aina ravintoloihin syömään." Jaani Lampinen / Yle

Leirintämatkailu ei kulje hautaan suurten ikäluokkien mukana – Ruotsalainen jättiketju suunnittelee yrityskauppoja Suomessa


Summary: Uusi siirtokunta sijaitsee Golanin kukkuloilla, jotka Israel miehitti vuonna 1967.

Israelin hallitus on nimennyt juutalaissiirtokunnan Yhdysvaltain presidentin  Donald Trumpin  mukaan. Pääministeri  Benjamin Netanjahu  julkisti sunnuntaina kyltin, jonka mukaan Golanille perustetun uuden juutalaissiirtokunnan nimi on Ramat Trump eli Trump Heights eli Trumpin kukkulat.
 Israel miehitti Syyrialle kuuluvat Golanin kukkulat vuonna 1967 käydyssä kuuden päivän sodassa. Kansainvälinen yhteisö ei ole tunnustanut aluetta Israelin osaksi, joten myös Trumpin mukaan nimetty siirtokunta on laiton.
 Uuteen, Trumpin mukaan nimettyyn siirtokuntaan johtavan tien varsille on pystytetty Israelin ja Yhdysvaltain lippuja. Atef Safadi / EPA
 Donald Trump allekirjoitti maaliskuussa asetuksen, jolla tunnustetaan Golanin kukkulat Israelille kuuluvaksi alueeksi.  Siirtokunnan nimeäminen Trumpin mukaan on Israelin kiitos tästä kannanotosta.
 – Trump on suuri Israelin ystävä, Netanjahu totesi sunnuntaina.
 Lisää aiheesta:
 Toimittajalta: Golanin tunnustaminen Israelille kuuluvaksi on Trumpilta vaarallinen veto, mutta miksi?

Israel nimesi juutalaissiirtokunnan Yhdysvaltain presidentin mukaan: Trumpin kukkulat


Summary: Japanilaiseen populaarikulttuuriin keskittyvä Desucon järjestettiin Lahden Sibeliustalossa nyt yhdennentoista kerran. Tapahtumassa nähtiin toinen toistaan upeampia cosplay-asuja.

Mipurinchanin Sheryl Nome -hahmo japanilaisesta Macross Frontier - eli Makuroso Furontia -animesta. – Sheryl Nome on laulajatähtönen, jolla on ihania asua, ja sellaisia on kiva tehdä. Cossaaminen antaa minulle tilaisuuden olla luova. Tykkään ommella ja tehdä asioita käsillä, Mipurinchan kertoo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Hapsu Cosplayn Mooses ja Torleif_costumingin Ramses, molemmat hahmot vuoden 1998 Egyptin prinssi -animaatiosta. – Cosplay on minulle elämäntapa. Se yhdistää hienosti toisiinsa monta eri taiteen ja käsityön alaa. Tämän takia cosplay on laaja-alainen ja haasteellinen harrastusmuoto, Hapsu toteaa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Necromvncerin Onikiri-hahmo Onmyoji-pelistä. – Pidän tämän hahmon designista ja tarinasta. Itse asiassa Onmyoji- pelistä löytyy ainakin sata hahmoa, joita haluaisin cossata, Necromvncer kertoo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Violetta Marinin Harley Quinn -rikollishahmo Batman-animaatiosarjasta. – Tietyllä tavalla samastun itsekin Harley Quinniin. Kyse on itsevarmasta naishahmosta, jolla on roppakaupalla mielikuvitusta. Harley on pahis, muttei esimerkiksi käytä oikeita aseita, Marin toteaa.   Jussi Mankkinen / Yle
 Milla Korkeamäen Crymini-hahmo Hazbin Hotel -sarjasta. Maskeerauksessa on käytetty muun muassa lateksia ja vahaa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Minna Fagerdahlin Yumichika Ayasegawa -hahmo Bleach -animesta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Minna Fagerdahl ja Yumichika Ayasegawa. Jussi Mankkinen / Yle
 Monin Paisley Park -hahmo Jojo's Bizarre Adventure -mangasta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Syncin Tobirama Senju -hahmo Naruto-animesta: – Hain taannoin Japaniin cosplay-tapahtumaan, jossa promotoitiin puhtaiden merien puolesta. Osallistujia pyydettiin pukeutumaan asuun, jossa on jotakin sinistä. Tämä hahmo on ollut listallani jo pitkään, joten nyt oli oikea tilaisuus tehdä se, Sync kertoo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Sync ja Tobirama Senju.  Jussi Mankkinen / Yle
 Desuconissa vieraili myös SilliSin Aku Sedä -kulttihahmo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Sampsa Rytkönen ja Ice King eli Jääkuningas yhdysvaltalaisesta Adventure Time -sarjasta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Ilona Huovisen näyttävä Bowsette Super Mariosta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Ilona Huovinen ja Bowsette. Jussi Mankkinen / Yle
 Visa Tiitinen ja yksi Sword Art Online -sarjan päähahmoista, Kirito.  Huomaa valomiekka.  Jussi Mankkinen / Yle
 Sonia Ben Henian Celestia Ludenberg Danganronpa-pelistä. Valtavaan hiuslaitteeseen on muun muassa käytetty 18 metriä ilmastointiteippiä ja se "painaa ihan liikaa".  Jussi Mankkinen / Yle
 Sonia Ben Henia ja Celestia Ludenberg.  Jussi Mankkinen / Yle
 Emi Svinhufvudin ja Adeliina Paloniemen sweet lolita -tyyliä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Emi Svinhufvud ja Adeliina Paloniemi ja sweet lolita -tyyliä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Kasper Järvelin ja Jeremiah Valeska FOXin Gotham-sarjasta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Kasper Järvelin ja Jeremiah Valeska. – Maskeerauksen takia kaavojen liikuttaminen on ollut hieman vaikeaa, Järvelin kertoo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Sampon itse kehittämä turrihahmo Svanhildr. Jussi Mankkinen / Yle
 Laura Veijalaisen Char Aznable -hahmo Gundam-universumista. – Tämä on hyvä ja hauska hahmo ja asu on tietenkin alusta loppuun saakka omaa käsialaa, Veijalainen kertoo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Eveliina Hillon Blood Knight ja Santeri Monosen Stormwind Guard. Molemmat hahmot ovat World of Warcraft -pelistä. Huomaa taidokkaasti tehdyt kilvet.  Jussi Mankkinen / Yle
 Nintendon pelihahmot Luigi ja Super Mario Aten ja Teemun tulkitsemina. Näissä asuissa luulisi tulevan kuuma, mutta... Jussi Mankkinen / Yle
 ...ongelma on ratkaistu asianmukaisella tuuletusjärjestelmällä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Ossi Lehtisen Gray Fullbuster -hahmo Fairy Tail -mangasarjasta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Axulotlin Kougyoku Ren Universal Warriors -sarjasta ja Moontailorin Nico Yazawa Love Live! -sarjasta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Nooran Odogaron-hahmo, jonka rakentamisessa on käytetty muun muassa solumuovia, keinonahkaa ja lämmöllä muokattavaa materiaalia, worblaa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Noora ja Odogaron-hahmo. Jussi Mankkinen / Yle
 Desuconissa nähtiin myös jättiläiskokoinen Totoro, joka esiintyi alkuperäismuodossaan  Hayao Miyazakin Naapurini Totoro -animessa vuonna 1988.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yasmin Kerttusen Dirty Deeds Done Dirt Cheap eli D4C ja Essi Leskisen Funny Valentine Jojo's Bizarre Adventuresta. Jussi Mankkinen / Yle
 Upeita yksityiskohtia Yasmin Kerttusen D4C-puvusta. Jussi Mankkinen / Yle
 Desuconista löytyi myös tällainen eksyksissä ollut Pikachu.  Jussi Mankkinen / Yle
 Antti Pylsy ja polkypyöräilevä Mumen Rider -hahmo OnePunch Man -universumista.   Jussi Mankkinen / Yle
 Turri Sibeliustalon ulkopuolella.  Jussi Mankkinen / Yle
 Desucon näkyy myös Lahden  katukuvassa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yleiskuvaa Desuconista. Jussi Mankkinen / Yle

