Summary: Jos hallitustunnustelut olisivat kymmenen kilometrin juoksu, matkaa olisi jäljellä yli puolet.

Hallitusneuvottelijat palaavat maanantaina Säätytaloon viikonlopputauon jälkeen. Tällä viikolla hallitusneuvottelija  Antti Rinteen  (sd.) johdolla ryhdytään laskemaan talouden hintalappuja.
 Viime viikko meni Rinteen mukaan "tavoitteiden asettamisen ja keinojen määrittämiseen".
 Rinne antoi siis luovuuden kukkia. Tämän viikon lopulla neuvotteluissa julkistetaan, mitkä ovat talouden raamit.
 Neuvotteluissa päätetään, nostaako Suomi veroja, leikkaako vai otetaanko velkaa. Yksi isoista kiistakysymyksistä on, miten paljon maassa hakataan metsää.
 Hallitusneuvottelijan tapa toimia sai jo viikonloppuna moitteita. Neuvottelujen ulkopuolelle jäänyt kokoomuksen puheenjohtaja  Petteri Orpo   totesi, että tulevien visioiminen on hieno asia, mutta " jos se tehdään ilman realistista käsitystä talouden tilasta, ei siitä mitään tule".
 Hallitusneuvotteluissa ovat SDP:n lisäksi mukana keskusta, vihreät, vasemmistoliitto ja RKP.  Ylen vaalikoneen mukaan RKP:ta lukuunottamatta nämä puolueet nostaisivat veroja mieluummin kuin leikkaisivat  menoista.
 Hallitustunnustelija Rinne totesi perjantaina, että "jos kyseessä olisi kymmenen kilometrin juoksu, 1500 metriä on nyt viety eteenpäin".

Yle seuraa: Hallitusneuvotteluissa ryhdytään tositoimiin, tulevaisuudelle lasketaan tällä viikolla hintalappu


Summary: Nykylaki vuodelta 1970 säädettiin ajatellen sairaalassa tehtävää kirurgista keskeytystä.

Raskaudenkeskeytyksiä koskevia rajoituksia pitäisi osittain purkaa, esittää kolme asiantuntijaa. Heidän mukaansa lakia pitäisi muuttaa niin, että se vastaisi nykyistä arvomaailmaa ja hoitokäytäntöjä.
 Kannanotossa muistutetaan, että nykyinen laki vuodelta 1970 säädettiin ajatellen sairaalassa tehtävää kirurgista keskeytystä. Sen jälkeen keskeytysten hoito on muuttunut suuresti, ja lähes kaikki keskeytykset tehdään lääkkeellisesti raskauden varhaisvaiheessa.
 Lausunnon ovat allekirjoittaneet Käypä hoito -työryhmän puheenjohtaja ja jäsen sekä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimusprofessori.
 Nykyisin keskeytyksille vaaditaan esimerkiksi perustelu, ja abortteja voi tehdä vain sairaaloissa. Nämä vaatimukset ovat kannanoton mukaan vanhentuneita.
 Allekirjoittaneet kysyvät myös, onko kahdelta lääkäriltä vaadittava suostumus gynekologisine tutkimuksineen mielekästä.
 – Lakimuutoksella saataisiin sujuvoitettua varhaisraskauden keskeytyksen hoitokäytäntöjä niin, että potilaiden ei tarvitse asioida monella luukulla. Monessa muussakin maassa käytäntöjä on muutettu, perustelee Helsingin yliopiston professori ja Käypä hoito -työryhmän puheenjohtaja  Oskari Heikinheimo .
 "Vähentäisi kuormitusta"
 Laki vaatii keskeytykselle yhä perusteen. Yli 92 prosentissa se on sosiaalinen. Kannanotossa kysytään, eikö jo naisen pyyntö kerro samaa: hän ei koe raskautta elämäntilanteessaan mahdolliseksi.
 Se, että abortteja saa tehdä ainoastaan sairaaloissa, voi kannanoton mukaan olla monelle karhunpalvelus. Kun palvelut hajautetaan perus- ja erikoissairaanhoitoon, jälkitarkastus ja ehkäisyn hankkiminen hankaloituvat. Ehdotuksen mukaan keskeytyksiä voisi tehdä myös perhesuunnitteluun erikoistuneissa terveydenhuollon yksiköissä.
 – Yhdeksän raskausviikon jälkeen ja erityistapauksissa keskeytykset hoidettaisiin jatkossakin sairaaloissa, linjaa Käypä hoito -työryhmän jäsen, dosentti ja ehkäisyneuvonnan vastuulääkäri  Satu Suhonen  Helsingin kaupungista.
 Hän huomauttaa, että lakia tulkitaan vapaasti jo nyt.
 – Oli laki millainen tahansa, niin aina hakijan kanssa keskustellaan ja luodataan tuen tarpeet. Keskeytys hakijan omalla päätöksellä vähentäisi kuormitusta molemmilla osapuolilla, eikä hakijan tarvitse kertoa samoja asioita monta kertaa.
 Lääkärilehdessä 5. huhtikuuta julkaistun kannanoton on allekirjoittanut myös THL:n tutkimusprofessori  Mika Gissler .

Asiantuntijat esittävät lievennyksiä abortin ehtoihin - pitävät lakia vanhentuneena


Summary: Kuntaliitto ja kunnat pitävät välttämättömänä, että valtion jatkuvasti rapistuva tie- ja rataverkko saadaan viimein kuntoon.

Perusväylänpidon rahoituksen nykyiseen miljardiin euroon on välttämätöntä saada 300 miljoonan euron vuosittainen korotus. Lisäksi liikenneverkon vaikutusperusteisten kehittämishankkeiden rahoitusta tulisi lisätä vuosittaisesta 500 miljoonasta miljardiin euroon.
 – Suomen liikenneinfra on jäänyt jälkeen muiden Pohjoismaiden tasosta, eikä valtion rahoitus liikenneverkkoon ole pysynyt ajantasaisena. Tämä näkyy rapistuvina väylinä ja kehittämishankkeiden viivästymisenä. Toimivalla liikenneinfralla on suuri merkitys kansantaloudelle, viennille ja työllisyydelle, painottaa Kuntaliiton toimitusjohtaja  Minna Karhunen.
 Kustannuksia ei voi sysätä kunnille
 Tällä hetkellä kunnat ja kaupungit rahoittavat peräti 45 prosenttia Suomen liikenneväylien kunnossapidon ja investointien kokonaiskustannuksista. Tämä tarkoittaa noin 1,4 miljardin euron vuosikustannuksia. Silti tieliikenteeltä kerättävät vuosittaiset yli 8 miljardin euron verotulot menevät kokonaan valtiolle.
 – Valtio toivoo kuntia aina vain suuremmalla rahoitusosuudella mukaan valtion infrahankkeisiin. Kunnilla ei kuitenkaan ole omien tehtäviensä rahoittamisen lisäksi rahaa valtion liikennehankkeiden pelastamiseen. Kunnilla on oma infransa, sen korjausvelka ja monet muut tehtävät rahoitettavana ja hoidettavana, Karhunen sanoo.
 Pitkäjänteisyyttä investointeihin ja kehittämiseen
 Kuntaliitto ja kunnat katsovat, että liikenneverkon kunnossapidon ja myös kehittämisen tulisi tapahtua aikaisempaa pitkäjänteisemmin ja vaikuttavammin. Alkavalla hallituskaudella ensimmäistä kertaa tehtävä valtakunnallinen liikennejärjestelmäsuunnitelma on tärkeä väline pitkäjänteisyyden lisäämisessä.
 – Tähän asti maassamme on linjattu liikenneasioita vain hallituskausi kerrallaan. Tästä tulee päästä irti ja saada jatkuvuutta liikenteen rahoitukseen sekä infran kunnossapitoon, kehittämiseen ja suunnitteluun. Infran uusia rahoitusmalleja, esimerkiksi hankeyhtiöitä, tarvitaan. Ne tulee kuitenkin toteuttaa tavalla, joka ei vain siirrä velkaantumista valtiolta kunnille, Karhunen sanoo.
 Yhteisessä kannanotossaan Kuntaliitto ja kunnat painottavat, että kun valtio ja kunnat hoitavat omat vastuunsa, paranevat edellytykset myös kuntien ja valtion hyödyllisille yhteishankkeille ja niiden uusille rahoitusratkaisuille.

Kuntaliitto ja Manner-Suomen kunnat: Valtion budjettirahoitusta liikenneinfraan nostettava 800 miljoonalla eurolla


Summary: Hallituskokelaat olisivat valmiita kasvattamaan budjettia kevyesti.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

EU:n budjetin koosta ei tule suurta riitaa, jos hallitukseen päätyvät nyt Säätytalolla olevat puolueet.
 Hallituskokelaat eli SDP, keskusta, vihreät, vasemmistoliitto ja RKP ovat kaikki valmiita kasvattamaan EU:n budjettia kevyesti, jos se on tarpeen kokonaisuuden kannalta.
 EU-maat neuvottelevat parasta aikaa rahan käytöstä vuosina 2021–2027. Neuvottelut ovat tärkeät, koska päätökset vaikuttavat suoraan siihen, mitä Euroopan unioni tulevaisuudessa tekee ja mihin suuntaan se kehittyy.
 Brexitin takia neuvottelut ovat aiempaa vaikeammat, koska Britannia jättää budjettiin tuntuvan aukon. Samaan aikaan EU:lle on hahmoteltu paljon uusia menoja puolustusrahastoon, maahanmuuton hallintaan, ilmastotoimiin ja tutkimukseen.
 Yhtälössä leikkauslistalle olisivat joutumassa maatalousrahat ja alueiden kehitysrahat.
 STT kysyi puolueilta, olisivatko ne valmiita kasvattamaan budjettia, joka on nyt noin yhden prosentin EU:n bruttokansantulosta. Komissio on esittänyt kasvattamista noin 1,11 prosenttiin.
 Näin puolueet vastasivat
 SDP:n mielestä komission budjettiesitys on oikeansuuntainen. Suomen tarkka kanta voidaan puolueen mukaan päättää vasta myöhemmin.
 Vasemmistoliitto sekä vihreät verottaisivat lentämistä. AOP
 Myös keskusta on valmis joustamaan budjetin koosta.
 – Neuvotteluissa on kyettävä katsomaan kokonaisuutta. Tärkeintä on, että käytetylle yhteiselle rahalle saadaan selkeää lisäarvoa jäsenvaltioille, keskustasta linjataan.
 Vasemmistoliitto vahvistaisi EU:n budjettia ensisijassa luomalla unionille omia rahoituslähteitä. Puolue verottaisi vihreiden tavoin muun muassa lentämistä.
 Myös vihreät olisi valmis kasvattamaan maltillisesti unionin omia tuloja ja budjettia. RKP "sietäisi pientä kasvua, jos tarpeen".
 Maatalousrahojen leikkaus vaikea pala
 Puheenjohtajamaan vastuu alkaa jo painaa, sillä Suomen odotetaan toimivan budjettineuvotteluissa välittäjänä. EU-maat yrittävät löytää yhteisymmärrystä rahoista syksyllä.
 Aikataulua pidetään tiukkana, joten voi hyvin olla, että päätökset venyvät.
 Perinteisesti varsinkin maatalousrahat ovat olleet Suomelle tärkeitä. Toissa vuonna Suomi sai EU:sta 1,5 miljardia euroa, josta vajaa 60 prosenttia oli maatalousrahoja.
 Maatalouden osuus EU:n budjetissa on pienentynyt jyrkästi viime vuosikymmeninä. Kari Ikävalko / Yle
 Maatalousbudjetti jakautuisi jatkossakin kahteen osaan, jotka olisivat tuottajille menevät suorat tuet sekä maaseudun kehittäminen.
 SDP ottaa maatalousbudjettiin kantaa varovasti.
 – Suomen kannalta EU:n yhteisessä maatalouspolitiikassa maaseudun kehittämisvarojen turvaaminen on keskeistä, puolue toteaa.
 Keskusta ei leikkauksia hyväksy.
 – Päinvastoin esitämme lisää rahaa maatalouden kakkospilariin (maaseudun kehittäminen).
 Maatalouden osuus EU:n budjetissa on pienentynyt jyrkästi viime vuosikymmeninä. Vielä 80-luvulla maatalouteen suunnattiin 70 prosenttia, kun seuraavalla budjettikaudella osuus voisi komission mukaan olla noin 30 prosenttia.
 Perussuomalaiset ei kasvattaisi budjettia
 Perussuomalaiset eivät kasvattaisi budjettia. Vesa Moilanen / Lehtikuva
 Oppositioon tällä tietoa menevät perussuomalaiset ja kristillisdemokraatit eivät kasvattaisi budjettia.
 – Koheesiotukia pitää vähentää. EU:n turvonnutta hallintoa on karsittava kovalla kädellä. Ulkosuhdehallinto on hyvä esimerkki, perussuomalaisten puheenjohtaja  Jussi Halla-aho  vastaa.
 Kokoomus on tulevien hallituspuolueiden linjoilla. Suomen pitäisi sen mielestä olla valmis maksamaan jonkin verran lisää EU:n budjettiin.
 – Olisi epärehellistä väittää, että samanaikaisesti voidaan lisätä uusia menoja, säilyttää vanhat ja pitää silti kiinni kuluvan budjettikauden jäsenmaksujen tasosta.

EU:n budjetista tuskin tulee riitaa Säätytalolla


Summary: Pääministeri Skvernelis eroaa tappionsa vuoksi.

Kun valtaosan Liettuan presidentinvaalien äänistä on laskettu, niin  Ingrida Simonyte  ja  Gitanas Nauseda  pääsevät parin viikon kuluttua järjestettävälle toiselle kierrokselle.
 Pääministeri  Saulius Skvernelis  tunnusti tappionsa ja kertoi eroavansa tehtävästään heinäkuussa.
 – Uskoin että minulla olisi mahdollisuudet päästä toiselle kierrokselle, mutta tulokset näyttävät, että odotukseni olivat liian korkealla, totesi Skvernelis kannattajilleen.
 Simonyte oli aiemmin keskustalais-oikeistolaisen hallituksen valtiovarainministeri. Nausedalla ei ole paljoa poliittista kokemusta ja hän on työskennellyt aiemmin vanhempana ekonomistina pankissa.
 Aiheesta lisää:
 Liettuan presidentinvaaleissa kolme tasavahvaa ehdokasta – heistä liberaalein on kristillisdemokraatti

Simonyte ja Nauseda pääsivät toiselle kierrokselle Liettuan presidentinvaaleissa


Summary: Yhdysvaltojen kansallisen talousneuvoston johtaja sanoo, että myös yhdysvaltalaiset yritykset kärsivät.

Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  on useaan otteeseen todennut, että kiinalaiset yritykset maksavat laskun korotetuista tullimaksuista. Lisäksi hän on sanonut, että kauppasodat ovat helppoja voittaa.
 Nyt  Larry Kudlow ,yksi Trumpin keskeisimmistä taloudellisista neuvonantajistaan, tyrmää presidentin lausunnot,  kertoo brittiläinen BBC .
 Kudlowin mielestä molempien maiden yritykset kärsivät kauppasodasta. Se koskettaa myös tavallisia kansalaisia, jotka todennäköisesti joutuvat maksamaan tuotteista pian korkeampia hintoja.
 Viime perjantaina Yhdysvallat korotti 5 700 tuotteen tulleja 10 prosentista 25 prosenttiin. Näiden tuotteiden arvo maiden välisessä kaupassa on noin 200 miljardia dollaria.
 Yhdysvaltain ja Kiinan väliset neuvottelut kariutuivat viime viikon lopulla. Trump totesi jatkoneuvotteluista, että niillä ei ole kiirettä, koska USA:n talous hyötyy niistä "massiivisista maksuista", joita kiinalaiset nyt joutuvat maksamaan.
 Aiheesta lisää:
 Trumpin hallinto puuhaa uusia tukiaisia kauppakiistan  maksumiehiksi joutuneille amerikkalaisviljelijöille
 Toimittajalta: Trump taistelee kansainvälisen kaupan todellisuutta vastaan ”Tariffimiehenä”
 Liu: Kiina ja Yhdysvallat aikovat jatkaa kauppaneuvotteluja Pekingissä – Trump aikoo asettaa lisää tuontitulleja

BBC: Trumpin neuvonantaja sanoo, että presidentti on väärässä Kiinan tullien vaikutuksista


Summary: Tanssin talo sai odotusten mukaan kansainvälisen ohjelmatiimin.

