Summary: Pertti-koira ottaa kantaa ajankohtaisiin asioihin lumenluonnista tipattomaan tammikuuhun. Siviilissä Pertti etsii kadonneita.

Tässä poseeraa Bertil, tuttavallisemmin  Pertti, labradorinnoutaja , jolla on Facebookissa yli 12 000 seuraajaa. Pertti on sympaattinen anarkisti, joka ottaa kantaa nimilakiin, lumitöihin ja tipattomaan tammikuuhun. Mikä milloinkin on pinnalla. Omien sanojensa mukaan hän “perseilee”, hajottaa lelut ja kertoo asioista oman kantansa, joka usein on: “huvita kohta enää edes”.
 Pertti jakaa auliisti mielipiteitään myös naapurin ihanasta Saarasta sekä Läskipäästä, samassa osoitteessa asuvasta koiraveljestään, joka ällöttää. Muka. Oikeasti tiliä pitää yllä Pertin “media-assistentti”, hänen omistajansa  Torsti Nieminen .
 Pertti ei ole postauksineen yksin. Maailmalla on yhä enemmän eläinten omia sometilejä. Kun talousjulkaisu Forbes vuonna 2017 listasi  maailman 10 vaikutusvaltaisinta lemmikkiä , jokaisella niistä oli oma tili. Kärkikymmeniköllä oli seuraajia yhteensä 68 miljoonaa. Suosituin oli Grumpy Cat -kissa.
 Jaani Lampinen / Yle
 Mutta palataan Perttiin. Hänellä ei ole varsinaista somestrategiaa. On kuitenkin asioita, joihin Pertti ei tassujaan upota.
 – Pertti ei ota kantaa politiikkaan, uskontoon tai narttujen painoon. Ne ovat vaarallisia aiheita, media-assistentti Nieminen linjaa.
 Tuntuu toimivan. Pertin postaukset saavat paljon ihastuneita kommentteja. Perttiä lähestytään myös runsaalla määrällä yksityisviestejä. Ne tulevat usein öisin. Ihmiset kertovat kuulumisiaan, jakavat huoliaan ja Niemisen mukaan rankkojakin asioita, kysyvät jopa neuvoa Pertiltä.
 Joskus Pertti joutuu hieman taiteilemaan vastauksissaan
 – Joillekin Pertti on aika lailla todellinen, tai onhan Pertti todellinen, mutta varmasti jotkut ihmiset ajattelevat, että se on Pertti, joka heille siellä kirjoittaa, Nieminen sanoo.
 Niemisen mielestä Pertti on somessa kokolailla samanlainen kuin luonnossakin. Teinivuosinaan Pertti oli ärhäkkä tapaus, joka vastaili kommentteihin tyyliin “mutsis oli”. Nykyisin hän on leppoisa mussukka.
 – Se on niin hyväluonteinen koira, kaikkien kaveri. Toisaalta se on myös sohvaperuna, joka tykkää olla kyljessä kiinni. Välillä joudun muistuttamaan Pertille, että kun sinä et ole kissa.
 Suomalaisia some-eläimiä Pertti perseilevä labradorinnoutaja  perusti Facebook-tilinsä 1,5 vuotta sitten. Aina loistotuulella kirmaileva  Seppo-koira  vaikuttaa twitterissä. Kääpiösnautseriveljekset  Makkosen pojat  ovat Facebookissa, samoin kuin aasi nimeltä  Sumu Sireeni . Kaffe-koira  on valinnut alustakseen Instagramin ja minipossu  Esteri  Facebookin. Kun muilla suomalaiseläimillä seuraajat lasketaan kymmenissä tuhansissa, Corgi-rotuinen Topi on supersuosittu: hänellä on  Facebookissa  ja  Instagramissa  satoja tuhansia faneja.
 Koirat kommentoivat koiria
 Ihmisille luodaan virtuaalisia persoonia, joten miksi ei eläimillekin?