Desucon toi palan Japania Lahteen – Katso cosplay-kuvat uljaista sotureista, karmaisevista pahiksista ja tutuista pelihahmoista


Summary: Amalia Paananen kärsii sikainfluenssarokotteen seurauksista loppuelämänsä. Hän näkee öisin hallusinaatioita ja nukkuu joka päivä päiväunet.

22-vuotias  Amalia Paananen  petaa petiään. On iltapäivä, ja Paananen on hetki sitten herännyt päiväunilta. Hän nukkuu päiväunet joka päivä. Muuten ilta on unen sekaista rämpimistä.
 – Se on sellaista huurua. Tiedän, etten pysy hereillä. Yritän pitää silmiä auki, mutta aivot ovat sumussa, Paananen kertoo.
 Hän avaa sälekaihtimet. Huone jyväskyläläisessä omakotitalossa on sama, jossa Paananen on kasvanut aikuiseksi ja opetellut elämään narkolepsian kanssa. Hän olisi jo muuttanut pois kotoa elämään omillaan, mutta sairauden takia voimat eivät riitä töissä käymiseen opiskelun ohessa. Ilman töitä rahat eivät riitä elämiseen.
 Paananen opiskelee ammattikorkeakoulussa kansainvälistä liiketaloutta.
 – Koulupäivien jälkeen en voi koskaan mennä suoraan esimerkiksi kaverin kanssa opiskelemaan, sillä minun pitää tulla ensin kotiin nukkumaan.
 Parhaina päivinä kymmenen minuutin tirsat riittävät. Useimmiten Paanasen täytyy kuitenkin nukkua noin tunti. Näin on ollut jo kymmenen vuotta. Siitä asti kun Paananen sai rokotteen maailmalla riehuvaa pandemiaa vastaan.
 Kun kaveri nauratti, lasi tipahti käsistä
 Vuonna 2009 Meksikossa todettiin uusi, raju influenssavirus, joka vei perusterveetkin ihmiset sairaalaan. Kuolemantapauksia oli runsaasti huolimatta tehohoidosta hengityskoneineen. Sikainfluenssavirukseksi nimetty tauti levisi kulovalkeana. Australiasta raportoitiin viruksen tappaneen lapsia neljä kertaa enemmän kuin tavallinen influenssa.
 Paananen muistaa, että pelottavasta taudista puhuttiin koulussa. Tuli tunne, että kaikkien on saatava nopeasti rokote tautia vastaan.
 Kahvi on Amalia Paanaselle samanlainen piriste kuin muillekin kahvinjuojille. Jos hänen on pakko pysyä virkeänä esimerkiksi töissä, hän ottaa varalta mukaan kofeiinitabletteja. Simo Pitkänen/Yle
 Euroopan lääkevirasto myönsi myyntiluvan Pandemrix-rokotteelle kiireellisellä aikataululla. Suomi sai rokotteita samaan aikaan kun pandemia levisi Pohjois-Eurooppaan. Yli puolet suomalaisista rokotettiin. Alle 15-vuotiasta nuorista 75 prosenttia sai piikin.
 Sikainfluenssa selätettiin Suomessa maailmanlaajuisessa vertailussa hyvin. Tauti ei ollut niin raju kuin monessa muussa maassa. Sen sijaan tautia vastaan annetun rokotteen seurauksena noin 200 nuorta sairastui Paanasen tavoin narkolepsiaan.
 Paananen alkoi oireilla noin puoli vuotta sen jälkeen, kun hänet oli rokotettu. 12-vuotias Amalia oli kaverinsa perheen kanssa lomareissulla.
 – Lihakset pettivät aina kun nauroin. Se on ensimmäinen narkolepsiaan liittyvä asia, minkä muistan.
 Narkolepsian oireisiin kuuluu katapleksia: voimakkaassa tunnetilassa lihakset pettävät äkillisesti. Polvet voivat notkahtaa tai leuka tipahtaa rintaan. Jos nauraa aivan hillittömästi, voi päätyä maahan makaamaan lihaksiston ollessa vailla jännitettä.
 – Reissukaverini oli hauska tyyppi. Niinpä lihakset pettivät koko ajan. Kun ruokapöydässä lensi läppä, maitolasi tippui käsistäni. Ajattelin: onpa outoa.
 Samaan aikaan heräämisestä tuli aamuisin ylivoimaisen vaikeaa. Paananen meni jatkuvasti kouluun myöhässä. Hän alkoi nukahdella tunneilla ja yritti pysyä hereillä kirjoittamalla vimmatusti muistiinpanoja.
 – Sitten kuitenkin nukahdin. Säikähdin hereille: paperissa oli muistiinpanojen sijaan epämääräisiä viiruja, vaikka luulin kirjoittaneeni ihan oikein.
 Katkeruus karkotti ystävät
 Lääkärissä arveltiin Paanasen kärsivän syysväsymyksestä. Seuraavaksi epäiltiin kilpirauhasen vajaatoimintaa. Tutkimukset seurasivat toisiaan. Paananen ehdotti itse lääkäreille narkolepsiaa. Hän oli kuullut puhuttavan asiasta televisiossa ja oli hämmästyksekseen todennut oirekuvauksen osuvan itseensä.
 – Lääkäri sanoi, ettei se sitä voi olla, koska narkolepsia on todella harvinainen sairaus.
 Muutaman kuukauden tutkimusten jälkeen Paananen laitettiin Tampereen yliopistolliseen sairaalaan unitutkimuksiin. Päähän kiinnitettiin piuhoja, jotka mittasivat aivojen toimintaa hänen nukkuessaan. Paananen nukkui katkonaisesti, kuten narkolepsiaa sairastavat nukkuvat. Lopulta diagnoosi osui oikeaan.