Helsingin Kaapelitehtaalle nouseva Tanssin talo on saanut vihdoin talon ohjelmistosta vastaavan tiimin. Se on poikkeuksellisen kansainvälinen, sillä joukkueeseen on valittu  Mikael Aaltonen  Suomesta sekä  Faith Tan  Singaporesta ja  Pia Krämer  Saksasta.
 Taloon alettiin etsiä ohjelmapäällikköä jo viime kesänä, mutta haku ei tuottanut tulosta ja se laajennettiin talvella tiimihauksi.
 On todennäköistä, että Tanssin talolla oli kiikarissa ulkomaalainen ohjelmapäällikkö, mutta tämä ei lopulta suostunut tulemaan Suomeen.
 Mistä löytää yleisöt?
 Aaltonen on tuttu kotimaisen tanssin kentällä sekä Liikkeellä marraskuussa -festivaalin taiteellisena johtajana että URB-kaupunkifestivaalista. Hän tuntee todennäköisesti lähes kaikki suomalaiset koreografit.
 Singaporesta Suomeen muuttavalla Tanilla on kokemusta valtavan katsomon täyttämisestä, sillä hän on suunnitellut lähes 2000-paikkaisen teatterisalin ohjelmistoa Singaporen Esplanade-teatterissa.
 Siitä ei voi olla kuin hyötyä Tanssin talolle, jonka 700-paikkainen pääsali tuntuu jo nyt ylimitoitetulta. Se on yhtä suuri kuin Kansallisteatterin päänäyttämön katsomo. Nyt Suomessa on ehkä kourallinen koreografeja, joiden teokset voisivat vetää Tanssin talon suuren salin täyteen.
 Pia Krämer on puolestaan eurooppalaisten tanssin talojen kattojärjestön (EDN) puheenjohtaja, jonka verkostoista on varmasti apua eurooppalaisissa yhteistyöhankkeissa.
 Tiimi aloittaa työnsä syksyllä.
 Porukasta vain Aaltosella on vakituinen paikka, Tan tulee Suomeen vuodeksi samoin Krämer, tosin vain osa-aikaisesti.
 Tanssin talon johtajan  Matti Nummisen  mukaan ohjelmatiimin kokoonpanoa tarkastellaan uudelleen, kun määräaikaisten asiantuntijoiden sopimukset ovat päättymässä.
 Tanssin talon rakentaminen alkaa ehkä tänä vuonna. JKMM Arkkitehdit Oy & Arkkitehtuuri- ja muotoilutoimisto Talli Oy
 Mitä talossa esitetään?
 Aaltonen kuvailee puhelimessa itseään ja uusia kollegojaan kehitystiimiksi, jonka tehtävä on luoda Tanssin talolle toimintamalleja. Ohjelmistovalinnoissa hän korostaa laatua.
 Aaltosta kiinnostaa uudessa pestissä hankkeen kansainvälisyys, sillä tanssitaiteen kansainväliset vierailut ovat olleet Suomeen vähissä. Ulkomaalaisia esiintyjiä ja ryhmiä voi nähdä täällä vain festivaaleilla.
 Aaltosen mukaan ensimmäinen ohjelmatiimi suunnittelee ehkä talon kahta, kolmea ensimmäistä kautta.
 – Tässä vaiheessa tuntuu hullulta alkaa luetella mitään nimiä, Aaltonen toteaa.
 Hän toivoo, että Tanssin talon olemassaolo johtaa myös siihen, että tanssin kotimaiset tuotantoedellytykset kohenevat.
 Singaporesta puhelimella tavoitettu Tan uskoo, että uuden ohjelmatiimin suunta muotoutuu todennäköisesti melko pian. Sitä ennen täytyy ratkaista muita kuin ohjelmiston suunnitteluun liittyviä kysymyksiä, kuten se, millainen kotimaisen tanssin potentiaali on Suomessa.
 Suuri katsomo ei pelota Tania.
 – Se ottaa aikaa ennen kuin tällaiselle salille pystyy rakentamaan yleisöpohjan. Siihen menee vuosia, Tan sanoo.
 Hän uskoo, että ohjelmatiimi pystyy vetämään valinnoillaan suurta yleisöä Tanssin taloon, mutta se tekee myös ohjelmistoa, jolle täytyy rakentaa yleisö.
 – Näiden asioiden tasapainottaminen on tärkeä asia. Uskon, että yleisö alkaa luottaa ohjelmistoomme ja ottaa sitä kautta talon omakseen, Tan toteaa.
 Tanssin talo on yhä vielä vain suunnitelma paperilla, sillä talon kaavasta jätettiin valitus. On mahdollista, että rakennuslupa saadaan vielä tänä vuonna ja rakentaminen käynnistyy, sillä hankkeen rahoitus on siltä osin kunnossa.

Tässä Tanssin talon ensimmäiset portinvartijat – vain yksi löytyi Suomesta


Summary: Keskustan käännös oppositiosta kohti hallitusta oli puolueen punamulta-aktivistien työvoitto, jota SDP:ssä tuettiin.

Jotain odottamatonta oli tapahtunut.
 Hallitustunnustelija  Antti Rinne  (sd.) käveli toimittajarykelmän eteen tiistaina kello 16.50 eduskunnassa. Rinne oli kutsunut yllättäen vielä kerran tiedotustilaisuuden koolle, vaikka viralliset hallitustunnustelut olivat päättyneet jo puolilta päivin.
 Rinteen piti palata julkisuuteen vasta keskiviikkona hallitusratkaisun kanssa.
 – Toivon, että keskustapuolue ilmoittaa selkeästi, ovatko he valmiita lähtemään neuvotteluihin. Ja toivon todellakin, että ovat valmiita lähtemään neuvotteluihin, vetosi hallitustunnustelija Rinne.
 Yht’äkkiä Antti Rinne vaikutti anelevan keskustaa hallitusneuvotteluihin.
 Kolme tuntia aikaisemmin keskustan eduskuntaryhmä oli ilmoittanut, ettei se ole päättänyt hallitusneuvotteluihin lähtemisestä mitään. Rinteen ainoaksi vaihtoehdoksi toiseksi suureksi hallituskumppaniksi näytti jäävän kokoomus.
 Antti Rinteen vetoomus oli kuitenkin harkittu liike, jolla tasoitettiin keskustan tietä hallitusneuvotteluihin.
 Viimeistään Rinteen keskustavetoomuksen jälkeen toiveikkaimmillekin kokoomuslaisille valkeni, että he eivät saa kutsua varsinaisiin hallitusneuvotteluihin.
 Vielä ennen vappua keskusta oli matkalla oppositioon, mutta vappuviikolla mieli alkoi kääntyä kohti hallitusta.
 Punamultavaihtoehtoa pedattiin jo ennen vaaleja
 Keskustan ja demareiden välillä punamultayhteistyötä oli viritelty jo pitkään ennen vaaleja. Puolueiden välillä ei ollut kassakaappisopimusta ja SDP kävi keskusteluja myös kokoomuksen kanssa.
 Punamultavaihtoehto koki kuitenkin kolauksen eduskuntavaali-iltana. Keskusta sai sataan vuoteen heikoimman tuloksen: 13,8 prosenttia.
 Keskustan varapuheenjohtaja Hannakaisa Heikkisen, puheenjohtaja Juha Sipilän ja varapuheenjohtaja Juha Rehulan tunnelmat olivat apeat vaali-iltana 14. huhtikuuta. Heikki Saukkomaa / Lehtikuva
 Keskusta lähettikin vain kaksi päivää vaalien jälkeen tiedotteen oppositioon menemisestä: “Äänestäjät ovat osoittaneet keskustalle suunnan oppositioon”.
 Tiedotteessa ei suljettu kuitenkaan täysin pois vaihtoehtoa, jossa puolue lähtisi hallitukseen mukaan. Puolue listasi jo tässä vaiheessa kynnyskysymyksiä hallitukseen.
 Vaikka ovi jätettiin auki hallitukseen, tulos sai useat keskustalaiset pohtimaan vakavasti oppositioon siirtymistä. Tämä näkyi myös eduskuntaryhmän ensimmäisissä kokouksissa.
 Kovinta ääntä kokouksissa pitivät ne, jotka kannattivat oppositioon menemistä. Hallitustaipaleesta haaveilevat pitivät oppositionaisia ja -miehiä matalampaa profiilia.
 Vähitellen tilanne alkoi kuitenkin muuttua. Huhtikuun lopusta alkaen puolueesta alkoi kuulua julkisia kannanottoja hallitukseen lähtemisen puolesta.
 Osaltaan tilanteeseen vaikutti puolueen analyysi mahdollisesta oppositiotaipaleesta. Puolue joutuisi hankalaan asemaan vasemmistoliiton ja perussuomalaisten välissä.
 Keskusta olisi oppositiossa vasta toiseksi suurin puolue.
 Hallitustunnustelija, SDP:n puheenjohtaja Antti Rinne ja eduskuntaryhmän puheenjohtaja Antti Lindtman vastaanottavat kokoomuksen puheenjohtajan Petteri Orpon ja eduskuntaryhmän puheenjohtajan Kalle Jokinen eduskunnassa. Martti Kainulainen / Lehtikuva
 Demareiden ja kokoomuksen välit viilenevät tunnusteluissa
 Demarit eivät sulkeneet pois ajatusta kokoomuksesta hallituksessa, vaikka puolueessa tunnettiin laajasti sympatiaa punamultavaihtoehtoa kohtaan.
 Puolueiden väliset tunnustelut lähtivät kuitenkin nihkeästi käyntiin. Kokoomus lähetti puoluesihteerivetoisiin neuvotteluihin talouspolitiikasta kansanedustajat  Elina Lepomäen  ja  Matias Marttisen .
 Tämä sai demarit tekemään kaksi johtopäätöstä.
 Ensinnäkin kokoomus tulisi vetämään kovaa talouspoliittista linjaa, jolloin valtion uusista menoista ja veroista olisi niukasti varaa neuvotella. Tähän johtopäätökseen vaikutti Lepomäen profiili talousajattelijana.
 Toiseksi demareissa ajateltiin yleisesti, ettei kokoomus ollut puheenjohtaja  Petteri Orpon  ja puoluesihteeri  Janne Pesosen  hallussa. SDP tulkitsi, että keskusta olisi vaalitappiostaan huolimatta  Juha Sipilän  puheenjohtajaeron jälkeen yhtenäisempi kuin kokoomus.
 Tulkinnan taustalla oli kokoomuksen vaalitulos, jossa demariarvioiden mukaan tiukkaa talouspolitiikkaa vaativat kokoomusedustajat kohensivat asemiaan. SDP ei voinutkaan luottaa siihen, että se pystyisi toteuttamaan vaalilupauksensa kokoomuksen kanssa.
 Antti Rinne oli luvannut muun muassa vappusatasen alle 1 400 euron eläkkeisiin.
 SDP:ssä ratkaisu keskustan ja kokoomuksen välillä tehtiin kuitenkin vasta hallitustunnusteluiden loppumetreillä. Vielä tämän viikon maanantaina kokoomuslaiset kokivat keskustelevansa tosissaan hallitustunnustelija Antti Rinteen kanssa.
 Kokoomuslaisten mielestä tiistai-aamuna SDP ei enää pyrkinyt ratkaisuun kiistellyissä talousasioissa. Kokoomuslaiset kokivat, että heidän tunnusteluissaan pelataan aikaa, koska keskusta ei ollut vielä varma ratkaisustaan.
 Keskustan puoluevaltuusto ensin menossa oppositioon
 Keskustan puoluevaltuusto kokoontui Riihimäellä jännittyneessä tilanteessa huhtikuun lopussa. Puheenvuoroja oppositioon suuntaamisesta tai hallitukseen pyrkimisestä käytettiin molempiin suuntiin.
 Keskustan puoluevaltuusto päätyi patistamaan vaalien voittajia muodostamaan hallitusta, vaikka sen kanta ei ollut yksiselitteinen. Hallitusovi jäikin kuuluisat viisi senttimetriä auki.
 – Puoluevaltuuston mielestä kynnys hallitukseen osallistumiselle tässä tilanteessa on korkea. Keskustan osallistumisen ehtona on meille tärkeiden asioiden sisällyttäminen hallitusohjelmaan, luki keskustan puoluevaltuuston kannanotossa.
 Puoluevaltuuston jäsenet olivat vielä ennen vappua kallellaan oppositioon. Ennen puoluevaltuuston kokousta julkistetussa  Suomenmaan kyselyssä  75 prosenttia vastanneista valtuuston jäsenistä arvioi, että keskustan paikka on oppositiossa. Suomenmaan kyselyyn vastasi 74 puoluevaltuutettua 135:stä.
 Mieli keskustassa alkaa muuttua vapun jälkeen
 Eduskuntaryhmän kokouksien puheenvuoroista alkoi keskustassa muodostua käsitys, että enemmistö kansanedustajista kannattaa hallitukseen menemistä.
 Ylen tietojen mukaan toukokuun ensimmäisenä viikonloppuna voimasuhteet eduskuntaryhmässä olivat seuraavat: reilut kaksikymmentä edustajaa hallitusneuvottelujen puolesta, 4–6 edustajaa opposition puolesta.
 Keskustan eduskuntaryhmässä on yhteensä 31 kansanedustajaa.
 Ainakin keskustan lappilaisten kansanedustajien  Katri Kulmunin  ja  Mikko Kärnän  tulkittiin vastustavan hallitukseen menoa.
 Hallitukseen menemistä ei kuitenkaan ratkaise pelkästään eduskuntaryhmä. Asiaan vaikuttaa myös puoluehallituksen ja -valtuuston kanta, joten niiden tuki hallitusaikeille oli tärkeää.
 Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piirin kokouksessa Piippolassa Siikalatvalla lauantaina 4. toukokuuta  suurin osa puheista oli jo hallitukseen menemiselle myönteisiä.
 Keskustan Pohjois-Pohjanmaan piiri on vaikutusvaltaisin keskustan piireistä.
 Piirikokouksen jälkeen yksi keskustalainen punamulta-aktivisti soitteli Pohjois-Pohjanmaalle pari puhelua, varovasti kysellen ja ikään kuin ohjaten ajatuksia hallitusneuvotteluille suopeaksi.
 Aktivisti lopetti soittelun, kun havaitsi, että kenttäväki tukee hallitusneuvotteluihin lähtöä.
 SDP kaipaa varmuutta keskustasta
 Vapun jälkeen SDP:ssä haluttiin saada varmuus keskustan mielipiteestä.
 Ainakin seuraavia lukuja keskustan valtuuston mielialoista oli demarien tiedossa: Valtuuston jäsenistä 20 kannatti hallitukseen pyrkimistä joka tapauksessa. Valtuustosta 20 jäsentä vastusti hallitukseen menoa. Lisäksi 37 jäsentä oli valmis tukemaan hallitusneuvotteluihin osallistumista, jos SDP hyväksyisi keskustan kynnyskysymykset.
 Keskustan puoluevaltuustossa on yhteensä 135 jäsentä, joten useamman kuin joka toisen kannan oletettiin olevan tiedossa.
 Keskustasta kuitenkin kiistetään Ylelle, että puolueessa olisi järjestelmällisesti laskettu tai kartoitettu tiistaisen hallituskyselyn vastausten todennäköisyyksiä etukäteen.
 SDP:n johdossa oli kuitenkin viimeistään tämän viikon tiistaiaamuna kirkastunut näkemys: Keskusta olisi etusijalla valinnaksi toiseksi suureksi hallituspuolueeksi. Vihreät, vasemmistoliitto ja RKP olisivat muut puolueet, jotka kutsuttaisiin neuvotteluihin.
 Keskustan kannasta piti saada vielä lopullinen varmuus.
 Keskustan eduskuntaryhmässä oli haluja hallitusneuvotteluihin. Puoluejohto päätti ratkaista hankalan tilanteen kysymällä kenttäväeltä, pitäisikö puolueen olla valmis hallitusneuvotteluihin.
 Useilla keskustalaisilla oli jo aavistus, että kenttäväki tukisi hallitusneuvotteluihin osallistumista.
 Keskusta lähetti hallituskyselyn puoluevaltuuston, puoluehallituksen ja eduskuntaryhmän 177 jäsenelle tiistai-iltana kello 18.43.
 SDP:n puheenjohtaja Antti Rinne oli informoitu keskustan oletetuista voimasuhteista jo ennen virallista kyselyä. Rinne siis sai haluamaansa varmuutta, että keskusta saattaisi olla valmis lähtemään hallitusneuvotteluihin jo ennen tekemäänsä vetoomusta.
 Tämä saattaa selittää paljon Rinteen lausuntoa A-studiolle keskiviikkona sen jälkeen, kun hallituspohja oli julkaistu.
 – Matkan varrella alkoi vahvistua, mihin suuntaan pohja on kääntymässä. Ja loppujen lopuksi eilen illalla (tiistai-iltana) sain itsevarmuuden, mitä tulen esittämään.
 Kokoomuksen Petteri Orpo nokittelikin SDP:tä ja keskustaa asiasta, kun keskustan  Antti Kaikkonen  kertoi varmistuneensa puolueen päätöksestä vasta keskiviikkona.
 – Rinteelle asia oli selvä eilen illalla ja Antti Kaikkoselle tänään aamulla, Orpo sanoi A-studion keskustelussa.
 Keskustan kyselyn tulokset valmistuivat keskiviikkoaamuna kello 9.00 jälkeen. Vastaajista 80 prosenttia kannatti vaihtoehtoa, että keskusta on valmis hallitusneuvotteluihin, jos puolueen kynnyskysymykset toteutuvat.
 Keskustan kenttäväki oli nyt sitoutettu hallitusneuvotteluihin. Keskustan johto oli turvannut selustansa.
 Juttua varten on kerätty tietoa hallitustunnustelujen aikana ja tehty taustahaastatteluja useiden eri puolueiden edustajien kanssa.
 Rinne joutuu odottamaan empivän keskustan vastausta keskiviikkoon – Yle seurasi tässä jutussa kiinnostavaa päivää

Näin keskusta kääntyi oppositiosta kohti hallitusta – SDP sai jo vapun jälkeen tietoja keskustan kentän haluista  hallitusneuvotteluihin


Summary: Sirpa Selänteellä alkaa lasten vartuttua elämässä uusi vaihe.