 – Meidän elinpiirimme on laajentunut internetin maailmaan ja on aivan luontevaa, että siellä ovat lemmikitkin mukana, sanoo Aalto-yliopiston professori  Annamari Vänskä , joka on tutkinut myös koirien muotia.
 Ennen eläimiä inhimillistettiin saduissa. Nyt puhuvat ja ajattelevat koirat ja kissat ovat siirtyneet someen. Vänskän mielestä me voimme niiden avulla kuvitella erilaisia maailmoja arkisen todellisuuden rinnalle.
 – Se, mikä tässä on uutta on se, että eläimistä on tullut persoonia, joilla on oma ajattelumaailma. Ne ovat nyt oikeita eläimiä, oikeita lemmikkejä, ei mitään piirrettyjä tai animoituja hahmoja, Vänskä sanoo.
 Ja ihmiset todella käyttävät mielikuvitustaan. Some-eläimen julkaisua saattaa kommentoida toinen some-eläin. Todellisuudessa siis kaksi lemmikinomistajaa keskustelee keskenään esimerkiksi kissan tai koiran hahmossa. Mitä tästä pitäisi ajatella?
 – Eräänlaista leikkiähän se tietysti on. Ihmiset tykkäävät leikkimisestä, Annamari Vänskä sanoo.
 Some-eläimissä yhdistyvät inhimilliset ja eläimelliset piirteet, ja se tuo uudenlaisia mahdollisuuksia. Koira voi olla myrtsi tai kissa kyrsiintynyt ja kärttyinen tavalla, jota ei katsottaisi ihmisessä hyvällä.
 – Eläimeen kuuluu luonto ja se antaa lisävapauksia käyttäytymiselle, sanoo  Henna Syrjälä , Vaasan yliopiston tutkijatohtori, joka on tutkinut lemmikkeihin liittyvää kulutusta.
 Pertti on ollut etsintäkoira vasta muutaman kuukauden. – Pertti on nenästään hyvä, nenäkäs kaveri, mutta vähän hössö. Sillä saattaa äkkiä mennä kiinnostus johonkin muuhun. Tämän rodun urokset aikuistuvat myöhään, neljään viiteen vuoteen asti ne ovat ihan pentuja, omistaja Torsti Nieminen luonnehtii. Jaani Lampinen / Yle
 Pertti on siviilissä ruumiskoira
 Pertistä tekee erityisen paitsi hänen eläimellinen sometuksensa myös hänen siviiliammattinsa. Pertti on ruumiskoira. Hänen isäntänsä Torsti Nieminen etsii kadonneita ihmisiä.
 Vapaaehtoistyössä auttavat kolmevuotias Pertti ja jo kahdeksanvuotias kokenut ruumiskoira Bono, se karvakuono, jota Pertti kutsuu Läskipääksi. Pertti ja Bono ovat mukana Ruumiskoira Team -ryhmässä, jolla on Facebook-sivut. On selvää, että siellä ei voi julkaista mitä tahansa.
 – Kun Pertti on huumorimiehiä, ajattelimme, että tehdään Pertille oma sivu, jota kautta hän saa tuoda toisenlaista puoltaan julki, Nieminen kertoo.
 Harva Pertin seuraajista tietää koiran vapaaehtoistyöstä. Siitä Pertti ei pukahda omalla tilillään.
 Nieminen etsii kadonneita ympäri Suomea. Hän ja koirat tulevat apuun, kun viranomaisetsinnät on lopetettu.
 Syrjäkylillä, korpien kätköissä ja järvillä saattaa vierähtää päivä ilman, että törmää ihmisiin. Kun Nieminen illalla palaa majoituspaikkaan, koirat saattavat järjestää karjalanpiirakan syöntikilpailun, joka sitten julkaistaan Pertin sivuilla.
 – Siinä on pikku iltahupia meille kaikille kolmelle. Tulee muuta mietittävää, Nieminen kertoo.
 – Pertin julkaisuissa ei ole päätä eikä häntää. Yleensä nappastaan joku kuva ja Pertti pistää tekstin perään ja lähettää. Se on yksi otto ja sitten se lähti, koiransa media-assistentti Torsti Nieminen paljastaa. Jaani Lampinen / Yle