 Elämä muuttui. Rutiineista piti pitää tiukasti kiinni. Päiväunet astuivat kuvaan ja ryhdyttiin etsimään oikeaa lääkitystä. Jalkapalloharrastus jäi, kun Paananen oli harjoitusten jälkeen niin uupunut, että nukahti treenivaatteet päällä eteiseen.
 Paananen aloitti maalausharrastuksen sairastuttuaan.  "Aikaa oli niin paljon, kun kaverit kaikkosivat". Simo Pitkänen/Yle
 Kaverit etääntyivät, sillä Paananen oli aina huonotuulinen ja väsynyt. Tunneilla nukahtelu, unisuuden takia myöhäisempi kouluuntulo ja erikoisen sairauden leima eivät auttaneet asiaa.
 Unihalvaukset vievät kyvyn liikkua
 Paananen oli aina nähnyt herkästi painajaisia, mutta narkolepsian seurauksena ne muuttuivat unihalvauksiksi.
 – Niissä näkee hallusinaatioita ja ei voi liikkua. Kuulen ihmeellisen, pelottavan äänen. Se kuin suhinaa. Nykyään jo tiedän, että jos alan kuulla sen, nipistän itseäni lujaa, että heräisin.
 Tavallisessa unihalvauksessa Paananen näkee hahmon tai henkilön seisovan huoneessaan. Paananen on kauhuissaan, mutta ei voi liikkua.
 – Kerran se oli nunna. Nunna tuli lähemmäksi ja lähemmäksi, enkä pystynyt liikkumaan. Tai kerran oli kiinalainen vanha mies, joka hymyili huoneeni toisessa päässä. Tai hämähäkkejä voi tulla joka paikasta, enkä pysty liikkumaan.
 Ennen oli tavallista, että Paanasen vanhemmat heräsivät tyttären painajaisiin ja tulivat herättämään hänet halvauksesta. Myös perheen koira on oppinut tunnistamaan, milloin Paananen näkee pahaa unta ja kömpii viereen. Nykyään Paananen on itsekin oppinut tunnistamaan painajaisesta asioita, jotka kertovat, ettei tapahtuma ole totta.
 – Kerran esimerkiksi haamu lensi pääni yli. Tajusin, että sängynpääty on erilainen kuin sen pitäisi. Totesin, että kyseessä on uni, joten odotin rauhassa, että haamu lentää tiehensä.
 10-vuotias Barbara-koira kiipeää sänkyyn öisin, jos Paananen saa unihalvauksen tai näkee hallusinaatioita.  Simo Pitkänen/Yle
 Sikainfluenssarokotteen seurauksena saatu narkolepsia aiheutti valtavan kohun Suomessa. Vähin erin Paanasen kaltaisia tapauksia alkoi tulla esiin. Käynnistettiin laajat tutkimukset sikainfluenssarokotteen ja sairauden välisestä yhteydestä.
 Nykyään tiedetään, että Paananen sairastui, sillä hänellä oli jo perinnöllinen alttius narkolepsian puhkeamiseen, ja Pamdemrixin sisältämä virusantigeeni laukaisi sairauden. Paananen, kuten muutkin narkolepsiaan sikainfluenssarokotteen seurauksena sairastuneet, sai pistoksen tietyn tehtaan rokotteesta. Kyseisen tehtaan rokotteissa virusantigeenissä havaittiin jälkikäteen rakenne, jota toisen tehtaan muuten identtisessa sikainfluenssarokotteessa ei ollut. Yhteisvaikutuksessa Paanasen perintötekijöiden kanssa se johti narkolepsiaan.
 Fimea: Rokotteen hyödyt olivat suuremmat kuin haitat
 Paananen oli läpi teini-ikänsä vihainen ja katkera.
 – Olin silloin hirveän vihainen lääkeyhtiölle. Vieläkään kukaan ei ole pyytänyt anteeksi, Paananen sanoo.
 Pandemrixia koskevassa lääkevalvonnassa ei jälkikäteen tehdyissä selvityksissä havaittu puutteita tai virheitä. Vaikka rokotteelle myönnettiin myyntilupa nopeasti, sen laatu, teho ja turvallisuus oli arvioitu.
 Lääkevalvontavirasto Fimean ylilääkäri  Kirsti Villikka  arvelee, ettei narkolepsian ja sikainfluenssarokotteen välistä yhteyttä olisi koskaan huomattu, jos rokotetta ei olisi annettu niin valtavalle ihmisjoukolle kuin sitä pandemian keskellä annettiin.
 – Jos olisi rokotettu vaikka vain yksi ikäluokka, ei näin harvinainen haitta olisi tullut esiin.
 Villikka muistuttaa, että rokotteiden valvonnassa on olennaista arvioida, onko lääkkeestä saatu hyöty suurempi kuin siitä aiheutuvat haitat.
 – Jos rokotetta ei olisi ollut tai väestöä ei olisi rokotettu, haitat taudista olisivat olleet merkittävästi suuremmat kuin nyt todettu narkolepsiariskin lisääntyminen.
 Paananen joutuu ottamaan kolmea eri lääkettä joka päivä pitääkseen narkolepsian kurissa. Hänellä ei ole sisäistä kelloa, joka kertoisi, kun on aika levätä. Niinpä hän ottaa iltaisin vahvan annoksen melatoniinia ja rauhoittaa itseään tietoisesti, jotta saisi levättyä. Aamulla on piristävän lääkkeen vuoro. Lisäksi on lääke, joka hillitsee lihasten pettämistä.
 Paanasen mielestä pahinta narkolepsiassa on se, ettei hän voi nauraa menettämättä lihasjännitettä.
 – Olin ennen tosi nauravainen. Jos nyt alkaisin nauraa kunnolla, pääni tipahtaisi rintaa vasten, enkä voisi hengittää.