Tästä on kyse Sirpa Selänne, 49, on ollut naimisissa Teemu Selänteen kanssa vuodesta 1996. Selänteet tapasivat 30 vuotta sitten Sirpan valmistautuessa yliopiston pääsykokeisiin. Selänteillä on neljä lasta: Eemil, 23, Eetu, 21, Leevi, 19, ja Veera, 11. Sirpa Selänne on ollut kotiäitinä viimeiset 23 vuotta. Selänteet asuvat Coto de Cazassa Etelä-Kaliforniassa. Sirpa Selänne aloitti viime kesänä emännöinnin  heidän puoliksi omistamassa Selanne Steak Taverna -ravintolassa.
 Somat putiikit kuin karamellit koristavat vieri vieressä Laguna Beachin rantakatua. Tyyni valtameri kimmeltää Kalifornian iltapäivän auringossa.
 Varakkaiden asuttaman pikkukaupungin kadut vilisevät shoppailevia ja ruokapaikkaa haeskelevia turisteja ja asukkaita.
 Helminauhana kiemurtelevan rantakadun varrella, mäen päällä, sijaitsee hillityn ja arvokkaan näköinen vanha rakennus. 1930-luvun loppupuolella alun perin asunnoksi rakennetun talon seinässä lukee kultaisin kirjaimin Selanne Steak Taverna.
 Valoisan ja tilavan ravintolan salissa  Sirpa Selänne , 49, oikaisee ohimennen valkoista pöytäliinaa ja rientää vastaamaan puhelimeen.
 Hän on viime kesästä lähtien emännöinyt Selänteiden puoliksi omistamaa pihviravintolaa kahtena päivänä viikossa. Heidän kotoaan Coto de Cazasta Laguna Beachille on noin puolen tunnin ajomatka.
 – Pitkästyin pelkästään kotona olemiseen. Olen ihan innoissani uudesta työstäni.
 Sirpa Selänne ilmoittaa aina ylpeänä lähtevänsä töihin, kun tulee ravintolaansa "houstaamaan". Titta Puurunen / Yle
 Sirpa Selänne ottaa ravintolassa keskiviikkoisin ja sunnuntaisin asiakkaiden varauksia vastaan, vie pöytiin ja seurustelee heidän kanssaan.  Teemu Selänteen  vielä pelatessa jääkiekkoa edustaminen kävi vaimolle työstä.
 – Nyt Teemun lopetettua jääkiekkouransa ja lasten kasvettua, kaipasin taas omaa tekemistä. Minulla on kiikarissa ravintolahomman lisäksi myös muita työmahdollisuuksia.
 Perhe on asunut Yhdysvalloissa 23 vuotta. Yhtä kauan Sirpa Selänne on ollut kotiäitinä heidän neljälle lapselleen:  Eemilille , 23,  Eetulle , 21,  Leeville  19, ja  Veeralle , 11.
 Uravalintana kotiäitiys
 Palmut heittävät pitkät, kapeat varjonsa valkoiseksi rapatun ravintolan ylle. Sirpa Selänne vastaanottaa tavernan vaaleasävyisessä aulassa illan ensimmäisiä asiakkaita sädehtivästi hymyillen.
 Käärmeennahkakuvioinen paita ja mustat farkut yllään häntä ei uskoisi lähes viisikymppiseksi neljän lapsen äidiksi. Hän on pysynyt nuorekkaana pitämällä aina itsestänsä hyvää huolta liikkumalla paljon.
 Selänteiden puoliksi omistamassa ravintolassa on monta erilaista ruokailutilaa. Titta Puurunen / Yle
 Teemu Selänteen kanssa he ovat pitäneet yhtä jo kolmekymmentä vuotta. Vaimon mukaan heitä yhdistää samankaltaisuus: sosiaalisuus, avoimuus, luotettavuus ja kiltteys. Heille molemmille on myös tärkeää huolehtia ulkonäöstänsä.
 Sirpa Selänne oli päättänyt lukioikäisenä pyrkiä opiskelemaan psykologiaa Jyväskylän yliopistoon. Hän oli pänttäämässä pääsykokeisiin, kun tapasi tulevan miehensä.
 – Rakkaus meni opintojen edelle. En raaskinut lähteä Jyväskylään Teemun tavattuani, vaan päätin jäädä Helsinkiin opiskelemaan fysioterapiaa.
 Hammaslääkärin ja arkkitehdin ammatista pienenä haaveillut nainen valmistui fysioterapeutiksi vuonna 1995. Seuraavana vuonna syntyi heidän esikoispoikansa Eemil. Samaan aikaan Selänteet muuttivat Winnipegistä Kaliforniaan.
 Huippukiekkoilijan vaimo oli siinä asemassa, että pystyi vapaasti valitsemaan kodin ja työn välillä. Hän valitsi kodin.
 Sirpa Selänteestä on ollut suuri onni, että on saanut mahdollisuuden hoitaa kaikki lapsensa kotona. Jos hän olisi päättänyt tehdä fysioterapeutin hommia, hän olisi lapsirakkaana ihmisenä tehnyt myös niitä lasten parissa.
 Ravintola on erikoistunut pihveihin, mutta listalta löytyy myös esimerkiksi kampasimpukoita. Titta Puurunen / Yle
 Tehonainen on pyörittänyt suurperheen arkea yksin, miehensä keskittyessä uraansa. Hän ei ole koskaan turvautunut edes au pairiin.
 Ainoastaan kolmannen lapsensa, Leevin, synnyttyä hän palkkasi Guatemalasta lastenhoitajan muutamiksi kuukausiksi. Selänteen anoppi on ollut aina lasten hoidossa suurena apuna. Miehensä edesmennyt äiti,  Liisa Selänne  saattoi viettää kolmekin kuukautta kerrallaan Selänteiden kotona Kaliforniassa.
 Illoiksi tilapäisiä lastenhoitajia suurperheenäiti on sen sijaan aina tarvittaessa järjestänyt.
 Hänelle on ollut tärkeä päästä osallistumaan miehensä kanssa iltarientoihin ja kissanristiäisiin. Hän ei ole halunnut katkeroitua ajattelemalla, että olisi jäänyt jostain paitsi olemalla kotona.
 Sirpa Selänteen mielestä hänen kotiäitiyttään ei välttämättä voi verrata perinteiseen suomalaiseen kotiäitiyteen. Hän on Kaliforniassa esimerkiksi välttynyt kaikelta kura- ja talvivaaterumbalta. Lastenhoitoa on myös helposti ollut koko ajan saatavilla vaikkapa kuntosaleilla, ruokakaupoissa ja leikkikouluissa.
 Perheen ympärillä on myös aina ollut paljon ihmisiä.
 – Olen saanut elää hyvin erilaista, vauhdikasta arkea. Meillä käy paljon vieraita ja olen voinut heitä kestitä.
 Sirpa Selänne nauttii asiakkaiden kanssa seurustelusta. Titta Puurunen / Yle
 Puolisonsa panostaessa pelaamiseen hänellä on myös riittänyt autokuskin hommia. Kaliforniassa ei voi päästää lapsia menemään mihinkään yksin. Heidät on vietävä kaikkialle: kouluun, harrastuksiin ja kavereille.
 Hän on ajanut vuosien mittaan tuhansia ja tuhansia maileja.
 – Eihän Teemusta ole ollut mitään apua lasten kuljettamiseen. Minun on pitänyt lähteä viemään poikia jääkiekkoturnaukseen aamuneljältä esimerkiksi Arizonaan ja Las Vegasiin saakka.
 Sirpa Selänne pohtii, että olisi hän voinut valita toisinkin. Lähteä Yhdysvalloissa vaikka opiskelemaan yliopistoon ja luomaan omaa uraansa, mutta lasten kanssa kotiin jääminen on tuntunut hänestä oikeammalta.
 Nyt hänen ei tarvitse koskaan miettiä, etteikö hän olisi ollut tarpeeksi lastensa kanssa.
 Lapset niin somia, mutta erilaisia
 Nappisilmäinen Eemil Selänne, 23, kantaa ravintolassa tottuneesti tuoreita, lämpimiä leipiä pöytiin.
 Sympaattinen nuori mies opiskelee bisnestä collegessa, mutta paiskii samalla mielellään myös töitä vanhempiensa ravintolassa. Hän kerää tyhjiä astioita, siivoaa pöytiä ja täyttää vesilaseja.
 Hänen äitinsä vitsailee poikansa ahkeruuden syyksi rahan makuun pääsemisen.
 Selänteiden toisiksi vanhin poika Eetu, 21, opiskelee myös taloustieteitä yliopistossa. Leevi, 19, on parhaillaan Suomessa armeijassa. Kaikki pojat ovat äidin mukaan hyvin erilaisia.
  Veera ainakin vielä unelmoi ammattilaispelaajan urasta. Hänestä voisi myös hyvin tulla vaikka eläinlääkäri tai opettaja.  Sirpa Selänne
 Pienenä jokainen heistä halusi vain pelata jääkiekkoa. Äitinsä kertoman mukaan he eivät kuitenkaan olleet siinä aivan yhtä lahjakkaita kuin isänsä. Heistä ainoastaan Leevi on jatkamassa edelleen pelaamista armeijan jälkeen.
 Vanhemmat ovat seuranneet mielenkiinnolla lastensa varttumista.
 – Olemme Teemun kanssa aina painottaneet lapsille hyviä käytöstapoja ja toisten huomioon ottamista. Haluamme, että heistä tulisi kivoja ihmisiä. Muuten voivat esimerkiksi ammattinsa valita ihan rauhassa.
 Selänteille ei ole lastensa kohdalla tärkeää heidän menestymisensä, vaan se, että he löytäisivät mieleisensä työn, jolla elättäisivät itsensä.
 Sirpa Selänne kertoo haaveilevansa, että Leevistä tulisi palomies. Äidistä olisi mukava, jos jollain lapsista olisi ihan tavallinen kunnon ammatti, eikä kaikki olisi aina yhtä bisnestä.
 Eemilille hän on ehdottanut kiinteistövälittäjän hommaa, kun se näyttää nuorta miestä kiinnostavan. Eetusta tulee äidin arvion mukaan todennäköisesti joku bisnesmies.
 Selänteiden esikoinen Eemil opiskelee ja hankkii taskurahaa blokkarina vanhempiensa ravintolassa. Titta Puurunen / Yle
 Veera,11, on veljiään temperamenttisempi. Hän on myös hyvin lahjakas urheilullisesti ja pärjännyt erinomaisesti tenniksessä.
 – Veera ainakin vielä unelmoi ammattilaispelaajan urasta. Hänestä voisi myös hyvin tulla vaikka eläinlääkäri tai opettaja. Selänteiden suvussa on paljon opettajia.
 Selänteiden lapsilla on aina mennyt koulussa ja kavereiden kanssa pääasiassa hyvin. Jokaisella on toki ollut omat pienet kommervenkkinsa. Veeralla on veljiään enemmän ollut kitkaa kavereidensa kanssa.
 Äiti pohtii, mahtavatko tytöt olla yleensäkin vähän poikia dramaattisempia. Ajattelevatko naiset ehkä liikaa tunteilla ja menevätkö sitten siksi vähän vuoristorataa.
 Perheessä on aina puhuttu paljon. Yhdysvalloissa Sirpa Selänteen mukaan nuorten masentuneisuus ja itsemurhat ovat yleisiä.
 – En halua ketään syyllistää, mutta olen miettinyt, että ollaanko täällä tarpeeksi lasten arjessa. Kysytäänkö lapsilta ja nuorilta oikeasti, miten heillä menee.
 Vaikka hän on aina iloinnut miehensä menestyksestä, lasten onnistuminen tuntuu vielä paremmalta.
 Raha ja rakkaus
 Sirpa Selänne purjehtii puhetta pulputen ravintolan pöydästä toiseen kysellen asiakkaiden mietteitä ruoasta. Hän on mukana ravintolabisneksessä koko sydämestään. Hän on vaikuttanut ravintolassa moneen asiaan muun muassa vaaleasävyiseen, eurooppalaistyyliseen sisustukseen.
 Hänen energisyydestään ja sosiaalisuudestaan on ollut paljon hyötyä menestyneen jääkiekkoilijan rinnalla. Myös joustavuutta ja ymmärtäväisyyttä on vuosien mittaan vaadittu.
 Mutta kyllä vaimolla joskus menee mieheensä hermo. Hän ei suostu mitä vaan katselemaan, vaan kertoo suoraan puolisolleen, jos joku homma menee hänestä liian pitkälle.
 – Olen aika omistuksenhaluinen ja vaadin aika paljon huomiota. Jos Teemun ympärillä on parvi ihmisiä, eikä hän huomioi minua tarpeeksi, sanon kyllä siitä suoraan: nyt olet tosi ärsyttävä.
 Hän kertoo miehensä muistavan asian aina – ainakin seuraavat pari viikkoa.
 Vuonna -38 kodiksi valmistunut talo on saanut uuden ilmeen ravintolaksi muuntautuessa. Titta Puurunen / Yle
 Sirpa Selänteen mukaan he riitelevät miehensä kanssa aivan niin kuin muutkin parit ja ovat toisistaan myös mustasukkaisia. Vaimoa erityisesti ärsyttää, jos heillä on miehensä kanssa ollut juuri jokin kärhämä, ja sitten fanit piirittävät häntä.
 – Mietin mielessäni, että tietäisittepä millainen se oikeasti on. Mutta me sovimme riidat aina nopeasti. On tärkeä sopia erimielisyydet ennen nukkumaan menoa ja toisen lähtemistä jonnekin autolla: koskaan ei tiedä, mitä voi sattua.
 Mutta rahasta Selänteet eivät riitele, ne ovat heillä yhteisiä. He myös ajattelevat rahasta hyvin samalla tavalla: kumpikaan ei ole mikään tuhlari.
 Raha tuo heille turvaa ja mielenrauhaa, viisaasti sijoitetut varat rauhoittavat. Elämä Kaliforniassa on hyvin kallista. Lasten lukukausimaksut yliopistossa maksavat Selänteille noin 60 000 dollaria vuodessa lasta kohden.
 Sirpa Selänne kertoo olevansa vähän jopa pihi, ainakin vaateostoksissa. Hän pohtii piirteen periytyneen ehkä äidiltänsä, joka onnistuu näyttämään aina tyylikkäältä edullisissakin vaatteissa.
 – Joskus voin ostaa vähän kalliimpia laukkuja tai kenkiä, mutta vaatteisiin on mielestäni tyhmää pistää paljon rahaa. Täällä on paljon kauppakeskuksia, joista saa merkkivaatteitakin edullisesti.
 Onni on koko perhe yhdessä
 Pöydät täyttyvät ruokailijoista ja pitkän baaritiskin ääreltä Sirpa Selänteen täytyy etsimällä etsiä uusille asiakkaille tilaa. Selänteillä on ollut fine dining ravintola reilut viisi vuotta. Sen voi sanoa lähteneen hyvin käyntiin, vaikka kilpailu Laguna Beachin ruokailijoista on kovaa.
 Tavernan pyörittäjän suuri toive olisi, että ravintolalla menisi mahdollisimman hyvin. Samoin kuin heidän toisella, juuri avatulla  hampurilaisravintolallaan  (Kauppalehti). Ravintolabisnekset pitävät häntä nyt kiireisenä, mutta muitakin työtarjouksia on tullut vastaan.
 Tehonaista, joka osallistuu myös aktiivisesti hyväntekeväisyyteen on pyydetty mukaan muun muassa moniin bisneksiin ja ideat ovat hänellä nyt harkinnassa. On hän joskus pohtinut myös oman kaupan perustamista.
 – En tiedä jaksaisinko siihen kauppahommaan sitoutua. Ravintolatyö on vapaaehtoista ja hauskaa, mutta aion vielä levittää lonkeroitani laajemmallekin. En aio jäädä ainoastaan "houstaamiseen".
 Vuoden alussa ilmestynyt hänestä kertova kirja:  Ystävyydellä Sirpa  on yksi osoitus lonkeroiden levittäytymisestä. Hän on ollut kirjaprojektiin hyvin tyytyväinen.
 Jos minulla on jotain surua tai murhetta, pyrin aina tietoisesti unohtamaan sen.  Sirpa Selänne
 Muut tulevaisuuden haaveet liittyvät perheeseen.
 Sirpa Selänne toivoo kaikkien läheistensä pysyvän terveinä. Hänestä on hienoa huomata, kun perheessä on kaikki hyvin ja jokaisella on omia kivoja juttuja. Vaikka miehensäkin on jäänyt eläkkeelle, ei hän ole masentunut, vaan pitää itsensä yhä kiireisenä.
 Perheenäidin tekee onnelliseksi pienet asiat, kuten koko perhe kerääntyneenä saman ruokapöydän äärelle. Hän kertoo suorittajana olevansa tyytyväinen myös hetkeen, jolloin nukkumaan käydessä on aikaansaanut tunne.
 Monitoiminainen hemmottelee itseään hyvin tehdystä työstä ja liikunnasta iltaisin suolakylvyllä.
 Sirpa Selänne on valmiina uusiin haasteisiin vietettyään 23 vuotta kotiäitinä. Titta Puurunen / Yle
 Hän kertoo elävänsä aina tässä hetkessä, eikä häntä huoleta edes ikääntyminen.
 – Teemusta ikä on vain numero, mutta minusta se on enemmän. On hienoa, että iän myötä tulee lisää itsevarmuutta ja viisautta. Olen nyt onnellisempi ja tyytyväisempi esimerkiksi ulkonäkööni kuin olin kaksikymppisenä.
 Sirpa ei jää koskaan märehtimään menneitä, vaan keskittyy hyviin asioihin.
 – Jos minulla on jotain surua tai murhetta, pyrin aina tietoisesti unohtamaan sen.
 Hän ei myöskään aina halua huolestuttaa ystäviänsä, äitiänsä ja siskojansa murheillaan. Hän yrittää olla valittamatta pienistä, sillä elämä on kuitenkin silittänyt häntä pääpiirteittäin hyvin myötäkarvaan.
 Suomeen Sirpa Selänne ikävöi jatkuvasti. He ovat päättäneet perheensä kanssa käydä vanhassa kotimaassaan entistä useammin: kolme kuukautta kesäisin, kuukauden talvella sekä syksyisin ja keväisin reilun viikon ajan.
 Kahdesta asiasta hän vielä unelmoi: Aasian-matkasta – paikasta, jossa ei ole vielä aiemmin päässyt käymään. Ja pikkuisen jo myös lastenlapsista.