 Leipänsä Nieminen tienaa yrittäjänä. Hänellä on firma, jota kautta hän tekee töitä tapahtumajärjestäjänä. Niemisellä on myös omat henkilökohtaiset sivut, mutta omien sanojensa mukaan hän on huono postaamaan itsenään. Pertin kautta voi julkaista vapaammin.
 – Mutta Pertin julkaisut eivät ole minun ajatuksiani tai minä en välttämättä ajattele asioista niin kuin Pertti julkaisee niistä, Nieminen yllättää.
 Kuka tilillä sitten julkaisee? Nieminen muotoilee asian niin, että Pertti eräällä tapaa “istuskelee toisella olkapäällä”, kun someassistentti antaa näppäimistön laulaa.
 – En osaa enää edes ajatella, kuka siellä julkaisee, olenko se minä vai joku minun alter egoni vai Pertti, hän naurahtaa.
 Söpö pitää olla ja erikoinen
 Pertin suosiota siivittävät paitsi humoristiset päivitykset myös yleinen labradorinnoutaja-rotu. Siihen on helppo samastua, voi ajatella, että sehän on ihan kuin meidän koira.
 Sama tuttuuden houkutus pätee toisella some-eläimellä  Seppo-koiralla . Seppo on sheltti, ja muistuttaa perinteistä collieta eli Lassieta.
 – Ihmiset kokevat samastuttavaksi rotuja, jotka he tunnistavat. Kun lemmikkejä käytetään mainonnassa, katsotaan usein, minkä rotuisen koiran kohderyhmä tunnistaa. Sheltti on rotuna yleinen ja siihen liitetään usein positiivisia mielikuvia, Henna Syrjälä sanoo.
 Usein seuratuimpien some-eläinten ulkomuodossa on myös jotain erityistä.
 – Pertillä silmät ovat kuin lautaset. Hän on usein hämmästyneen näköinen ja se varmasti vaikuttaa, että hän näyttää kuvissa ilmeikkäältä, Pertin omistaja Torsti Nieminen arvelee.
 Ulkomuoto voi suosikeilla olla jopa perinteisestä kauneusihanteista poikkeava. Muun muassa Grumpy Catin tyytymätön ilme syntyy jalostuksen tuottamasta erikoisesta, joku voisi sanoa, rumasta alapurennasta.
 – Pertti on tottunut kuvaamiseen ja poseeraamiseen ja suhtautuu tyynen rauhallisesti. Parilla pyynnöllä hän osaa ottaa hämmästyneen ilmeen, Torsti Nieminen kuvailee koiraansa.  Jaani Lampinen / Yle
 Pertti ymmärtää vain nakin päälle
 Yhdysvalloissa somen eläintähtien ympärillä liikkuvat isot rahat.
 – Siellä monet somelemmikeistä markkinoivat erilaisia tuotteita ja palveluita: kissan tai koiran ruokaa, vaatteita, kirjoja, Vänskä sanoo.
 Pertti ei ole kaupallistanut persoonaansa. Hän ei markkinoi, eikä saa päivityksistä rahaa.
 – Yksi syy siihen, miksi Pertti on niin suosittu, saattaa olla juuri se, että Pertti on todella epäkaupallinen. Monet somevaikuttajat ovat kaupallisia ja se saattaa ärsyttää ihmisiä, Nieminen sanoo.
 Nieminen kertoo päättäneensä jo alussa, että Pertti ei ryhdy tekemään kalentereita, oheismyyntiä tai yritysyhteistyötä. Päivityksiä tehdään niin kauan, kuin niitä tykätään tehdä.
 – Pertti on maalaispoika, eikä hän ymmärrä kaupallisuuden päälle. Riittää kun saa silloin tällöin nakkia ja riittävästi nappuloita kippoon. Se on Pertille ihan ok.