 Paananen on edelleen nauravainen, sillä hän kehittänyt tavan nauraa, jolla hän voi ilmaista iloaan menettämättä lihaskontrollia. Hän kuvailee sitä pinnalliseksi tekonauruksi.
 – Mutta en voi oikeasti nauraa, vaikka naurattaisi hirveästi.
 Kehittämästään naurahtelusta huolimatta Paananen ei uskaltaisi esimerkiksi pitää vauvaa sylissään pitkiä aikoja, jos huoneessa on läsnä muita ihmisiä. Riski vauvan putoamiseen käsistä on liian suuri.
 Influenssarokotteille Paananen sanoo ei, muille kyllä
 Pandemrix-rokotteen ja narkolepsian seurauksena moni alkoi epäröidä rokotteiden turvallisuutta. Ennen Pandemrixiä pikkulapsista 40 prosenttia sai kausi-influenssarokotteen vanhempiensa päätöksellä. Pandemrixin jälkeen määrä laski 13 prosenttiin.
 Ylioppilaskirjoituksissa lukiolainen sai tehdä kokeet erillisessä tilassa, jossa oli sohva päiväunia varten.  Myös aikaa kirjoittamiselle oli normaalia enemmän. Simo Pitkänen/Yle
 Kymmenen vuoden aikana tilanne on palautunut ennalleen. Nykyään pikkulapsista 42 prosenttia saa influenssarokotteen.
 THL:n infektiotautien torjunta ja rokotukset- yksikön ylilääkäri  Hanna Nohynek  arvioi, etteivät Pandemrixin aikaansaamat pelot ole syynä tämän päivän rokotevastaisuuteen.
 – Rokotevastaisten määrä on pysynyt ajan saatossa hyvin samanlaisena jo isorokkorokotteesta saakka. Noin yksi prosentti väestöstä ei halua mitään rokotteita. Rokotevastaiset ovat äänekäs, mutta pieni ryhmä.
 Esimerkiksi jäykkäkouristusrokotteen on saanut peräti 99 prosenttia pikkulapsista. Myös Amalia Paananen otti lukiossa vahvistuksen jäykkäkouristusrokotteeseen huolimatta edellisen rokotteensa elämän mullistavista seurauksista.
 – Minusta on tyhmää ja vastuutonta jättää rokotukset ottamatta ja altistaa muut tautiriskille. Rokotteisiin on hyvä syy, Paananen sanoo.
 Paananen ei kuitenkaan halua influenssarokotteita. Hän uskoo selviävänsä influenssasta, vaikka sairastuisi siihen. Influenssarokotteet ovat Paanasen mielestä muutenkin eri asia, sillä ne muuttuvat joka vuosi.
 Influenssarokotteet valmistetaan pysyvän mallirokotteen pohjalle. Mallirokotteeseen lisätään virusantigeenit sen mukaan, mitä viruksia tulevalla influenssakaudella arvioidaan olevan.
 Voiko töissä nukkua päiväunet?
 Rokotteiden ja aivoperäisten sairauksien, kuten narkolepsian yhteyttä on tutkittu paljon. Toukokuun alussa julkaistun väitöstutkimuksen mukaan Pandemrix-rokotteen saaneilla oli jopa 13 kertaa suurempi riski sairastua narkolepsiaan kuin rokottamattomilla.
 Tutkimuksen tehnyt neurologi  Tomi Sarkanen  arvioi, että on hyvin poikkeuksellista, että rokote altistaa neurologiselle sairaudelle.
 – Nykytiedon valossa näyttää epätodennäköiseltä, että rokotteilla olisi mitään yhteyttä neurologisiin sairauksiin muutamia hyvin harvinaisia poikkeuksia lukuunottamatta.
 Rokotteesta saatu narkolepsia on Sarkasen tutkimuksen mukaan hyvin samanlainen kuin tavallinenkin narkolepsia. Kyseessä on autoimmuunisairaus, jossa elimistö jostain syystä hyökkää omia, hyödyllisiä solujaan vastaan. Toisilla sairaus vie opiskelu- ja työkyvyn kokonaan, toiset voivat elää hyvinkin normaalia elämää lääkityksen avulla.
 Kolme lääkettä narkolepsiaan joka päivä. Paananen ei esimerkiksi pysty nukahtamaan ilman melatoniinia. Silti uni on katkonaista. Simo Pitkänen/Yle
 Amalia Paananen elää koko elämänsä narkolepsian kanssa. Tällä hetkellä häntä pohdituttaa, milloin hän voisi päästä asumaan omillaan. Suuri kysymys on myös, miten työnantajat tulevaisuudessa suhtautuvat työntekijään, jonka pitää nukkua päiväunet.
 Paananen sairastui niin nuorena, ettei ole koskaan osannut haaveilla työskentelevänsä ammatissa, joissa narkoleptikko ei voi työskennellä, kuten hoiva-alalla.
 Hän haluaisi olla taiteilija tai vaatesuunnittelija, vaikka opiskeleekin liiketaloutta.
 – Realistinen luonteeni on enemmän tiellä kuin narkolepsia. En halua olla työtön, Paananen sanoo.
 Narkolepsia ei ole estänyt moniakaan asioita Paanasen elämässä. Kun rutiineista pitää kiinni, ja tuntee itsensä, elämä sujuu hyvin.
 Paanasen elämänasenteesta kertoo jotakin, että hän pelkää lihastensa pettävän katapleksiassa nimenomaan silloin, kun naurattaa. Lihasjännitteen menettäminen nimittäin koskee myös muita voimakkaita tunnetiloja. Niistä Paanasella on vähemmän kokemusta.
 – En ole koskaan ollut niin surullinen, että lihakset pettäisivät, Paananen sanoo ja hymyilee.