Sirpa Selänne valitsi 23 vuotta sitten kotiäitiyden, mutta nyt hän kaipaa omaa tekemistä: "Pitkästyin pelkästään kotona olemiseen"


Entinen pääministeri ja eduskunnan puhemies  Paavo Lipponen , 78, on joutunut sairaalahoitoon sydänvaivojen takia, kirjoittaa  Ilta-Sanomat .
 Ilta-Sanomat käyttää lähteenään Lipposen vaimon  Päivi Lipposen  kommenttia Facebookissa lauantaina. Vaimon mukaan tilanne on paranemaan päin.
 Lipposella on ollut vakavia ongelmia sydämen kanssa vuodesta 2017, jolloin hän Ilta-Sanomien mukaan sai ensimmäisen sydänkohtauksensa. Samana vuonna Lipposelle tehtiin ohitusleikkaus.
 Lipponen (sd.) oli pääministeri 1995–2003. Eduskunnan puhemiehenä hän toimi 2003–2007.

IS: Paavo Lipponen taas sairaalahoidossa sydänvaivojen takia


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Hallitusratkaisu oli SDP:n ja keskustan punamulta-aktivistien työvoitto
 Hallitustunnustelujen loppuhetkillä SDP:n puheenjohtaja  Antti Rinne  tasoitti yllättävällä vetoomuksellaan keskustan tietä hallitusneuvotteluihin.
 Lue,  miten keskustan marssi oppositioon kääntyi  vapun jälkeen hallitusneuvotteluihin.
 Sirpa Selänne tietää, ettei rakkaus kestä ilman suoraa puhetta ja perhe ajaa unelmien edelle
 Sirpa Selänne  jätti nuorena opintohaaveensa miehensä, jääkiekkoilija  Teemu Selänteen  vuoksi, mutta ei ole katunut päätöstään.
 Nyt kuitenkin  23 vuoden kotiäitiyden jälkeen  hän haluaa uusia haasteita. Kaliforniassa omassa ravintolassaan emännöidessään Selänne saa kaipaamaansa vastapainoa kotiäitiydelle.
 Titta Puurunen / Yle
 Liettuan presidentinvaaleissa kolme tasavahvaa ehdokasta
 Liettuassa käydään tänään  presidentinvaalien ensimmäinen kierros . Köyhyys ja palkkaepätasa-arvo ovat nousseet vaalien kärkiteemoiksi.
 Yhdeksän ehdokasta kisaa paikasta istuvan presidentin  Dalia Grybauskaiten  seuraajana. Kyselyiden mukaan vain kolmella heistä on todellisia mahdollisuuksia. Vaalien toinen kierros odotetaan käytävän 26. toukokuuta.
  Dalia Grybauskaite on ollut Liettuan presidenttinä täydet kaksi kautta, ja hänelle haetaan nyt seuraajaa. Felipe Trueba / EPA
 Israelissa euroviisufani muistaa Katri Helenan lumihankivideon
 Euroviisujen isäntäkaupunki Tel Aviv hakee etäisyyttä Lähi-idän ikuisuuskiistoihin ja houkuttelee viisukansaa rantalomalle.
 Rakettisade Tel Avivin suuntaan euroviisujenaikaan olisi Israelin painajainen. Lue  Mika Mäkeläisen   artikkeli viisukaupungista .
 Euroviisuilla Tel Aviv haluaa vahvistaa imagoaan vapaamielisenä rantalomakaupunkina. Mika Mäkeläinen / Yle
 Etelässä poutaa, pohjoisessa satelee
 Äitienpäivänä sataa vettä monin paikoin maan keski- ja pohjoisosassa ja ukkostakin esiintyy. Sää poutaantuu ja selkenee kuitenkin päivän aikana etelästä alkaen ja illemmalla myös Pohjois-Pohjanmaalla.
 Päivällä lämpötila kohoaa 10–18 asteeseen, sateessa jäädään paikoin alle 10 asteeseen. Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .
 Yle

Herätys: Mikä käänsi keskustan kelkan, Sirpa Selänne kotiäitiyden jälkeen ja viisukaupunki Lähi-idän melskeiden keskellä


Summary: Bloggaajat keksivät itse sen, mitä nykyinen työelämä ihmisiltä toivoo. He loivat tyhjästä uuden alan ja sille kysynnän.