Pertti on koirien mielensäpahoittaja, somejulkkis, joka julkaisee vastakarvaan – siviilissä Pertti on ruumiskoira


Summary: Miehen epäillään murhanneen oman äitinsä ja 25-vuotiaan, miehelle tuntemattoman naisen Raahessa syyskuussa 2017.

Raahen naissurmista syytetty mies oli oikeuden mukaan syyntakeeton. Oikeus totesi asian tänään keskiviikkona Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen lausunnon perusteella.
 Miehen epäillään murhanneen oman äitinsä ja 25-vuotiaan, miehelle tuntemattoman naisen Raahessa. Nuori nainen löytyi syyskuussa 2017 kuolleena tontilta Raahen keskustasta ja äiti kotoaan.
 Jutun käsittely alkoi käräjäoikeudessa elokuussa 2018, jolloin välituomiossa nelikymppinen mies  määrättiin mielentilatutkimukseen . Tuolloin miehen katsottiin syyllistyneen siihen, että hän on useita kertoja lyönyt kahta naista teräaseella ja siten riistänyt heidän henkensä. Oikeus antaa tuomion murhasyytteistä helmikuussa.
 Kahden henkirikoksen taustalla oli syyttäjän mukaan  vihaa ja halveksuntaa  naisia kohtaan.
 Miestä epäillään myös muista rikoksista
 Lisäksi miestä epäillään myös tapon yrityksestä. Poliisi epäilee miehen yrittäneen kuristaa naisen ulkona Raahen keskustassa viime syyskuussa muutamaa päivää ennen ensimmäistä murhaepäilyä. Epäilty on myöntänyt teon.
 Lisäksi mies on harrastanut suojaamatonta seksiä eikä hän ole kertonut seksikumppanilleen  sairastavansa HIV:tä . Tästä johtuen miestä syytetään myös törkeistä pahoinpitelyn yrityksistä.
 Hiv-positiivista miestä syytetään törkeiden pahoinpitelyjen yrityksien, kahden murhan ja yhden tapon yrityksen lisäksi myös muun muassa raiskauksen yrityksistä ja törkeästä moottorikulkuneuvon käyttövarkaudesta.
 Epäilty osallistuu oikeudenkäyntiin videon välityksellä.
 Oikeudenkäynti jatkuu myös torstaina.
 Lue lisää:
 Syyttäjä: Raahen murhista syytetty halveksi ja vihasi naisia
 Raahen murhista syytetty passitettiin mielentilatutkimukseen
 Raahen kahdesta henkirikoksesta epäillään samaa tekijää
 Raahen kahdesta taposta epäillyn epäillään levittäneen HIV:tä
 Onko Raahen surmatöillä mahdollisesti yhteyttä? – Poliisin mukaan yleinen turvallisuus ei ole vaarassa
 Nainen löytyi kuolleena yksityisasunnosta Raahessa – poliisi epäilee rikosta

Raahen murhista ja HIV:n levittämisestä epäilty mies syyntakeeton


Summary: Nuoria asunnottomia on Helsingissä jo lähes tuhat. Erityisesti naisia uhkaavat väkivalta ja hyväksikäyttö.

Paula Pura käytti amfetamiinia ja muita päihteitä, jotta jaksoi valvoa monta yötä putkeen. Pelko juoksi kintereillä koko ajan. Lopulta tulivat psyykosit ja itsetuhoisuus, kunnes hän sai apua. Pura kertoo tarinansa videoilla.
 Paulan elämää varjostivat häpeä, turvattomuus ja psykoosit

 Asunnottomia naisia on  tilastojen mukaan Helsingissä noin 900 . He ovat entistä nuorempia, ja heillä on entistä enemmän ja useammanlaisia ongelmia.
 Asunnottomuus Suomessa vuonna 2017 Yhteensä 7 112 henkilöä, määrä väheni 331 henkilöllä vuodesta 2016 Maahanmuuttajia 1 742 (-61) Naisia 1 536 (-16) Nuoria (alle 25-vuotiaita) 1 586 (+186) Helsingissä 3 760 (-230) Maahanmuuttajia, Helsinki: 1 400 (0) Naisia, Helsinki: 900 (-45) Nuoria (alle 25-vuotiaita), Helsinki: 800 (+100) Lähde: Ara
 Yhteensä koko maassa asunnottomia naisia on yli 1 500. Vaikka naisten asunnottomuus on vähentynyt, pitkäaikaisasunnottomuus on lisääntynyt.
 Asunnottomana naisia on todennäköisesti paljon enemmän kuin tilastoissa kerrotaan: juuri naisille piiloasunnottomuus on tyypillistä.
 – Monella naisella saattaa olla osoite jossakin, jossa hän ei oikeasti asu. Jos naisella on lapsia, he haluavat pitää itsellään osoitteen lasten menettämisen pelossa, kertoo projektipäällikkö  Pauliina Liukkonen  Kalliolan Setlementti -yhdistyksessä toimivasta Hima & Stradasta.
 Häpeä, pelko, leimautuminen ja turvattomuus ajavat asiantuntijoiden mukaan juuri asunnottomat naiset erittäin nopeasti päihdekierteeseen. Nopeammin kuin miehiä.
 Väkivalta, raiskaukset, seksuaalinen hyväksikäyttö naisen uhkana