12-vuotias tyttö sairastui rokotteesta narkolepsiaan, nyt hän on 22, eikä voi nauraa ikinä tai lihakset pettävät


Savonlinnassa sijaitsevan kerrostalon asuinhuoneistossa tapahtui voimakas räjähdys alkuillasta. Etelä-Savon pelastuslaitoksen mukaan huoneistossa oli räjähdysaikaan kaksi ihmistä. Kaksikko loukkaantui, ja heidät on toimitettu sairaalahoitoon.
 Viranomaiset eivät antaneet julki arviota siitä, ovatko loukkaantuneiden vammat vakavia.
 Hälytyskeskus sai tiedon Pääskyniementiellä tapahtuneesta räjähdyksestä noin kello 19.40.
 Huoneisto vaurioitui räjähdyksessä pahoin. Asunnossa syttyi räjähdyksessä tulipalo, jonka pelastuslaitos sai sammutettua kello 21:een mennessä.
 Itä-Suomen poliisilla ei ollut kello 20.50 tietoa tai käsitystä räjähdyksen syystä.
 Räjähdys tapahtui kaksikerroksisen rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa.
 Kerrostalon muiden huoneistojen asukkaita ei tarvinnut räjähdyksen jälkeen evakuoida, kertoi päivystävä palomestari STT:lle. Hänen mukaansa räjähdys ei aiheuttanut muille asunnoille päällepäin havaittavia vaurioita. Talon rakenteet on kuitenkin määrä tarkistaa vaurioiden varalta.
 Kohteeseen hälytettiin pelastuslaitos, poliisi ja ensihoito. Pelastushenkilöstöä saapui paikalle Savonlinnan lisäksi Kerimäeltä.

Savonlinnassa räjähti kerrostalossa, huoneistossa kaksi ihmistä, asunto vaurioitui pahoin


Summary: Poliisi ei vielä kertonut, miltä aikakaudelta ammus oli peräisin.

Rantamudasta paljastui ammus Laukaassa Keski-Suomessa sunnuntaina iltapäivällä. Poliisi eristi alkuillasta löytöpaikan, minkä jälkeen Puolustusvoimat tuli raivaamaan miinoitteen pois.
 Sisä-Suomen poliisin mukaan ammus havaittiin Ristonniementiellä hieman ennen kello 17:ää. Poliisi ei kertonut, kuka löydön teki.
 Ammuksen raivaamisesta ei poliisin mukaan aiheutunut vaaraa sivullisille, ja ranta oli jo sunnuntai-iltana normaalisti käytössä.
 Poliisi ei arvioinut tiedotteessaan, miltä aikakaudelta ammus mahdollisesti oli peräisin tai miten se oli päätynyt rantamutaan.
 Ristonniementie sijaitsee Laukaan Tyvelänniemessä.

Ammus löytyi rantamudasta Laukaassa - Puolustusvoimat raivasi miinoitteen pois


Summary: Äänestys Theresa Mayn seuraajasta jatkuu jälleen huomenna.

Britanniassa on jälleen äänestetty konservatiivipuolueen puheenjohtajan ja maan pääministerin  Theresa Mayn  seuraajasta.
 Tämäniltaisessa äänestyksessä ehdokkaiden määrä supistui kuudesta viiteen ehdokkaaseen. Ennakkosuosikki  Boris Johnson  sai 126 ääntä. Toiseksi parhaan äänisaaliin sai  Jeremy Hunt  46:lla äänellä. Yhteensä ääniä annettiin 313.
 Johnsonin ja Huntin lisäksi kolmannelle äänestyskierrokselle pääsivät  Michael Gove ,  Rory Stewart  ja  Sajid Javid . Jatkoon päässeet ehdokkaat osallistuvat tänä iltana BBC:n väittelyyn.
 Kisasta tippui  Dominic Raab , joka sai vain 30 ääntä eikä siis onnistunut saamaan rajaksi asetettua 33:a ääntä. Alun perin kisassa oli mukana kymmenen ehdokasta.
 Puolueen parlamenttijäsenet jatkavat äänestämistä vielä tämän viikon keskiviikkona ja torstaina. Sen jälkeen jäljellä on kaksi kärkiehdokasta, joista konservatiivipuolueen rivijäsenet äänestävät uuden puheenjohtajan 22. heinäkuuta mennessä.
 Voit lukea lisää puheenjohtajan valinnan etenemisestä  tästä jutusta.
 Uudesta puheenjohtajasta tulee myös Britannian pääministeri. Nykyinen konservatiivipuolueen puheenjohtaja Theresa May jättää tehtävänsä, kun hänen seuraajansa on valittu.
 Lue lisää:
 Brittien pörröinen moottoriturpa Boris Johnson tahtoo nyt pääministeriksi – kampanjoi jo päästäkseen konservatiivien johtoon

Nämä viisi ehdokasta jatkavat kamppailua Britannian konservatiivijohtajan paikasta – Boris Johnson rohmusi enemmistön äänistä


Summary: Kivinen on ollut alusta asti yksi vahvimmista ehdokkaista.

Uudeksi Puolustusvoimain komentajaksi on STT:n tietojen mukaan nousemassa kenraaliluutnantti  Timo Kivinen . Valtioneuvoston on tarkoitus esittää Kivistä virkaan keskiviikkona. Nimityksestä päättää presidentti  Sauli Niinistö .
 Kivinen toimii tällä hetkellä Pääesikunnan päällikkönä. Häntä on alusta asti pidetty yhtenä vahvimmista ehdokkaista uudeksi komentajaksi.
 Nykyisen Puolustusvoimain komentajan  Jarmo Lindbergin  viisivuotiskausi päättyy heinäkuun lopussa. Hän ei tavoitellut jatkoa virkaan vaan jää reserviin elokuun alusta.
 Kivinen on 59-vuotias, eli hän on syntynyt samana vuonna kuin Lindberg. Lindberg täytti 60 vuotta viime viikolla, Kivisen syntymäpäivä on joulukuussa. Ikänsä perusteella hänen on mahdollista johtaa Puolustusvoimia lähes seuraavat viisi vuotta eli maaliskuuhun 2024 asti.
 Kivinen on uransa varrella opiskellut muun muassa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Vieraista kielistä hän osaa ruotsin ja englannin lisäksi venäjää. Kivinen on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
 Komentajanimitys lykkääntyi
 Kivinen on palvellut Pääesikunnan päällikkönä eli Puolustusvoimien kakkosmiehenä kaksi vuotta. Sitä ennen hän työskenteli strategiapäällikkönä sekä muun muassa sotilasasiamiehenä Budapestissä, Utin jääkärirykmentin komentajana ja Karjalan prikaatin komentajana. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi vuonna 2016.
 Uusi komentaja oli määrä valita jo maaliskuussa. Nimitys viivästyi, kun pääministeri  Juha Sipilän  (kesk.) hallitus erosi ja muuttui toimitusministeristöksi. Oikeuskanslerin linjauksen mukaan esitys uudesta Puolustusvoimain komentajasta ei ole sellainen rutiiniluontoinen tai juokseva asia, joka sisältönsä perusteella olisi kuulunut toimitusministeristön toimivaltaan.
 Nyt nimitysesityksen tekee hallituksessa tuore puolustusministeri  Antti Kaikkonen  (kesk.).