Mitä sä siis teet?
 Joskus  Sara Vannista  hävettää vastata. Vieläkin, vaikkei siinä enää pitäisi olla mitään ihmeellistä.
 Vanninen ei halua sanoa, että hän kirjoittaa  sellaista blogia , koska se on vain pieni osa hänen työstään ja sitten joku sanoo, että joo mun siskollakin on sellainen blogi.
 Mutta ei Vanninen halua olla  vaikuttajakaan.  Se sana on hänestä kamala.  Influencer  puolestaan on kokenut inflaation.
 Sisällöntuottaja, Vanninen vastaa.
 Eli mitä sä siis teet?
 Sitä on hieman hankala selittää.
 Vanninen on yhden naisen mainostoimisto, kuvatoimisto, valokuvaaja, malli, stailaaja, myyjä ja kouluttaja. Kun asiakas tarvitsee kaksi kiireisen ja 25-vuotiaan näköistä mallia, Vanninen etsii heidät ja sopivan miljöön, ottaa kuvat ja toimittaa ne. Hän myy reissukuviaan lentoyhtiöille ja etsii sitä oikeaa:  brand matchia , joka tuottaisi lisäarvoa sekä hänelle että yhteistyökumppanille.
 Kaiken perusta on Vannisen blogi,  Sara Tickle.  Siellä hän jakaa juoksuvinkkejä (Vaihtele rohkeasti vauhteja ja pituuksia!), kertoo suosikkityyleistään (ehdottomasti after yoga -look) ja kertoo noloja asioita itsestään (hän nyppii kulmakarvansa koiran punkkipihdeillä).
 Joidenkin postausten alussa on *.
 Se tarkoittaa, että julkaisun takana on Vannisen lisäksi joku hänen "yhteistyökumppaninsa". Blogimaailman ulkopuolella se tarkoittaa mainostajaa tai sponsoria. Oli nimitys mikä hyvänsä, lopputulos on sama.
 Vannisesta on tullut rikas.
 Sara Vanninen on yksi Suomen suosituimmista bloggaajista. Antti Haanpää / Yle
 Sara Vanninen x Syntynyt Savonlinnassa joulukuussa 1989. x Valmistunut kulttuurituottajaksi Helsingin Humanistisesta ammattikorkeakoulusta. Käynyt myös liikunnanohjaajan koulutuksen ja opiskellut fysioterapiaa. x Perusti ensimmäisen bloginsa ystävänsä kanssa vuonna 2009. Nykyinen Sara Tickle -blogi on yksi Suomen suosituimmista ja Vanninen yksi Suomen kovatuloisimmista bloggaajista.
 Maailman ensimmäiset muotiblogit perustettiin todennäköisesti vuonna 2002.  Suomenkielisiä muotiblogeja alkoi ilmestyä internetiin todennäköisesti talvella 2007. Niin uskotaan ainakin Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen (09/2007) jutussa, joka on todennäköisesti ensimmäisiä muotiblogeista Suomessa kirjoitettuja juttuja.
 Muotiblogin määritelmä on hieman häilyvä, joten tarkkaa alkupistettä on vaikea paikantaa. Suomessa lajin pioneereiksi mainitaan usein Precious Girl -blogi ja  Marianna Mäkelä , joka perusti  Mariannan -bloginsa vuonna 2006.
 Kuukausiliitteen haastattelemat bloggaajat eivät olleet Vannisen kaltaisia ammatti-influencereita, vaan teini-ikäisiä tyttöjä, jotka shoppailivat halpaketjuissa ja rahoittivat elämäntyylinsä lapsilisillään.
 Sen jälkeen juttuja on suorastaan tulvinut.
 Erityisen kiinnostuneita on oltu siitä, kuinka paljon ilmaista tavaraa bloggaajat saavat (muun muassa Image 2011, Nyt-liite 2011). Ja kun media havahtui siihen, että bloggaajat ovat alkaneet saada postauksistaan myös rahaa, alettiin raportoida heidän tuloistaan.
 Vuonna 2013  Iltalehti listasi  kovatuloisimpien kärjen.
 Vanhanen Anna ,  Mungolife , 82 763 euroa vuodessa.
 Andersson Xenia ,  Xenia's Day , 64 557.
 Granroth Hertta ,  Lilou's Crush , 64 329.
 Osa tuloista kertyi päivätöistä, osa blogista.
 Muotiblogilla tienaa jo mukavasti , kerrottiin kolme vuotta myöhemmin.
 Sitten tuli vuosi 2018 ja vuoden 2017 tulojen  uutisointi .
 Muotibloggaaja Sara, 28, takoi kadehdittavan jättitilin.
 Vanninen Sara, Tickle Your Fancy, 112 753 euroa.
 Helmikuussa Vanninen vastasi blogissaan lukijoiden suoriin kysymyksiin rahasta. Hän kertoi sijoittavansa joka kuukausi noin tuhat euroa rahastoihin ja tienanneensa vuonna 2018 noin 250 000 euroa.
 Välillä pitää nipistää itseään , Vanninen kirjoitti postaukseen.
 Työelämän tulevaisuutta tutkitaan ja spekuloidaan vimmatusti.
 Mutta me emme ole täällä nyt puhumassa rahasta, vaan työstä.
 Sara Vanninen on yksi niistä tuhansista millenniaaleista, jotka ovat kasvaneet hyvin erilaiseen työelämään kuin vanhempansa. Koulutus ei ole enää tae työpaikasta. Suurin osa ihmisistä on edelleen ihan tavallisissa palkkatöissä, mutta portfoliomaisuus ja sirpaleisuus yleistyvät.
 Samalla käsitys työstä laajenee. On pätkätyöläisiä, vuokratyövoimaa ja nollatuntisopimuksia. Jotkut ovat ryhtyneet itsensätyöllistäjiksi, toiset joutuneet pakkoyrittäjiksi. Työtä ei enää tehdä vain konttorilla kahdeksasta neljään, vaan älypuhelinta hipsuttelemalla siellä, missä nyt sattuu olemaan.
 Mutta mitä seuraavaksi tapahtuu?
 Työn tulevaisuutta tutkitaan ja spekuloidaan vimmatusti.
 Ajatushautomo Demos Helsinki hahmottelee  Työ 2040 -raportissaan  vaihtoehtoja nykyisille työn muodoille. Yksi sen keskeisiä havaintoja on se, että Suomessa monet työelämän rakenteet ja työpaikat perustuvat massatuotantoon. Se puolestaan perustuu halpaan energiaan ja riittäviin raaka-aineisiin ja tarvitsee aina uusia työntekijöitä.
 Nyt massatuotannon kultakausi alkaa olla ohi. On keksittävä uusia tapoja arvonmuodostukselle, raportissa todetaan.
 Se tarkoittaa, että työ on määriteltävä uudelleen.
 Muotibloggaajat loivat tyhjästä markkinoille uuden alan, kaupallistivat sen ja kehittivät systemaattisesti osaamistaan, kunnes pystyivät myymään asiantuntemustaan muillekin.
 Fysiikassa työn määritelmä on yksiselitteinen: voima kertaa matka.  Arkielämässä asiat ovat epämääräisempiä. Viime vuodet blogien kommenttikentissä ja lehtien palstoilla on käyty kiivasta keskustelua siitä, onko bloggaaminen oikeaa työtä.
 On, koska siitä saa rahaa,  vastaavat bloggaajat.
 Ihmettelyssä vaikuttaakin olevan kyse jonkinlaisesta moraalisesta huolesta. Tienaavatko tyhjäpäiset tytöt elantonsa liian helpolla? Jos työ on saanut alkunsa harrastuksesta, voiko se olla oikeaa työtä?
 Yleisesti ottaen ei ole tavoiteltava tilanne, että työn tekeminen olisi aina ikävää puurtamista. Eikä kukaan kysy  Teemu Selänteeltä , onko lätkän pelaaminen oikeaa työtä.
 Joidenkin mielestä blogeja vähätellään siksi, että ne ovat  tyttöjen juttu . Sama havainto tehtiin Kuukausiliitteen jutussa. Tyttöjen turhaa shoppailua paheksutaan, poikien "teknologiahankinnoissa" pyritään näkemään jotain rationaalista.
 Eivät Vannisenkaan postaukset  kesän ihanista pellavista  (äänestä suosikkiasi ja voita) välttämättä syvällisyydellään loista, mutta muotibloggaajat ovat itse keksineet sen, mihin nykyinen työelämä pyrkii usein ihmisiä ohjaamaan.
 He loivat tyhjästä markkinoille uuden alan, kaupallistivat sen ja kehittivät systemaattisesti osaamistaan, kunnes pystyivät myymään asiantuntemustaan muillekin.
 Miten se oikein tapahtui?
 Sara Vanninen aloitti bloggaamisen kymmenen vuotta sitten. Antti Haanpää / Yle
 Kevät 2009 oli tavallista lämpimämpi.  Norjalainen  Alexander Rybak  voitti Euroviisut. Fairytale soi "kaikkialla".
 Sara Vanninen vietti välivuotta Kotkassa ja työskenteli sihteerinä it-alan yrityksessä. Ei laskutus hänen juttunsa ollut sen paremmin kuin kirjanpitokaan, mutta jotain hyvää siinä vuodessa oli.
 Vannisella oli paljon aikaa.
 – Ehkä kaks kertaa päivässä soi puhelin.
 Vannisella on paha tapa liioitella, hän kertoo blogissaan.
 Vanninen ja "semmonen Janni" eli hänen ystävänsä  Janni Ehari  olivat jo pitkään seuranneet blogeja ja miettineet, että olisi kiva perustaa oma, mieluiten "vähän rempseä" ja hauska. Blogin nimeksi tuli Labels or Love ja he päivittivät sitä ahkerasti, usein monta kertaa päivässä. Postauksiin saattoi tulla sata kommenttia. Välillä Vanninen kuvasi asujaan työpaikan vessassa.
 – Siellä oli kaiken maailman sekoilua.
 Inspiraatiota haettiin muilta bloggaajilta. Oli No Fashion Victims -Emmi, Focus on Fashion -Salla, Mimmi ja Peppi,  Iina Moukola  ja  Annika Ollila , Vanninen luettelee kuin vanhoja koulukavereita.
 Blogeja tuli koko ajan lisää, mutta ala oli vasta alussa. Jos yritys lähetti huulirasvan, sitä saatettiin hehkuttaa monta postausta. Yhteisiä pelisääntöjä mainonnalle – tai oikein millekään muullekaan – ei ollut.
 Ensimmäiselle blogiristeilylle Vanninen otti kaksi  matkalaukullista vaatteita, koska ei tiennyt, mitä laittaisi päälle.
 Tuhannet rakastuivat blogeihin.  Siihen, että tavalliset ihmiset kertoivat tavallisista asioista. Bloggaajat tuntuivat luotettavammilta kuin naistenlehdet. Jos  Nelliina  sanoi, että tämä ripsiväri on hyvä, niin se varmasti oli.
 Pian bloggaajien vaikutusvaltaan havahduttiin. Heitä alettiin kohdella kuin oikeita julkkiksia. Heille järjestettiin gaaloja ja  awardseja . Bloggaajia lennätettiin muotiviikoille ja vietiin risteilylle verkostoitumaan. Silloin Sara ja Janni lähtivät oikein  isolle kirkolle .
 – Ei ollu kyllä Kotkan likat tottuneet sellaseen!
 Ensimmäiselle blogiristeilylle Vanninen otti kaksi matkalaukullista vaatteita, koska ei tiennyt, mitä laittaisi päälle.
 Matkalla terminaaliin laukku jumittui ratikkakiskoille. Vaatteet levisivät pitkin katua.
 Labels or Loven kultakausi kesti lopulta vain muutaman kuukauden.  Syksyllä 2009 he perustivat omat blogit.
 Vannisen harrastus muuttui työksi seuraavan vuoden alussa, kun hänet pyydettiin bloggaajaksi jo edesmenneen Suosikki-lehden sivuille. Hän alkoi saada bloggaamisesta palkkaa, ehkä 600 euroa kuussa, hän muistelee.
 Vanninen pystyi elättämään itsensä blogilla ja opintotuella.
 Hän asui Lappeenrannassa ja opiskeli fysioterapiaa. Ei sekään lopulta ollut hänen juttunsa, mutta blogin suunta alkoi hahmottua. Suosio kasvoi, ja Vanninen asetti uusia tavoitteita. Hän halusi lisää lukijoita, enemmän sivulatauksia, parempia yhteistöitä.
 Vuonna 2014 hän perusti toiminimen.
 – Tuli semmonen olo, että nyt mä olen yrittäjä. Nyt tästä tuli oikea työ.
 Jos sä oot kuvassa jonkun juustopurkin kanssa, niin en mä usko, että se kiinnostaa ketään.  Sara Vanninen
 Vannisen työ on myydä huomiota.  Huomiotaloudessa valuuttaa ovat seuraajat.
 Jokaisella vaikuttajalla on oma mediakortti, josta mainostajat näkevät heidän  tavoittavuutensa . Mitä enemmän ihmisiä Vanninen tavoittaa, sitä arvokkaampi hän on.
 Tärkeää on sekin, miten Vannisen julkaisut "sitouttavat" yleisöä Instagramissa. Katsotaanko sponsoroituja sisältöjä, tehdäänkö kauppoja? Lopetettaako joku seuraamisen niiden takia?
 Mitä tahansa voi mitata.
 Jotta Vannisen julkaisut kiinnostaisivat yleisöä, niiden on oltava  aitoja . Eivät Sara Tickle -blogin lukijat halua pelkkää brändihehkutusta. He haluavat tietää, mitä Vanninen tekee, kun kukaan ei huomaa (pureksii kynsiään ja tekee niistä pöydälle kekoja), ja mitkä asiat tekevät hänet kiitolliseksi (pelastusliiveihin puetut koirat).
 Siksi asukuvissa Vanninen "kävelee" luontevasti Kallion kaduilla ja "heilauttaa" hiuksiaan rennosti. Mitä luontevammaksi tilanne saadaan lavastettua, sitä paremmin mainos toimii. Mainostaja haluaa kokemuksia ja tarinallisuutta, Vanninen sanoo.
 – Jos sä oot kuvassa jonkun juustopurkin kanssa, niin en mä usko, että se kiinnostaa ketään.
 Mutta ihana uunifetapastaresepti, se on ihan toinen juttu.
 Vanninen miettii tarkkaan, miten hän tuotteista kirjoittaa. Ei hänen brändiinsä sovi sellainen, että pistetään blogiin kuva joogatopista ja sanotaan, että tää on magee joogatoppi, ostakaa tää.
 Sen sijaan hän voi tehdä ja tekikin postauksen siitä, miksi hän harrastaa joogaa. Kuvissa hän pukeutui mageeseen joogatoppiin. Ne otti Janni Ehari.
 Joskus tulee huteja.
 Kerran Vannista pyydettiin mainostamaan rahapelisovellusta. Siitä ei tullut oikein mitään, paitsi paljon negatiivista palautetta. Tässä on tää peli ja voit voittaa ja siirtyä leveliltä toiselle, Vanninen kuvailee postausta.
 – Siitä paistoi kilometrin päähän, etten mä oikeasti tykännyt siitä. En mä ala kehumaan mitään, mistä en oikeasti tykkää.
 Se oli tosi huono  brand match.
 Sara Vanninen ei tee tarkkoja urasuunnitelmia. Antti Haanpää / Yle
 Tulevaisuudessa yhä useampi joutuu keksimään itselleen uuden ammatin.
 Vanninen ei halua tehdä tarkkoja urasuunnitelmia.  Ei se kyllä oikein olisi mahdollistakaan. Kukaan ei vielä tiedä, mihin ala on menossa. Siksi Vannisen mielestä on tärkeää yrittää pysyä kärryillä koko ajan. On oltava valmis muutokseen.
 – Ei voi olla sillee, että en lähde tohon enkä tee tota.
 Siihen ei ole varaa muillakaan. Tulevaisuudessa yhä useampi joutuu keksimään itselleen uuden ammatin.
 ETLA:n mukaan automatisaatio uhkaa kolmannesta Suomen työpaikoista. Elinkeinoelämän valtuuskunta EVA puolestaan arvioi, että seuraavan 20 vuoden aikana automatisoinnilla voidaan Suomessa korvata 7 prosenttia työpaikoista.
 "Kassamyyjiä tarvitaan kuusi kertaa enemmän kuin automaattikassojen hoitajia", Demoksen raportissa todetaan.
 Työ ei tästä maailmasta katoa, mutta monet työpaikat kyllä katoavat.  Monien skenaarioiden mukaan  työmarkkinat jakautuvat tulevaisuudessa jyrkästi pienen eliitin hyväpalkkaisiin töihin ja matalapalkkaisiin palvelutehtäviin.
 Taloustieteilijä  John Maynard Keynes  ennusti 1930-luvulla, että tuottavuus lisääntyy niin paljon, että lopulta toimeen voisi tulla 15 tunnin työviikolla. Keynes ei varmastikaan kuvitellut, että tulevaisuudessa "työtä" voisi olla kertoa internetissä viikon aamupaloistaan, eikä ennustus muutenkaan ole vielä täysin käynyt toteen.
 Mutta Keynes oli vähintäänkin jäljillä.
 Konsulttiyritys McKinsey on arvioinut, että tuottavuuden pitäisi tulevaisuudessa kasvaa 80 prosenttia entistä nopeammin. Taustalla vaikuttaa se, että puolet 50 vuoden talouskasvusta on syntynyt teknologian kehityksestä ja puolet lisääntyneestä työvoimasta. Nyt ollaan McKinseyn mukaan kuitenkin tilanteessa, jossa työvoiman kasvu taittuu seuraavina vuosikymmeninä.
 Nykyisten työntekijöiden pitää siis olla paitsi entistä tuottavampia, myös jaksaa jatkaa työntekoa entistä vanhemmiksi.
 Miten he oikein jaksavat? Miten he keräävät eläkkeitä? Ja minne kaikki kassamyyjät menevät?
 Demoksen mukaan osa toimeentulosta voi tulevaisuudessa syntyä omistuksista. Esimerkkejä siitä on jo.
 Jos omistaa polkupyörän, voi ryhtyä ruokalähetiksi. Autoilijasta voi tulla Uber-kuski, kotia voi vuokrata Airbnb:ssä.
 Ja jos on Instagram-tunnukset, voi yrittää ryhtyä influenceriksi.
 Vanninen ei enää suostu lentämään yhden yön tai päivän reissuille.
 Bloggaajat eivät enää pitkään aikaan ole olleet tavallisen arjen ja suttuisten peilikuvien dokumentoijia.  Ei Sara Vannisen Instagram-profiilin ole edes tarkoitus kuvata hänen elämäänsä mahdollisimman tarkasti. Sen on tarkoitus toimia portfoliona mainostajille. Yleisö kuitenkin odottaa usein autenttisuutta ja arkisuutta, niihinhän blogeissa rakastuttiin. Siitä kertoo esimerkiksi kolumnistien toistuva järkytys siitä, ettei somessa kuvata oikeaa elämää.
 Viime vuoden aikana Vanninen on iskenyt kiinni uuteen trendiin.
 Ekologisuuteen.
 Hän on ilmaissut tukensa ilmastonmuutosta torjuville Korvaamaton- ja Ilmastoveivi2019-kampanjoille, kertonut omista ekoteoistaan ja kannustanut ihmisiä äänestämään.
 Vanninen ei enää suostu lentämään yhden yön tai päivän reissuille. Se on alkanut tuntua hänestä jotenkin karmivalta ajatukselta.
 Viimeisen puolen vuoden aikana hän on tiputtanut yhteistyökumppaneidensa joukosta pois monia nettivaatekauppoja. Kovin  fast fashion  on jäänyt pois. Hän ei usko – eikä toivo – että kukaan enää tilaisi vaatteita niin "järjettömiä määriä".
 – Aika paljon on vuosien saatossa ollut sitä, että tulee vaikka 20 kappaletta nettivaatekaupan kamoja himaan ja pitää kuvata ne kaikki, Vanninen sanoo ja hiljentyy hetkeksi.
 – Hyi apua.
 - - -
 Kirjoituksessa on käytetty seuraavia lähteitä:
 Elina Noppari & Mikko Hautakangas: Kovaa työtä olla minä - Muotibloggaajat mediamarkkinoilla (Tampereen yliopistopaino Oy - Jyvenes Print 2012)
 Mikko Piispa: Yhdeksän sanaa Y-sukupolvesta (Teos 2018)
 Demos Helsinki: Työ 2040
 Helsingin Sanomien Kuukausiliite 09/2007, Image 2/2011, Image 4/2019

Kun Sara Vanninen otti suttuisia peilikuvia työpaikan vessassa, kukaan ei osannut vielä kuvitella, miten iso juttu blogeista tulisi


Summary: Viranomaiset perustelivat kymmenen vuoden ajan järjestetyn seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä tukevan tapahtuman perumista uusilla kansainvälisillä ja alueellisilla jännitteillä.

Kuuban poliisi on hajottanut pääkaupungissa Havannassa lauantaina järjestetyn seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia puolustaneen marssin. Noin sata ihmistä oli kokoontunut luvattomaan tapahtumaan viranomaisten peruttua yllättäen virallisen pride-paraatin aiemmin viikolla.
 Terveysministeriön alaisen Kansallisen seksuaalikasvatuksen keskuksen järjestämä virallinen pride-tapahtuma on järjestetty Kuubassa vuosikymmenen ajan. Seksuaalikasvatuksen keskusta johtaa Kuuban entisen presidentin  Raúl Castron  tytär  Mariela Castro .
 Viranomaiset perustelivat priden perumista uusilla kansainvälisillä ja alueellisilla jännitteillä. Pelkona ilmeisesti oli, että osa marssijoista olisi käyttänyt tilaisuutta hyväkseen protestoidakseen Kuuban johtoa vastaan.
 Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksien puolustajien mukaan marssin perumisen taustalla voi olla myös Kuubassa viime vuosina suosiotaan kasvattaneiden herätyskristillisten ryhmien aiheuttama paine.
 Launtain luvattomaan pride-marssiin osallistuneet sateenkaarilippuja ja Kuuban lippuja heiluttaneet ihmiset ehtivät marssia muutamia satoja metrejä ennen kuin poliisi hajotti kokoontumisen. Ainakin kolme viranomaisia vastustellutta marssijaa pidätettiin.
 Kuuban viranomaiset kutsuivat sosiaalisessa mediassa koolle kutsuttua varjo-pridea kumoukselliseksi.
 – Siviiliyhteiskunta osoitti voimansa ja pystyy tarvittaessa lähtemään kaduille. Tästä lähtien hallituksen täytyy ottaa se huomioon, julisti seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajava aktivisti  Maykel González Vivero  marssin hajottamisen jälkeen.

Kuuba kielsi yllättäen homojen marssin – luvaton pride johti pidätyksiin


Summary: Julkisuudessa on esitetty väitteitä, että käsimatkatavaroita mukaansa keränneet matkustajat olisivat hidastaneet evakuointia.