STT:n tiedot: Pääesikunnan päällikkö Timo Kivinen nousemassa uudeksi Puolustusvoimain komentajaksi


Summary: Suurin osa opiskelemaan hakeneista saa tiedon pääsykoetuloksista kuun lopussa, jolloin asuntoja aletaan etsiä kiivaasti.

Lattian naarmujen päälle on aseteltu mattoja riviin ja keittiön seinän kolot on peitetty suurilla tauluilla. Siitä huolimatta Oulun ammattikorkeakoulussa journalismia opiskeleva  Antti Tauriainen  viihtyy opiskelija-asunnossaan, eikä harkitse muuttamista. Tauriainen ei etsinyt asunnolta moderneja pintoja, vaan tärkeimpinä kriteereinä olivat sijainti ja edullinen hinta.
 Antti Tauriainen asuu Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiön vanhimmassa asunnossa Oulun ydinkeskustassa. Talo on rakennettu vuonna 1827, ja se on remontoitu opiskelija-asunnoksi vuonna 1998.
 Muutamassa asiassa Tauriainen joutui kuitenkin joustamaan muuttaessa. Talossa ei ollut pyykkitupaa, joten oman pyykkikoneen hankkiminen oli välttämätöntä. Sohvasta Tauriainen joutui luopumaan, sillä se ei mahtunut pienistä ovista sisään. Tämäkään ei ollut este muuttamiselle.
 – Ainoa miinus tässä asunnossa on, että kesällä tulee tosi kuuma. Nukkuminen on tukalaa.
 Opiskelijoiden toiveita kuunnellaan asuntoja remontoidessa
 Tauriainen ei ole ainoa, jolle vaaleat ja siistit pinnat eivät ole merkittävä tekijä opiskelija-asunnossa.
 Oulun, Tampereen, Jyväskylän, Kuopion, Rovaniemen ja Helsingin opiskelija-asuntosäätiöt vahvistavat, että opiskelijoille uusia pintoja tärkeämpiä kriteerejä ovat asunnon sijainti ja hinta. Näiden seikkojen jälkeen kiinnitetään vasta huomiota asunnon kuntoon.
 – Jos asunto on väärässä paikassa tai se on liian kallis, silloin se ei käy kaupaksi, vaikka olisi miten hieno, Pohjois-Suomen opiskelija-asuntosäätiön palvelupäällikkö  Jari Simonen  toteaa.
 Antti Tauriainen valmistaa ruokaa hirven maksasta värikkään opiskelija-asuntonsa keittiössä. Paulus Markkula / Yle
 PSOASin asuntojen keskimääräinen käyttöaste vuoden 2018 aikana oli 97,5 prosenttia, eli asukkaita löytyy kaikenlaisiin asuntoihin.
 Asukkaille järjestetään tyytyväisyyskyselyjä, joissa kartoitetaan opiskelijoiden mielipiteitä ja toiveita opiskelija-asumisesta. Opiskelijoiden toiveista muovimattoja ei enää uusissa tai remontoiduissa asunnoissa käytetä. Lisäksi kyselyissä on korostunut keittiön ulkonäkö, niihin PSOAS pyrkii nyt kiinnittämään huomioita.
 Kajaanissa opiskelija-asuntoja vuokraavan Kajaanin Pietarin toimitusjohtaja  Martti Böhm  ei myöskään ole huomannut, että asunnon nykyaikaisuus olisi opiskelijoille merkittävä tekijä asuntoa valitessa. Asuntoja remontoidessa on ulkonäön sijaan keskitytty muuttamaan soluasuntoja pienasunnoiksi.
 Kaikille pelkkä hyvä hinta ja sijainti ei riitä
 Vaikka hinta ja sijainti ovat edelleen suurimmat määrittävät tekijät opiskelija-asuntoa valittaessa, pieni osa opiskelijoista ei ole valmiita joustamaan asunnon kunnon suhteen. Opiskelija-asunnon ulkonäkö oli Oulun yliopistossa geologiaa opiskelevalle  Jonna Mäkiselle  tärkein kriteeri.
 Mäkinen ei osannut kuvitella itseään asumassa vanhassa opiskelija-asunnossa. Asunnon piti olla viihtyisä, valoisa sekä moderni. Kuitenkin myös yliopiston läheisyys ja hinta olivat myös asioita, joista Mäkinen ei halunnut tinkiä. Toive toteutui ja hän pääsi muuttamaan juuri remontoituun, yliopiston lähellä sijaitsevaan opiskelija-asuntoon.
 Helsingin opiskelija-asuntosäätiön toimitusjohtaja  Matti Tarhio  kuitenkin kertoo, että opiskelijoiden vaatimukset asunnon suhteen ovat jonkin verran kasvaneet ja remontoidessa kiinnitetään huomiota asumisviihtyvyyteen ja pintamateriaalit suunnitellaan vastaamaan tätä.
 – Etäopiskelun lisääntymisen myötä kodin sijainnin pitää sopia myös opiskelijan muun elämän ympyröihin.
 Uudenlaisessa asumismuodossa yhdistyy solu- ja yksilöasuminen
 Opiskelija-asuntosäätiöt kannustavat yhteisölliseen opiskelija-asumiseen, sillä he pitävät sitä ekologisena vaihtoehtona ja uskovat sen ehkäisevän syrjäytymistä. Yhteisasumisesta ei haluta luopua, mutta soluasumisen ongelmat ovat tiedostettu.
 Keski-Suomen opiskelija-asuntosäätiön asiakkuuspäällikkö  Tiia Matilainen  kertoo, että yhteisasumiselle mietitään koko ajan uusia vaihtoehtoja. Opiskelija-asumista pyritään kehittämään solu- ja yksinasumisen välimuodoksi. KOAS on luonut konseptin, jossa yhdistyy oman asunnon rauha ja yhteistilat. Tavoitteena on luoda matala kynnys yhdessäololle ja lisätä mahdollisuuksia yhteisölliseen elämään opiskelija-asunnossa.
 Lue myös:   Opiskelijat kammoavat nykyään kimppa-asumista – Mutta Selja Aaltosen tarina kertoo muuta: Yhteiselo kasvoi kannustavaksi ystävyydeksi
 Mäkinen muutti vastaremontoituun asuntoonsa kesäkuun alussa. Paulus Markkula / Yle
 Oulun Välkkylään on myös suunnitteilla uudenlainen opiskelija-asunto, tornitalo Uno. Tornitalon rakentaminen ( Kaleva ) olisi tarkoitus aloittaa vuonna 2020.
 Talossa on pyritty luomaan kohtaamispisteitä eri paikkoihin. Yhteinen pyykinpesutila laitetaan sisääntuloaulaan, ja ylimpiin kerroksiin suunnitellaan yhteiskeittiöitä. Tornitalossa yksityisyyttä halutaan kuitenkin kunnioittaa, ja jokaisella tulee olemaan omassa huoneessaan minikeittiö ja pesuhuone.
 – Asunnossa saa kyllä omaa tilaa, vaikka yhteisöllisyyttä korostetaankin, kertoo PSOASin toimitusjohtaja  Juha Aitamurto .
 Jonna Mäkisen mielestä hänen opiskelijatalonsa yhteisiin tiloihin on kiinnitetty paljon huomiota ja yhteisöllisyyden luomisessa on onnistuttu hyvin. Talossa toimii aktiivinen asukastoimikunta, joka järjestää paljon tapahtumia, joihin voi osallistua.
 – Kaikki eivät tietenkään kaipaa yhteisöllisyyttä, mutta halukkaille sitä kyllä tarjotaan, Mäkinen kertoo.
 Opiskelija-asunnot vastaavat kuvitelmia tulevaisuuden kodista
 Ajan patinaa ja vanhan talon tunnelmaa. Nykyaikainen ulkonäkö ja ikioma parveke.
 Nämä ovat asioita, joita Tauriainen ja Mäkinen haluavat ehdottomasti myös tulevaisuuden koteihinsa. Opiskelija-asuntonsa parhaaksi puoleksi Tauriainen mainitsee makuuhuoneen komeat hirsiseinät, jotka ovat pidetty alkuperäisinä. Hänen toiveenaan on asua myös jatkossa vanhassa rakennuksessa, sillä hän arvostaa niissä vallitsevaa tunnelmaa.
 Mäkinen ei osaa nimetä asunnostaan sellaisia asioita, joista ei pitäisi. Hän toivoo tulevilta kodeiltaan uusia ja tyylikkäitä pintoja, sekä samanlaista parveketta kuin nyt. Mäkinen haluaa tulevaisuuden asuntonsa sijaitsevan myös keskeisellä paikalla palveluiden lähellä.
 Mäkisen mielestä on tärkeää, että opiskelija-asuntoja remontoidaan ja niiden ulkonäköön kiinnitetään huomiota. Jokaisella opiskelijalla on omat tarpeensa asunnon suhteen ja Mäkinen toivoo, että näitä tarpeita huomioidaan myös jatkossa eri kokoisilla asunnoilla ja erilaisilla sijainneilla.
 Millaisessa asunnossa sinä asuit tai asut opiskeluaikanasi? Keskustele aiheesta kello 22.00 saakka.
 Lue myös:
 Tällainen on opiskelijatalo vuosimallia 2018: yhteinen leffahuone, kuntosali ja sähköauto...
 Opiskelukämppää hakemassa? "Siisteyskäsityksen pitää olla samassa jamassa" plus 4 muuta vinkkiä kimppa-asujalle
 Vanhoja soluasuntoja remontoidaan kiivaasti yksiöiksi – "Mitä pienempi yksiö ja mitä lähempänä yliopistoa, sitä enemmän se kiinnostaa"

Myös huonokuntoiset opiskelija-asunnot viedään pian käsistä – asuntoa valitessa opiskelijalle tärkeintä on keskeinen sijainti ja edullinen hinta


Summary: Donald Trump polkaisee kampanjansa käyntiin Floridassa varhain keskiviikkoaamuna Suomen aikaa.

Yhdysvaltain presidentti  Donald Trumpin  uudelleenvalintakampanjan käynnistävä vaalitilaisuus järjestetään Floridan Orlandossa.
 Paikalla ovat myös presidentin puoliso  Melania Trump , varapresidentti  Mike Pence  ja Trumpin kampanjapäällikkö  Brad Parscale .
 Voit lukea Ylen aiemman artikkelin kampanjapäällikkö Parscalesta tästä.
 Kampanjatilaisuus alkaa kello 03:00 Suomen aikaa. Voit seurata sitä tässä artikkelissa.
 Muutamia tunteja ennen tilaisuutta Trumpin kampanja julkisti uudelleenvalintaa markkinoivan vaalivideon. Videolla nähdään presidentin hurraavia kannattajajoukkoja ja kuullaan jo aiemmasta kampanjasta tuttu "Make America great again" -iskulause.

Donald Trump avaa vuoden 2020 presidentinvaaleihin tähtäävän kampanjansa – katso vaalivideo


Summary: Liikenneturvan mukaan auton ja pyöräilijän väliin on ohituksen aikana hyvä jäädä vähintään 1,5 metriä.