Moskovan tuhoisan lentoturman tutkinnassa ei uutistoimisto Tassin mukaan ole löytynyt vahvistusta tiedoille, joiden mukaan koneen etuosan matkustajien käytös esti takaosan matkustajia poistumasta palavasta koneesta.  Tass siteeraa uutisessa nimetöntä viranomaislähdettä .
 Sheremetjevon lentokentällä Moskovassa kuoli 41 ihmistä, kun hätälaskun tehneen koneen peräpää syttyi tuleen. Etuosan matkustajien on kerrottu keräilleen käsimatkatavaroitaan ja vaikeuttaneen näin evakuointia.
 Mediassa on arveltu, että tämä saattoi jopa johtaa ylimääräisiin kuolonuhreihin.
 Viranomainen sanoo, ettei useimmilla peräpään matkustajista ollut käytännössä pelastautumisen mahdollisuuksia. Monet eivät hänen mukaansa olleet ehtineet avata edes turvavöitä vaan olivat ilmeisesti kuolleet istuimelleen palon levittämien myrkyllisten savukaasujen vuoksi.
 – Joku on mahdollisesti menettänyt tajuntansa, kun kone iskeytyi maahan. Kaikkien kuolleiden kuolinsyytä selvitetään.
 Lähteen mukaan takapäästä pelastautuneet matkustajat siirtyivät etuosaan jo ennen koneen pysähtymistä.
 Tutkinnassa lentäjien virheet ja koneen viat
 Onnettomuus tapahtui sunnuntaina 5. toukokuuta. Murmanskiin lähtenyt Aeroflot-lentoyhtiön kone palasi takaisin pian lähdön jälkeen.
 Lentäjän mukaan koneeseen oli iskenyt salama. Lentäjä arvioi, että salama vaurioitti koneen runkoa vakavasti, joskaan ei kriittisesti,  uutisoi Gazeta.ru .
 Julkaisun mukaan turman tutkinnassa keskitytään kolmeen mahdolliseen syyhyn. Näitä ovat lentäjien tai lennonjohdon virheet, lentokoneen vika ja epäsuotuisat sääolot.
 Lentäjä luopui laskeutumisesta ensimmäisellä yrittämällä. Kun kone lopulta tuli maahan, se hypähti muutaman kerran, Gazeta.ru kirjoittaa. Yhden tutkijalähteen mukaan miltei täydet polttoainetankit rikkoutuivat, polttoainetta joutui moottoreihin ja kone syttyi palamaan.
 Venäjällä on onnettomuuden jälkeen ollut negatiivisessa valokeilassa myös onnettomuuskone Suhoi Superjet 100.  RIA Novostin mukaan  internetissä on ilmestynyt vetoomus konetyypillä lentämisen kieltämiseksi. Varapääministeri Juri Borisov on tuominnut tällaiset keskustelut ennenaikaisiksi.

Tass: Palaneen lentokoneen etuosan matkustajat eivät estäneet takaosan evakuointia – moni kuolleista yhä kiinni turvavöissä


Summary: Uhkaus levisi sosiaaliseen mediaan Tor-verkosta.

Oulun kauppakeskus Valkeaa kohtaan on jälleen esitetty uhkaus. Oulun poliisi vahvisti asian STT:lle sunnuntain vastaisena yönä.
 Sunnuntaiaamuna päivystävä tutkinnanjohtaja  Tuomas Tuuponen  Oulun poliisista kertoo STT:lle, että uhkaus on ladattu anonyymiin Tor-verkkoon perjantaina, josta se levisi sosiaalisiin medioihin kuvakaappauksena. Uhkauksessa puhutaan sunnuntaista, eli tästä päivästä.
 – Jos minulla on oikeat tiedot, niin se uhkaus on jo poistettu Tor-verkosta, sanoo Tuuponen.
 Uhkauksesta on tehty rikosilmoitus.
 Tuuponen sanoo, että poliisi ei voi olla reagoimatta tämän tyyppisiin asioihin, mutta jatkaa, että poliisi ei myöskään kerro yksityiskohtia siitä, miten se asiaan reagoi.
 – Emme sulje Valkean aluetta, mutta emme myöskään kerro, miten me taktisesti reagoimme uhkaan, Tuuponen sanoo.
 "Poliisikaan ei voi huomata kaikkea"
 Tuuponen toteaa, että on hyvä, että ihmiset reagoivat uhkauksiin netissä ja kertovat niistä poliisille.
 – On hienoa, että kansalaiset hoksaavat tällaiset uhkaukset – ei poliisikaan voi kaikkea huomata.
 Tuuponen sanoo, ettei ole olemassa mitään yksiselitteistä vastausta siihen onko hyvä vai huono asia, että ihmiset levittävät eteenpäin uhkauksia sosiaalisissa medioissa.
 – Me elämme melko avoimessa yhteiskunnassa, ja sosiaalisen median voima on aika iso. Ei se meidän tutkintaamme häiritse, mutta toisaalta se voi ruokkia uhkauksen tekijän tarkoitusperää, että hän saa julkisuutta, Tuuponen miettii.
 Mitä sitten tehdä, jos törmää uhkausviestiin netissä?
 – Uhkausviesti kannattaa tallentaa, valokuvata vaikka ellei muuta keksi, ja toimittaa lähimpään poliisiin. Ihan samoin jos kohtaa rikoksen reaalimaailmassa.
 Nettiuhkausten suma julkisuudessa
 Viimeksi oululaiskauppakeskusta uhattiin reilu viikko sitten. Uhkaus tehtiin anonyymissä Tor-verkossa, ja se kohdistui viime viikon sunnuntaihin. Poliisi partioi tuolloin näkyvästi kauppakeskuksessa, mutta mitään tavanomaisesta poikkeavaa ei havaittu.
 Viime viikolla kerrottiin myös muista kauppakeskuksiin ja kouluihin kohdistuneista uhkausviesteistä.
 Muun muassa Satakunnassa Länsi-Porin kouluun ja Ulvilan yhteiskouluun kohdistettiin uhkauksia.
 Espoossa puolestaan otettiin aiemmin viime viikolla kiinni mies epäiltynä Matinkylän kauppakeskus Isoon Omenaan kohdistuneesta uhkauksesta. Myöhemmin parikymppinen mies myönsi poliisikuulustelussa kirjoittaneensa uhkausviestin.
 Ensimmäisenä uhkauksesta Valkeaa kohtaan kertoi  Kaleva .
 Lue myös:
 Kaleva: Kauppakeskusta uhattu jälleen Oulussa – edellisestä uhkauksesta vain reilu viikko

Oululaiskauppakeskusta uhattiin jälleen – poliisi ei kerro yksityiskohtia päivän toimista


Summary: Ohisalo oli ainoa ehdokas, joka ilmoittautui vihreiden johtajakisaan määräaikaan mennessä.

Kansanedustaja  Maria Ohisalosta  on tulossa vihreiden uusi puheenjohtaja. Puoluejohtajakisaan ei ilmaantunut muita ehdokkaita. Ilmoittautumisaika päättyi lauantai-iltana.
 Vihreiden uusi puheenjohtaja valitaan puoluekokouksessa Porissa 15. kesäkuuta. Käytännössä valinta on kuitenkin selvä. Vihreiden sääntöjen mukaan puheenjohtaja valitaan jäsenäänestyksen perusteella. Nyt jäsenäänestystä ei tarvita.
 Maria Ohisalo on ensimmäisen kauden kansanedustaja ja köyhyystutkija. Hän sijoittuu puolueen vasempaan laitaan. Ohisalo ei kuitenkaan suunnittele vihreiden linjaan äkkinäisiä muutoksia.
 – Linjahan on yhdessä sovittu. Haluan osoittaa, että politiikka on kaikkien asia. Haluan tehdä myös sellaista politiikkaa, joka pohjaa tutkimustietoon, Ohisalo sanoo.
 Helsinkiläinen Ohisalo, 34, valittiin eduskuntaan Helsingissä runsaalla 11 000 äänellä. Hän on taustaltaan köyhyystutkija ja yhteiskuntatieteiden tohtori.
 Ennen kansanedustajuutta hän työskenteli tutkijana kohtuuhintaista asumista tarjoavassa Y-Säätiössä.
 Maria Ohisalo olisi ollut valmis kisaamaan vihreiden puheenjohtajan paikasta. Nyt kilpailijoita ei ilmaantunut.
 – Olen sanonut koko ajan, että kisa on valmis kaikille ja mä olen tottunut kisaamaan. Jos kisa olisi tullut, olisi käyty keskustelua painotuseroista, mutta ehkä nyt koettiin, ettei sille ollut tarvetta, Ohisalo sanoo.
 Ohisalo oli ehdolla vihreiden puheenjohtajaksi myös kaksi vuotta sitten. Silloin tehtävään valittiin Touko Aalto.  Jorma Vihtonen / Yle
 Ei paljasta suosikkisalkkuaan
 Vihreiden tärkeimmät teemat ovat Ohisalon mukaan ilmastonmuutos ja köyhyyden torjunta. Näistä teemoista puolue vääntää hallitusneuvotteluissa Säätytalolla. Neuvottelut jatkuvat maanantaina.
 Ohisalolla on hyvät mahdollisuudet nousta vihreiden ministeriksi. Hän ei suostu vielä kertomaan, mikä olisi hänen suosikkisalkkunsa.
 – Potentiaalisia ministeripohdintoja käydään vasta myöhemmin. Nyt puoluetta johtaa vielä  Pekka Haavisto  jame neuvottelemme hallitusohjelmasta.
 Ohisalo on toiminut vihreiden varapuheenjohtajana vuodesta 2015 alkaen. Hän tuurasi puheenjohtajan tehtävässä sairauslomalle jäänyttä Aaltoa viime syksynä. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Maria Ohisalo on ollut vuodesta 2017.
  Musta hevonen on epätodennäköinen
 Vihreiden puoluesihteeri  Lasse Miettinen  sanoo, että ”mustan hevosen” eli yllättävän puheenjohtajaehdokkaan ilmaantuminen on mahdollista teoriassa, mutta ei käytännössä.
 – Ehdokkaalla olisi melkoinen tehtävä vakuuttaa puoluekokousedustajat siitä, että puolueen vakiintunut, vuosikymmenen voimassa ollut ja koko tämän ajan yksimielisesti kannatettu puheenjohtajan valintaprosessi pitää hylätä ja valita sen sijaan hänet, Miettinen pohtii.
 Puolueen väliaikaiseksi puheenjohtajaksi valittiin viime syksynä  Pekka Haavisto , kun masennukseen sairastunut  Touko Aalto  vetäytyi tehtävästä.
 Haavisto sanoi heti valituksi tultuaan, että ei ole ehdolla kesällä varsinaiseksi puheenjohtajaksi.
 Juttua korjattu kello 20.15: Ilmoittautumisaika loppui lauantai-iltana, ei perjantaina.
 Lue myös:
 Oletko vihreiden seuraava puheenjohtaja, Maria Ohisalo? "En lähde spekuloimaan"
 Masennusta sairastava Touko Aalto vetäytyy vihreiden johdosta: "Kiitos valosta ja myötätunnosta, kukaan meistä ei pärjää yksin"

Maria Ohisalo nousemassa vihreiden puheenjohtajaksi: "Kisa oli avoin kaikille ja olen tottunut kisaamaan"


Summary: Musiikkiteatteri Kapsäkin Kuin raivo äiti -esitys käsittelee äitiyden aiheuttamia negativiisia tuntemuksia, kuten aggressioita, musiikkinäytelmän keinoin.

Nainen yrittää pukea lapsensa ylle ulkoiluvaatteita. Tehtävä vaikuttaa aikaa ja voimia vievältä urheilusuoritukselta, ja naisen onnistumisprosentti taas hyvin pieneltä.
 –  On se nyt jumalauta että näitä vaatteita ei saada päälle, saatana!  nainen puhisee ja puree samalla hammastaan.
 Pinna on kireällä eikä tilanne tunnu oikein etenevän mihinkään suuntaan.
 –  Lapsella on voimat kuin leijonalla , nainen puuskuttaa ja vaikuttaa jo epätoivoiselta.
 Tällaisia, pienten lasten vanhemmille hyvinkin tuttuja tuokiokuvia tarjoaa  Hanna Vahtikarin  käsialaa oleva  Kuin raivo äiti  -esitys, joka on syntynyt omakohtaisista kokemuksista.
 – Olen tällä hetkellä kahden pienen lapsen äiti, ja juuri siitä tämä aihe lähti kumpuamaan. Pohdin, että nyt tai ei koskaan, muutaman vuoden kuluttua tämä aihe ei enää tule minua tällä tavalla koskettamaan, Vahtikari kertoo esityksen lähtölaukauksesta.
 Hanna Vahtikari  Kapsäkki / Tanja Ahola
 Äitikuva on edelleen yksipuolinen
 Kuin raivo äiti  -esitys näyttää äitiyttä ei niin ihanteellisesta näkökulmasta. Hanna Vahtikarin äitihahmo on temperamenttinen ja impulsiivinen nainen, joka antaa kuulua, jos tarvetta on.
 – Minulle tuli kerran hiekkalaatikolla istuessani voimakas tunne siitä, että olisi mukava jakaa toisten vanhempien kanssa muitakin kokemuksia kuin imetys- tai nukahtamisjuttujen kaltaista tasaista lapsiperhearkea. Että olisi kiva puhua vaikkapa aggression kaltaisista tuntemuksista, joita vanhemmuus ja äitiys on minussa herättänyt. Tällainen on kuitenkin ollut todella vaikeaa ja jopa häpeällistä: aggressio ja äitiys kun eivät vaan kuulu samaan lauseeseen, Vahtikari kertoo.
 Hanna Vahtikari Jussi Mankkinen / Yle
 Hanna Vahtikarin mielestä äitien negatiivisista tuntemuksista ei vieläkään oikein uskalleta puhua avoimesti syvään juurtuneen, ihanteellisen äitikuvan takia.
 – Äitiyteen liitetään edelleen sellaisia sanoja kuten lempeä, kärsivällinen ja rauhallinen, vaikkei tuollainen aina kohtaa todellisuuden kanssa. Omat odotukseni äitiydestä olivat jotakin muuta, kuin mitä arkielämä sitten lopulta tarjosi. Elämme vuotta 2019, ja vaikka esimerkiksi synnytyksen jälkeisestä masennuksesta on ryhdytty puhumaan avoimesti,  Kuin raivo äiti  -esityksen teemoja ja tunnetiloja ei julkisuudessa juuri käsitellä.
 Hanna Vahtikari Jussi Mankkinen / Yle
 Raivoava isä olisi ymmärrettävämpi hahmo
 Kuin raivo äiti  -esityksen äänimaailmasta vastaa Hanna Vahtikarin puoliso  Marzi Nyman . Tällä kerralla etenkin kitaransoitostaan tunnettu muusikko-säveltäjä on lähtenyt etsimään inspiraatiota hieman tuntemattomimmilta ja kaukaisemmilta poluilta.
 – En halunnut tehdä itselleni ominaista sähkökitaramaisemointia, vaan tahdoin kokeilla kosketinsoittimia ja syntetisaattoreita. Synamaailma tuntui sopivan kokonaisuuden tematiikkaan, kuten esimerkiksi kohtiin, joissa Hanna käy läpi omaa nuoruuttaan. Siellä on mukana vähän  David Lynchia,  mutta myös soundeja  Blade Runner  -elokuvasta, Nyman kertoo.
 Marzi Nyman Jussi Mankkinen / Yle
 Hän on samoilla linjoilla puolisonsa kanssa: äidin negatiivisten ja aggressiivisten tunteiden käsitteleminen julkisesti on edelleen jonkinlainen tabu.
 – Äitiys on jo raskaudesta ja synnytyksestä lähtien valtavan henkilökohtainen asia, äitiyteen liittyy paljon luontaisia asioita ja lisäksi meille iskostetaan jo lapsesta saakka malli siitä, kuinka äidin pitää käyttäytyä. Toisekseen kaikkein henkilökohtaisimpia asioita, kuten heikkoutta ja epäonnistumista on vaikea sanoa ääneen. On paljon helpompaa keskustella hiekkalaatikolla siitä, että ai teilläkin on nuo Reiman haalarit, Nyman pohtii.
 Mutta millainen sitten olisi näytelmä, joka kulkisi nimellä  Kuin raivo isä ?
 – Päähahmo olisi tuolloin klassinen ankara isä. Ihmiset ovat tottuneet sellaiseen, koska esimerkkejä löytyy paljon näytelmäkirjallisuudesta ja elokuvamaailmasta. Se että isä on ankara on jotenkin hyväksytympää. Oletan, että äitiyden pöllyttämisessä on huomattavasti enemmän työtä kuin isyyden purkamisessa, Marzi Nyman sanoo.
 Hanna Vahtikari, Marzi Nyman  Jussi Mankkinen / Yle
 Naurua vakaville asioille
 Viime aikoina äitiyttä on ryhdytty käsittelemään taiteessa muutenkin rohkeammin.  Kuka tahansa äiti  -valokuvanäyttely esimerkiksi kertoo synnytysmasennuksesta ja  Putouksessa  esiintyi viime vuonna  Alina Tomnikovin  Kikka Vaara -hahmo, jolle äitiys oli jatkuvaa taistelua.
 – Kyllähän tämä  Kuin raivo äiti  -esitys on tematiikkansa puolesta herättänyt kiinnostusta jo etukäteen. Tällaisten asioiden käsittelylle taiteen kautta on selvästi tarvetta, Hanna Vahtikari sanoo.
 Vaikka  Kuin raivo äiti  -esityksen aihepiiri on pohjimmiltaan vakava, siitä löytyy runsaasti myös koomisia ja absurdeja piirteitä.
 – Meidän ajassamme on paljon sitä, että kaikkea pitäisi käsitellä silkkihansikkain, mutta minun mielestäni myös vakaville asioille pitäisi pystyä nauramaan. On kiinnostavaa, jos sama asia sekä naurattaa että itkettää, koska niitä molempiahan tämä meidän vaelluksemme täällä on – itkemistä ja nauramista, Hanna Vahtikari toteaa.
 Vahtikarin mielestä myös aggressiivisuus on pohjimmiltaan monitahoinen asia.
 – On olemassa hyvää aggressiota, eikä sitä pitäisi pelätä – se on elähdyttävä voima, joka saa ihmiset liikkeelle. Hyvällä aggressiolla on roolinsa myös  Kuin raivo härkä  -elokuvassa: sen avulla  Jake LaMotta  voittaa kultaa.