Tamperelainen  Petri Litmanen  oli viime sunnuntaina iltapäivällä pyöräilemässä. Hän ajoi tien oikeassa laidassa Urjalassa 9-tiellä, kun autoilijan käsittämätön ratkaisu säikäytti triathlonistin.
 Harjoitellessaan Litmanen on kohdannut vähintään kerran vuodessa vaarallisen läheltä piti -tilanteen.
 – Nyt minuun osui ensimmäisen kerran. Sivupeili osui lapaluuhun. Onneksi peili jousti, ja oli hiuskarvan varassa, etten jäänyt auton alle.
 Tilanne tallentui Litmasen kameraan. Videolta voi arvioida, kuinka Litmasen ohjaustanko ja poljin ovat vähällä osua autoon. Autoilija ei väistä pyöräilijää.
 Litmanen jakoi videon auton rekisterinumero peitettynä  Twitterissä . Videolla on jo yli 45 000 katselua.
 – Tuon näitä tilanteita esille, että oppisimme toisen näkökulmaa. Suomessa on liikaa vastakkainasettelua autoilijoiden ja pyöräilijän välillä, vaikka kaikki me sekä autoilemme että pyöräilemme.
 – Vastakkainasettelulle pitää tehdä jotain. Mahdumme molemmat sinne tielle, jos haluamme.
 Rikosilmoitus poliisille
 Onneksi Petri Litmanen pystyi pitämään pyöränsä pystyssä. Hän säikähti kuitenkin perinpohjaisesti.
 – Toivon, ettei kukaan tahallaan aja näin, vaan kyseessä on jokin muu syy.
 Litmanen teki tilanteesta rikosilmoituksen ja poliisi on ollut häneen jo yhteydessä.
 Petri Litmanen arvioi oman kokemuksensa perusteella, että 90 prosenttia vaaratilanteista vältettäisiin, jos autoilijat eivät ajaisi liian läheltä pyöräilijää.
 – Olen ajanut paljon Etelä- ja Keski-Euroopassa. Siellä pyöräilijään pidetään ohitettaessa aina 1,5 metrin väli. Kukaan ei aja tuolla tavalla. Suomessa on merkillinen asenne, Litmanen viittaa videoon.
 Triathlonisti on ajanut pyörällä myös Keski-Euroopan kapeilla vuoristoteillä.
 – Siellä autojono ajaa perässä ja menee ohi vasta, kun se on turvallista.
 Petri Litmanen pyrkii varmistamaan näkyvyyden liikenteessä huomiovaloilla. Hänellä on jopa tutka, josta näkee 200 metrin päähän, jos auto on tulossa.
 Silti vaaratilanteita ei voi ennakoida, jos auto ajaa liian lähellä. Sunnuntain kokemuksen perusteella Litmasta hirvittää lähteä takaisin maantielle.
 Ohitus vähintään 1,5 metrin päästä
 Auton ja pyöräilijän väliin on ohituksen aikana hyvä jäädä vähintään 1,5 metriä, vahvistetaan Liikenneturvasta. Liian läheltä ohittaminen on havaintojen mukaan melko yleistä.
 Liikenneturvan kyselyssä 73 prosenttia vastaajista piti pyöräilijän ohittamista liian läheltä maantiellä erittäin tai melko vakavana rikkomuksena. Turvavälit tulisi pitää reiluina ennen ohitusta, sen aikana ja sen jälkeen.
 Joskus pyöräilijälle turvallisin ajolinja voi kulkea keskemmällä ajokaistaa. Annika Rantanen / Yle
 Liikenneturvan yhteyspäällikkö  Mari Voutilainen  sanoo, että pyöräilijälle pitää antaa ohitettaessa kunnolla tilaa. Hän itse pyrkii kiertämään pyöräilijän reilusti toisen kaistan kautta.
 Jos tilaa ohitukseen ei ole riittävästi, autoilijan pitää odottaa pyöräilijän takana.
 – Ohittava ajoneuvo on aina vastuussa ohituksesta, Voutilainen muistuttaa.
 Ilmavirta tuntuu epämiellyttävältä
 Etenkin raskaan ajoneuvon ilmavirta saattaa yllättää pyöräilijän ja aiheuttaa vaarallisen tilanteen.
 – Jos ajoneuvo ajaa liian läheltä, ilmavirta tuntuu turvattomalta ja epämiellyttävältä. Jokainen on varmaan kokenut tämän ilmavirran.
 Maantiellä pyöräilijä kulkee pientareella tai tien oikealla reunalla. Joskus pyöräilijälle turvallisin ajolinja voi kulkea keskemmällä ajokaistaa, silloin ohitus pitää tehdä selkeästi toisen kaistan puolelta.
 Joskus pyöräilijän taakse syntyy autoletkoja. Tällöinkin on tärkeä pitää turvavälit, koska jonossa viimeisenä tuleva autoilija ei välttämättä näe pyöräilijää.
 Voit keskustella asiallisesti ohittamisesta 18.6. kello 20.00 asti.

Hurja tilanne tallentui videolle: pakettiauton sivupeili osui pyöräilijään maantiellä – näin ohitat turvallisesti pyöräilijän


Summary: Moni varteenotettava ehdokas on jo kieltäytynyt keskustan puheenjohtajan pestistä.

Puolustusministeri  Antti Kaikkonen  (kesk.) ilmoitti tiistaina hakevansa keskustan puheenjohtajaksi. Hän on ensimmäinen kisaan ilmoittautunut ehdokas.
 Keskusta valitsee  Juha Sipilän  tilalle uuden puheenjohtajan ylimääräisessä puoluekokouksessa syyskuun alussa Kouvolassa.
 45-vuotias Kaikkonen nousi Sipilän eroilmoituksen jälkeen korkealle puoluejohtajaspekulaatioissa.
 Kaikkonen toimi viime vaalikaudella keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtajana. Kaikkosen nimi on ollut myös aiemmin usein esillä, kun on mietitty vaihtoehtoja keskustan puheenjohtajaksi.
 Kaikkosen saama tuomio Nuorisosäätiöön liittyvässä vaalirahasotkussa nostettiin jälleen esiin  ministerivalinnan yhteydessä.
 Kaikkosen osakkeita nostaa se, että yksi vahva ehdokas toisensa jälkeen on ilmoittanut, ettei lähde tavoittelemaan keskustan puheenjohtajuutta.
 Julkisuudessa suosikeiksi nostetuista ehdokkaista on jäljellä enää keskustan varapuheenjohtaja, 31-vuotias  Katri Kulmuni  ja eduskuntaryhmän puheenjohtaja, 32-vuotias  Antti Kurvinen .
 Kurvinen on jo ilmaissut  kiinnostuksensa tehtävään.  Kulmunikin on sanonut kertovansa ratkaisustaan lähempänä puoluekokousta.
 Toki myös uusia ehdokkaita eli niin kutsuttuja "mustia hevosia" voi ilmaantua Kaikkosen ilmoituksen jälkeen.
 Ennakkosuosikki  Annika Saarikko   kieltäytyi tehtävästä perhesyihin vedoten.
 Myös valtiovarainministeri  Mika Lintilä,  keskustan varapuheenjohtaja  Hannakaisa Heikkinen  ja kansanedustaja  Anu Vehviläinen  ovat jo kieltäytyneet puoluejohtajan pestistä.
 Viimeisin kieltäytyjä  on ensimmäisen kauden kansanedustaja  Eeva Kalli , joka toimii eduskuntaryhmän varapuheenjohtajana.
 Lue lisää:
 MTV: Eeva Kalli ei lähde mukaan keskustan puheenjohtajakisaan
 Keskustan puheenjohtajuus kiinnostaa Antti Kurvista – ehdokkuuspyyntöjä on tullut läheltä ja kaukaa
 Valtiovarainministeri Mika Lintilä ei aio hakea keskustan puheenjohtajuutta
 Annika Saarikko ei pyri keskustan puheenjohtajaksi: "Noudatin sydämeni ääntä"
 Kenestä Juha Sipilän seuraaja? Keskustan puheenjohtajapeli lähti heti käyntiin – listasimme kärkiehdokkaat

Antti Kaikkonen pyrkii keskustan puheenjohtajaksi