Saako äiti olla aggressiivinen? Kuin raivo äiti -esitys käsittelee vanhemmuuteen liittyviä tunteita, joista ei juuri puhuta


Summary: Maastopyöräilijöillä on omia ja lainattuja sanoja, jotka kuvaavat pyörän osia ja varusteita.

Eri lajien harrastajat luovat uusia sanoja, joilla kuvaillaan toimintaa tai tärkeitä välineitä. Joskus sanoja lainataan englannista ja väännetään omaan suuhun sopivaksi.
 Maastopyöräily on kasvattanut suosiotaan tasaisesti 2000-luvulla, ja harrastajat oppivat sanaston muilta pyöräilijöiltä esimerkiksi netissä tai yhteislenkeillä.
 Kokeile alla olevalla testillä, kuinka hyvin tunnet tai osaat päätellä maastopyöräilysanastoa.

Mikä on täpäri, hiilari tai hissitolppa? Testaa, tunnistatko maastopyöräilysanat


Summary: Tuhansia ihmisiä kokoontui Cardiffissa mielenosoitusmarssille vaatimaan irtautumista Iso-Britanniasta.

Brexit-kaaokseen ajautuneessa Isossa-Britanniassa näkyy yhä enemmän merkkejä yhtenäisyyden murenemisesta. Itsenäisyyshalut elävät jo vanhastaan vahvoina Skotlannissa, Pohjois-Irlannissa tasavaltalaisten ja lojalistien väkivaltaisuuksien pelätään puhkeavan uudelleen ja nyt Walesissakin näkyy pieniä merkkejä Yhdistyneen kuningaskunnan rakoilusta.
 Cardiffissa järjestettiin lauantaina tuhansia ihmisiä kerännyt mielenosoitus itsenäisyyden puolesta. Marssin järjestäjien mukaan kyseessä oli laatuaan ensimmäinen tapahtuma Walesissa.
 Tuoreen mielipidetiedustelun mukaan 12 prosenttia walesilaisista kannattaa itsenäisyyttä. Huw Evans / AOP
 The Guardian -lehden mukaan  osa marssijoista kertoi tukeneensa itsenäistä Walesia koko ikänsä, osa kertoi päänsä kääntyneen vasta brexit-kaaoksen ja kovien julkisen talouden säästöjen myötä.
 Marssin päätteeksi puhuneen Plaid Cymru -puolueen puheenjohtajan  Adam Pricen  mielestä alueen ongelmat olisi helpompi ratkaista, jos päätökset tehtäisiin Walesissa.
 – Westminster (Britannian parlamentti) on vuosikymmeniä laiminlyönyt aluetta ja se on johtanut köyhyyteen ja riittämättömiin investointeihin. Kolmannes lapsistamme elää suhteellisessa köyhyydessä. Tarvitsee vain katsoa brexit-kaaosta nähdäkseen, ettei Westminster ole pätevä hallitsemaan tai edustamaan Walesia, Price totesi.
 Järjestäjien mukaan itsenäisyysmarssi oli laatuaan ensimmäinen. Huw Evans / AOP
 Marssin järjestäneen All Under One Banner Cymrun tiedottaja  Llywelyn ap Gwilym   sanoo WalesOnlinen haastattelussa , että keskustelu Walesin asemasta on kiihtynyt sen jälkeen, kun Britannia kansanäänestyksessä päätti erota EU:sta.
 EU-kansanäänestyksessä walesilaisista kannatti eroa 51,9 prosenttia ja vastusti 48,1 prosenttia. Cardiffissa EU-eron kannattajia oli 40 prosenttia ja vastustajia 60 prosenttia.
 Tv-kanava ITV:n julkaiseman mielipidetiedustelun  mukaan 12 prosenttia walesilaisista kannattaa itsenäisyyttä.
 Lue myös:
 BBC News: Welsh independence rally brings large crowds out in Cardiff

Itsenäistymishalu heräsi Walesissakin – brexit ja kovat säästöt lisäävät intoa sanoa hyvästit Britannialle


Summary: Tampereen Hämeensillan tunnetut veistokset ovat Tampereen taidemuseon varastolla kunnostettavina.

Katsomaan tottuneet sormet kulkevat kevyesti pitkin metallisen veistoksen vihreäksi patinoitunutta pintaa. Syntymästään saakka täysin kuurosokea  Santeri Grönlund  tutkii tarkasti Wäinö Aaltosen Eränkävijä-teoksen kasvoja.
 Grönlundille mahdollisuus tutustua Tampereen Hämeensillan patsaisiin on ainutkertainen. Tavallisesti käsien ulottumattomissa olevat, 4,5 metriset veistokset makaavat nyt Tampereen museoiden varastolla Hämeensillan remonttia paossa.
 Santeri Grönlund keskustelee tulkkinsa Erika Laineen kanssa Pirkkalaispatsaista. Jani Aarnio / Yle
 Patsaan koskettaminen saa Grönlundin sormet palelemaan.
 – Kun me ollaan tässä ulkona, niin ne ovat varmaan ottaneet kylmää itseensä, Grönlund sanoo. Hän vastaa kysymyksiin tulkkinsa  Erika Laineen  välityksellä.
 Tunnustelemalla paljastuivat Suomen neidon, Eränkävijän, Veronkantajan ja Kauppiaan muodot sekä veistosten realistisuus.
 – Esimerkiksi ymmärsin, missä on pää. Ja naisesta huomasin, että hänellä oli rinnat ja miehellä taas huomasin, että ei ollut – siitä pystyi sen tuntemaan.
 Monen kuurosokean mielikuva patsaista muuttui, kun he pääsivät tutkimaan Pirkkalaisveistoksia lähietäisyydeltä. Patsaiden patina tuntuu selvästi ja kertoo myös Tampereen savupiippukauden historiasta. Jani Aarnio / Yle
 Tunnustelemalla möykky saa kasvot
 Pirkkalaispatsaisiin pääsi tutustumaan puolenkymmentä Suomen Kuurosokeat ry:n toiminnassa mukana olevaa. Vierailua järjestämässä oli järjestöohjaaja  Milla Lindh .
 Kuurosokeat Kuurosokeus on vaikea-asteinen kuulon ja näön toimintarajoitteiden yhdistelmä. Kaikki kuurosokeat eivät ole täysin kuuroja ja täysin sokeita, moni kuulee ja näkee vähän. Suomessa on yli 800 ihmistä, joilla on kuulo- ja näkövamman yhdistelmä
 Tamperelainen Lindh on itsekin kuulonäkövammainen. Hän on aiemmin ollut näkevä, mutta elää nyt kapean putkinäön kanssa. Mahdollisuus koskettaa patsaita avasi hänellekin täysin uusia ulottuvuuksia teoksiin, jotka ovat tuttuja vuosien takaa.
 – Kun näkevä vilkaisee tuollaista patsasta, niin hänelle tulee saman tien mielikuva esimerkiksi sen asennosta ja ruumiinrakenteesta. Kun meikäläinen vilkaisee tuollaista, niin näkee pelkkiä möykkyjä, Lindh kuvailee.
 Tamperelaisen Maija Kanervan yllätti Pirkkalaisveistosten yksityiskohtaisuus ja valtava koko. Hän pohti patsaisiin tarvittua työmäärää ja sitä, miten ne 90 vuotta sitten saatiin nostettua Hämeensillalle. Jani Aarnio / Yle
 Hän kertoo nyt ensi kertaa havaitsevansa patsaiden ilmeet ja todellisen koon.
 – Patsaita koskettamalla rakenteesta ja massiivisuudesta tulee aiempaa selkeämpi käsitys. Minä olen jotenkin ajatellut, että tämä nainen on hintelä, mutta eihän tämä ole ollenkaan. Hänhän on aika massiivinen, Lindh nauraa.
 Patsaat palaavat sillalle vuoden kuluttua
 Wäinö Aaltosen käsialaa olevat patsaat pystytettiin Hämeensillalle 26. syyskuuta vuonna 1929. Vuoden 2017 lokakuussa ne nostettiin pois siltaremontin tieltä ja kuljetettiin Tampereen museoiden kokoelmakeskukseen.
 Wäinö Aaltosen Pirkkalaisveistokset ovat 4,5 metriä korkeita. Siirron yhteydessä patsaat punnittiin. Jyhkein on Suomen neito, joka painaa hiukan vajaat 1200 kiloa. Miehiä esittävät patsaat ovat 700–800 kilon painoisia. Jani Aarnio / Yle
 Evakon aikana patsaat puhdistetaan ja vahataan, mutta ajan patina jätetään pintaan.
 – Halusimme jättää veistoksiin ajan kerroksia, ne kertovat omaa historiaansa. Jos patsaat puunattaisiin, ne eivät näyttäisi edes vanhoilta. Lisäksi patina suojaa veistosta, siinä on myös hyötynäkökulma, kertoo Tampereen Taidemuseon kokoelma-amanuenssi  Aki Silvennoinen .
 Kun patsaat ovat paikallaan Hämeensillalla, ihmiset ylettyvät koskettamaan vain niiden varpaita. 90 vuoden aikana veronkantajan isovarvas on kulunut sileäksi. Jani Aarnio / Yle
 90-vuotiaat patsaat ovat odotettua paremmassa kunnossa. Paikalleen ne palaavat todennäköisesti kesällä tai syksyllä 2020, kun Hämeensillan remontti on viimeistä silausta myöten valmis.
 – Niihin pitää suunnitella ja valmistaa kiinnityssysteemit, sillä nehän eivät olleet mitenkään kiinnitettyinä sillalla. Me emme voi niitä siinä kunnossa enää palauttaa, muuten nukkuisi huonosti sen jälkeen, Silvennoinen sanoo.
 Erityisryhmien palvelu ei aina ole kiinni rahasta
 Kuurosokeiden vierailu Ruskon kokoelmakeskuksessa oli alun alkaen Aki Silvennoisen ajatus. Hän tapasi kuurosokeita Tampereen Poliisimuseolla järjestetyssä tilaisuudessa ja keksi, että kokoelmakeskuksessakin olisi nyt tarjolla ainutlaatuista ja poikkeuksellista koettavaa.
 – Vierailusta jäi hyvä ja lämmin fiilis. Oli hienoa päästä mahdollistamaan heille elämys, jota ei joka päivä ole tarjolla, Silvennoinen sanoo.
 Kokoelma-amanuenssi Aki Silvennoinen kuuntelee tarkalla korvalla vinkkejä erityisryhmien aseman parantamisesta. Jani Aarnio / Yle
 Silvennoinen harmittelee, että erityisryhmien palveleminen jää monesti vähemmälle, usein turhaan.
 – Erityisryhmien kohtelun parantamiseen ei tarvita aina isoja rahoja, vaan sitä, että oivalletaan maailmasta, mitä pitäisi muuttaa. Pienillä asioilla voidaan tehdä isoja asioita, Silvennoinen sanoo.
 Milla Lindh toivoo, että kulttuuria ja taidetta tehtäisiin enemmän kaikkien saavutettavaksi. Esimerkiksi kunnon valaistus ja kulkureittien esteettömyys parantavat heikkonäköisen mahdollisuuksia nauttia taiteesta.
 Erika Laine, Santeri Grönlund ja Milla Lindh hytisivät patsaiden suojaksi pystytetyssä teltassa, kun tutustumiskäynnille osui viileä kevätpäivä. Viime kesänä samassa katoksessa oli ollut liki 50 astetta lämmintä. Jani Aarnio / Yle
 Lindhillä on myös tarjota ehdotus, joka parantaisi näkövammaisten mahdollisuutta tutustua julkisiin veistoksiin.
 – Kun lapsena olin Kreikassa, siellä myytiin pienoismalleja kaikista patsaista. Ne olivat aivan loistavia näkövammaiselle! Jos näistä Pirkkalaisveistoksistakin olisi pienoismalli, pystyisi siitä tunnustelemaan esimerkiksi patsaan ilmettä, hymyileekö se ja onko sillä silmät auki vai kiinni.
 Lue myös:
 Hämeensillan Pirkkalaisveistokset lähtivät yön aikana – tältä Tampere näyttää ilman maamerkkejään  (31.10.2017)
 Aiheesta voi keskustella 12.5. kello 22.00 asti.

Näkövammaiselle kuuluisakin veistos on usein pelkkä möykky –
Remontti pudotti Tampereen Hämeensillan patsaat kuurosokeiden ulottuville


Summary: Meripihka oli kivikaudella niin arvokasta, että sitä kannatti jäljitellä, osoittaa tuore tutkimus. Ostajat ehkä haksahtivat luulemaan taitavien väärentäjien tuotteita aidoiksi.

Luksusesineet ja niillä käyty kauppa eivät ole uusi keksintö. Jo kivikauden ihminen janosi kauniita tavaroita ja oli valmis maksamaan niistä. Meripihkalla ihmiset ovat tyydyttäneet kauneudenkaipuutaan jo yli kymmenen tuhannen vuoden ajan.
 Kauppareitit veivät meripihkaa kauaksi löytöpaikoiltaan, myös Iberian niemimaalle. Kun arkeologit löysivät kuusi tuhansien vuosien ikäistä meripihkahelmeä Espanjasta, löydöt eivät olleet ainutlaatuisia – kunnes ne osoittautuivat jäljennöksiksi.
 Euroopan esihistoriasta ei ole koskaan ennen löydetty vastaavia arvotavaroiksi naamioituja esineitä.
 Meripihka on alkujaan havupuiden pihkaa jopa satojen miljoonien vuosien takaa. Kuivuessaan ja hapettuessaan pihka on muuttunut kovaksi ja saanut hohteensa, useimmiten auringonkeltaisen.
 Kun meripihka lisäksi tuntuu iholla lämpimältä, on helppo ymmärtää sen symboloineen monissa kulttuureissa auringonpaistetta ja elämää. Samalla se on ollut riittävän harvinaista todistaakseen, että omistajalla on valtaa ja vaurautta.
 Meripihkaa löytyy käytännössä kaikkialta maailmasta, mutta suurimmalla osalla ei ole kaupallista arvoa. Itämeren ympäristön lisäksi suosituin meripihka on Ukrainasta ja Dominikaanisesta tasavallasta.
 Espanjalaistutkimuksen helmet löytyivät Etelä-Espanjasta kahdelta hautapaikalta. Cova del Gegantin hauta on toiselta vuosituhannelta ennen ajanlaskumme alkua, La Molinan kolmannelta.
 "Meripihka" oli niin aidon näköistä, että totuus paljastui vasta kemiallisessa analyysissa, kertoo tutkimuksia johtanut  Sevilla n yliopiston  arkeologi  Carlos Odriozola .
 Jatkotutkimukset muun muassa spektroskopialla osoittavat, että Cova del Gegantin helmien ytimenä oli pienten nilviäisten kuoria. La Molinan helmet oli taiteiltu siementen ympärille.
 Aito vaikutelma oli syntynyt lisäämällä ytimen päälle kerroksittain tuoretta pihkaa. Se on todennäköisesti peräisin mäntypuista, tutkijat arvelevat. Päällimmäinen kalsiumpitoinen kerros sen sijaan lienee vainajien hajonneiden luiden kudosta.
 Meripihkalle oli kysyntää
 Varsinkin Cova del Gegantin neljä helmeä ovat silmämääräisesti aivan samanlaisia kuin kaksi samalta paikalta löydettyä aitoa meripihkahelmeä, kertoo  PLOS ONE -lehdessä  ilmestynyt tutkimus.
 Jäljitelmien tekijät olivat siis taitavia, mutta mitä heillä oli mielessään ryhtyessään puuhaansa? Odriozolalla ja hänen työtovereillaan on kolme mahdollista selitystä.
 Meripihka oli harvinaista. Vaihtoehdoille oli kysyntää.
 Meripihka oli kallista. Nekin, joilla ei ollut siihen varaa, mielivät sitä.
 Kolmas selitys yhdistää kaksi ensimmäistä. Tutkijat pitävät vallan mahdollisena, että kauppamiehet huijasivat asiakkaitaan, jotka luulivat ostavansa täyttä tavaraa.
 Koska samoista haudoista löytyi muutakin arvotavaraa – norsunluuta, kultaa ja sinooperia – vainajilla tuskin oli tarvetta meripihkajäljennöksiin, vaan aitoihinkin helmiin olisi ollut varaa, Odriozola tuumii.
 Mutkan kautta Espanjaan?
 Iberian niemimaalta – Espanjasta ja Portugalista – on löytynyt kaikkiaan miltei 650 esihistoriallista meripihkaesinettä. Väärennettyjen helmien tutkijat arvelevat, että heidän menetelmänsä osoittaisivat osan muistakin löydöistä muuksi kuin meripihkaksi.
 Viime vuonna ilmestyneen  espanjalais-brittiläisen tutkimuksen  perusteella moni esine saattaisi yllättää, vaikka olisikin aito. Ne eivät ehkä olekaan "Itämeren kultaa" eli baltialaista alkuperää, kuten yleensä ajatellaan. Ne saattavatkin olla lähtöisin Sisiliasta.
 Tutkimus osoitti, että sisilialaista meripihkaa tuli Iberiaan jo neljännellä vuosituhannella ennen ajanlaskumme alkua, ainakin kaksi tuhatta vuotta ennen baltialaista.
 Vanhimmat Sisiliasta löytyneet meripihkaesineet ovat yhtä vanhoja, mutta suorista kauppareiteistä Iberiaan ei ole löytynyt jälkiä, kertoo tutkimusartikkelin kirjoittanut  Granadan yliopiston  arkeologi  Mercedes Murillo-Barroso .
 Pohjois-Afrikan ja Iberian välisistä reiteistä sen sijaan on näyttöä. Ehkä sisilialainen meripihka tuotiinkin Afrikan kautta, Murillo-Barroso päättelee.
 Hypoteesia tukee se, että meripihkalöydöt ovat Iberian niemimaan eteläosista ja samoilta paikoilta on löytynyt myös norsunluuesineitä.
 Espanjasta löydettyjä sisilialaisia meripihkaesineitä. Yksittäinen helmi on halkaisijaltaan parisenttinen, kaulakorun helmet pienempiä.   Granadan yliopisto
 Baltialaisia meripihkaesinelöytöjä Iberiasta on runsaasti vasta myöhäiseltä pronssikaudelta, joka alkoi noin vuonna 1300 eaa. Laadukas baltialainen raaka-aine oli vähitellen syrjäyttänyt sisilialaisen.
 Silloinkin balttilainen meripihka ilmeisesti matkasi ensin muualle Välimerelle, ei suoraa tietä Iberiaan, kuten on aiemmin luultu, sanoo  Cambridgen yliopiston  professori  Marcos Martinón-Torres .
 Samoissa kuljetuksissa näyttää liikkuneen rautaa, hopeaa ja keramiikkaa, joiden alkuperä oli Välimeren alueella, hän perustelee.
 Pienenpieni löytö jättiläisten ajalta
 Siinä missä ihminen alkoi koristautua meripihkalla heti, kun sai sitä käsiinsä, monelle muinaiselle hyönteiselle pihka koitui kohtaloksi. Nuo tahmeat kuolemat olivat tämän päivän tutkijoille onnenpotku.
 Hapettomuuden lisäksi myös kemikaalit loivat olosuhteet, jotka säilöivät ötököiden pienetkin yksityiskohdat. Jopa DNA voi olla tutkimuskelpoista.
 Omat salaisuutensa paljasti vastikään tuhatjalkainen ajalta, jolloin maailmaa hallitsivat suurensuuret eläimet, megafauna. Osa niveljalkaisistakin oli isompia kuin me ihmiset nyt.
 99 miljoonaa vuotta sitten nykyisessä Myanmarissa vipeltänyt tuhatjalkainen ei todellakaan kuulunut jättien joukkoon. Sillä oli mittaa vain hieman yli kahdeksan millimetriä.
 Pihka on säilyttänyt tuhatjalkaisen yksityiskohdatkin 99 miljoonaa vuotta.  Leif Moritz
 Samassa meripihkakeskittymässä oli peräti 529 tuhatjalkaista, mutta pienin ja samalla vanhin oli lajinsa ainoa edustaja, kertoo  ZooKeys -lehdessä tämän kuun alussa julkaistu tutkimus.
 Bulgarialais-saksalaisen tutkimuksen  tekijät antoivat löydölleen nimen  Burmanopetalum inexpectatum.  Alkuosa viittaa Myanmarin entiseen nimeen Burmaan ja loppuosa tarkoittaa yllättävää.

Esihistoriallinen huijaus? Espanjasta löytyi arvokorujen jäljitelmiä  neljän vuosituhannen takaa


Summary: Neuvostoliiton saartamaan Länsi-Berliiniin toimitettiin lähes vuoden jatkuneen saarron aikana elintarvikkeita ilmasillan avulla.

Länsi-Berliinin asukkaita piinanneen Neuvostoliiton saarron päättymisestä on kulunut tasan 70 vuotta. Neuvostoliitto katkaisi maayhteyden Berliiniin kesäkuussa 1948 osana suurvaltojen välisen kylmän sodan peliä.
 Neuvostoliiton tavoitteena oli ajaa länsivallat pois miehitysvyöhykkeisiin jaetusta Berliinistä estämällä huoltokuljetukset kaupunkiin. Yhdysvallat, Britannia ja Ranska ratkaisivat ongelman niin sanotulla Berliinin ilmasillalla, eli lennättämällä kaupunkiin elintärkeitä tarvikkeita lentokoneilla.
 Neuvostoliitto lopetti tehottomaksi osoittautuneen saarron 12. toukokuuta 1949. 322 vuorokautta kestäneen saarron aikana Länsi-Berliiniin tehtiin 278 000 huoltolentoa, joilla kuljetettiin yhteensä yli kaksi miljoonaa tonnia elintarvikkeita ja muuta apua. Berliinin ilmasillan lentojen yhteispituus oli 175 miljoonaa kilometriä, mikä vastaa lentämistä Maapallon ympäri 4 400 kertaa.
 98-vuotias yhdysvaltalaislentäjä Gail Halvorsen pudotti saarrettuun Länsi-Berliiniin makeisia pienten laskuvarjojen avulla. Omer Messinger / EPA
 Yksi saarron päättymisen kunniaksi Berliinin Tempelhofin lentokentällä järjestettävän juhlan kunniavieraista on 98-vuotias yhdysvaltalaislentäjä  Gail Halvorsen , joka pudotti saarrettuun Länsi-Berliiniin suklaarusinoita ja muita makeisia pienten laskuvarjojen avulla. Halvorsen tunnetaan myös lempinimellä "Berliinin karkkipommittaja".

Berliinin saarron päättymisestä 70 vuotta – juhlien kunniavieraana suklaarusinoita kaupunkiin pudottanut lentäjä


Summary: Mielipidemittaus povaa konservatiiveille 11 prosentin ja työväenpuolueelle 21 prosentin kannatusta eurovaaleissa.

Britanniassa EU-vastainen brexit-puolue on tuoreen mielipidemittauksen mukaan saamassa enemmän kannatusta eurovaaleissa kuin konservatiivit ja työväenpuolue yhteensä.
 Brittilehti Observerin teettämän  mielipidemittauksen  mukaan  Nigel Faragen  perustamaa brexit-puoluetta äänestäisi nyt 34 prosenttia briteistä.
 Pääministeri  Theresa Mayn  konservatiivit saivat mittauksessa 11 prosentin kannatuksen. Oppositiopuolue labour on mittauksessa toiseksi suosituin puolue 21 prosentin kannatuksella.
 Muutokset mielipidekyselyissä ovat olleet viime viikkoina isoja.  Guardianin  mukaan uusin gallup-tulos on saanut kokeneet konservatiivi- ja labour-poliitikot paniikin partaalle. Konservatiivipoliitikot ovat muun muassa syyttäneet Maytä populismin lietsomisesta.
 Farage puolestaan kutsui lauantaina Mayn neuvottelemaa brexit-sopimusta "kuin sodassa hävinneen maan luovuttamisasiakirjaksi".

Observer-lehden gallup: Britannian brexit-puolue saamassa yli kolmanneksen äänistä eurovaaleissa


Summary: Euroviisujen avajaisiin osallistuivat kaikki kisassa mukana olevien maiden edustajat, myös Suomen Darude.

Euroviisujen avajaisia vietettiin sunnuntaina Israelin Tel Avivissa Habima-aukiolla.
 Viisuihin osallistuu tänä vuonna 41 maata ja kaikkien maiden edustajat kävelevät avajaisiin punaisen maton sijaan oranssia mattoa pitkin. Väri tulee Israelin Euroviisujen sponsorin logosta. Israelilainen yritys tarjoaa asiakkailleen mahdollisuuden tehdä sukututkimusta netissä ja mobiilissa.
 Viime vuonna Portugalin viisuissa avajaisissa oli sininen matto kisan merellisen teeman mukaan.
 Maat saapuvat paikalle aakkosjärjestyksessä, jolloin Suomi (Finland) ja Darude ovat kärkipäässä.
 Euroviisujen avajaiset on ainoa hetki, kun kaikki viisuihin osallistuvat maat ovat paikalla yhtä aikaa.

Euroviisut käynnistyivät Tel Avivissa


Summary: Ensimmäisen luokan mitalit jaettiin äitienpäivänä monilla aloilla ansioituneille äideille.

Äitienpäivänä 35 äitiä sai kunniamerkin työstään lasten ja perheiden hyväksi. Tasavallan presidentti  Sauli Niinistö  myönsi Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan ensimmäisen luokan mitalit sunnuntaina Valkoisessa Salissa Helsingissä.
 Palkittavien kirjoon mahtui monenlaisia naisia suurperheiden äideistä sijaisvanhempiin. Mannerheimin Lastensuojeluliiton järjestötyön koordinaattori  Heidi Kukkola  kertoo, että vanhemmuuden ja perheiden moninaisuus näkyi palkittavien äitien taustoissa tänäkin vuonna.
 – Mitali on äideille osoitus siitä, että he ovat tehneet arvokasta työtä kasvattamisen parissa oman perheen, sijaisvanhemmuuden, harrastustoiminnan tai yhteiskunnallisen osallistumisen kautta, Kukkola sanoo.
 Lapsen kehitysvamma johti muiden auttamiseen
 Yksi palkituista äideistä on espoolainen kolmen lapsen äiti  Pirjo Hartikainen . Hänen esikoisellaan on harvinainen AGU-tauti, josta oli hyvin vaikeaa löytää tietoa vielä diagnoosin varmistuessa 27 vuotta sitten.
 Hartikainen halusi jakaa itse etsimäänsä tietoa muiden samassa tilanteessa olevien kanssa. Lopulta hän oli mukana perustamassa Suomen AGU-yhdistystä, jonka puheenjohtajana hän toimi yli 20 vuotta. Nykyään hän vaikuttaa muun muassa Kehitysvammaisten tukiliiton liittohallituksessa.
 Hartikaisen haaveena on, että kehitysvammaiset pääsisivät yhteiskunnan täysivaltaisiksi jäseniksi. Haaveen saavuttamiseksi ihmisten on opittava hyväksymään erilaisuutta.
 – Kaikki ihmiset ovat erilaisia, olipa heillä kehitysvamma tai ei. Erilaisuutta on hyvä oppia ymmärtämään jo pienestä pitäen, jotta siitä tulee lapsille normaalia.
 Palkitut äidit Sanna Heikkinen (vas.) ja Pirjo Hartikainen Mannerheimin Lastensuojeluliiton valtakunnallisessa äitienpäiväjuhlassa Markku Ulander / Lehtikuva
 Itsestä huolehtiminen on edellytys yhteiseen hyvään
 Myös toinen palkittu äiti, orimattilalainen  Sanna Heikkinen , on tottunut toimimaan erilaisuuden parissa. Hän on ammatiltaan kehitysvammaisten ohjaaja ja opiskelee työnsä ohessa yhteisöpedagogiksi. Hän toimii tällä hetkellä myös Keskustan Orimattilan kunnallisjärjestön puheenjohtajana.
 Heikkisellä on yhdeksän lasta ja kolme lastenlasta. Työn, opintojen ja äitiyden yhdistäminen onnistuu hänen mukaansa keskittymällä yhteen asian kerrallaan.
 – Ison perheen äitinä oppii hyväksi organisoijaksi, Heikkinen sanoo.
 Heikkinen korostaa, että äidin on tärkeää huolehtia itsestään ja omasta henkisestä hyvinvoinnistaan. Hän arvelee, että riittämättömyyden tunne on äitien ikuisuusongelma.
 – Äitiys on välillä rankkaa, mutta se kuuluu elämään. Rakkauden määrä on lopulta uskomattoman suuri ja kantaa pitkälle.

Presidentti kunnioitti äitejä mitalein –  palkitut korostavat erilaisuuden hyväksymistä


Summary: Jemenin hallitus on syyttänyt huthi-kapinallisten ilmoitusta vetäytymisestä kolmesta satamasta juoneksi.

YK:n mukaan mukaan Jemenin huthi-kapinalliset ovat vetäytyneet maan kolmesta keskeisestä satamakaupungeista suunnitelmien mukaisesti.
 YK kertoo valvonneensa, kun kapinalliset luovuttivat Hodeidan, Salifan ja Ras Isan satamat Jemenin rannikkovartiostolle.
 Vetäytymisestä sovittiin Ruotsissa pidetyissä neuvotteluissa viime vuoden joulukuussa.
 Jemenin hallitus arvosteli  eilen  YK:ta siitä, ettei se ole valvomassa huthi-kapinallisten vetäytymistä. Hallituksen edustaja kertoi uutistoimistojen mukaan, ettei kapinallisten vetäytymistä satamakaupungeista olisi todellisuudessa tapahtunut, vaan että kapinalliset olivat lavastaneet satamien luovuttamisen.
 Vuonna 2015 alkaneessa Jemenin sodassa on kuollut kymmeniätuhansia ihmisiä. YK on kuvaillut maan tilannetta maailman pahimmaksi humanitaariseksi kriisiksi.
 Aiheesta lisää:
 Jemenin huthi-kapinallisten väitetään juonineen vetäytymisensä satamista
 Jemenin kriisiin on sotkeutunut kymmenkunta valtiota – miksi rutiköyhän maan aavikoista taistellaan verisesti?

YK: Jemenin huthi-kapinallisten vetäytyminen satamista edennyt suunnitellusti