 Naisia käytetään usein hyväksi ja hyväksikäyttö voi olla hyvinkin raakaa, sanovat asunnottomien naisten kanssa tekemisissä olevat. Erityisesti naiset joutuvat alttiiksi väkivallalle, seksuaaliselle hyväksikäytölle ja raiskauksille.
 Naiset voivat joutua seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi asuntoa vastaan: heiltä voidaan vaatia seksuaalisia tekoja tai muita palveluksia yöpaikan saamiseksi, Pauliina Liukkonen kertoo.
 Naiset voivat myös pysyä väkivaltaisessa parisuhteessa välttääkseen asunnottomuuden.
 Helsingissä lähes tuhat alle 25-vuotiasta asunnotonta

 Nuorten asunnottomuus on ainoa asunnottomuuden laji, joka on lisääntynyt.  Helsingissä oli toissa vuonna jo 800 alle 25-vuotiasta asunnotonta. Heitä oli sata enemmän kuin vuotta aiemmin.  Sata nuorta on paljon: se vastaa kolmen koululuokallisen verran nuoria.
 Erityisesti Helsingissä valtavan kalliit asunnot vapailla markkinoilla ovat yksi syy ja uhkatekijä nuorten asunnottomuuden lisääntymisessä.
 – Nuoruusaikaan kuuluvat monilla pienet tulot, ja kohtuuhintaisen asunnon hankkiminen voi olla kohtuuttoman vaikeaa, sanoo projektipäällikkö Pauliina Liukkonen.
 Liukkonen toteaa, että asunto on yksi ihmisen perustarpeista ja jokaisella ihmisellä pitäisi olla lailla suojattu oikeus asuntoon.
 Kohtuuhintaisia asuntoja nuorille vuokraavan Nal Asuntojen toiminnanjohtaja kutsuu nuorten asunnottomuutta  "tikittäväksi aikapommiksi" .
 Kaupungin vuokra-asuntoja on Helsingissä entistä vaikeampi saada:  hakijoita on jatkuvasti yli 23 000 , eikä vapaita asuntoja juuri ole. Myös osa kaupungin asunnoista  alkaa olla kalliita pienituloiselle . Kaupungin asunnon saa muutama prosentti hakijoista.
 Vaikka asuntoja rakennetaan lisää, asuntopormestari  Anni Sinnemäki  (vihr.) on sanonut Ylelle, että  kaupungin asuntoja tuskin saa tulevaisuudessakaan yhtään helpommin .
 Yhteensä koko Suomessa oli vuonna 2017 lähes 1 600 alle 25-vuotiasta nuorta ilman asuntoa. Tuoreemmat luvut tulevat keväällä.
 "Kaikki mikä on paskaa, ei kestä sataa vuotta"

 Kalliolan Setlementin yhteydessä toimiva Hima & Strada järjestää kaupunkikierroksia  Helsingissä asunnottomuutta kokeneiden johdolla . Tarkoitus on tuoda esiin asunnottomuutta, erityisesti sitä, että se ei ole häpeän aihe, vaan että asunto on ihmisoikeus.
 Paula Pura  on yksi katuoppaista, ja hänen kanssaan pääsee kävelemään Pasilan kaduille.
 Lue myös:
 Kaupungit siivoavat tuhansia pois vuokrajonoista – Huoltomies jäi ilman kotia, kun luminen talvi toi yllättäviä lisätienestejä  (1.2.2017)
 Kodittomien hätämajoituksessa elää toivo – "Jos joku nainen nappaisi mut kadulta, lopettaisin dokaamisen ja unohtaisin entiset elämät"  (24.12.2016)
 Päättäjien keinot Helsingin asunto-ongelmaan: Pilvenpiirtäjiä! Lisää vuokra-asuntoja! Enemmän palkkaa! Lisää taloja pelloille!  (16.4.2018)
 Sairaanhoitaja vuokraloukussa: "Kun kaikki rahat menevät asumiseen, herää kysymys, miksi Helsinkiin kannattaisi edes jäädä"  (9.4.2018)
 Mira-Veera Auer odottaa vauvaansa jakomäkeläisessä vuokra-asunnossa ja miettii, miksi asuminen lähiössä on muuttumassa niin kalliiksi – Vuokralaiset vaativat Helsingiltä selitystä vuokrien korottamiselle  (24.8.2018)

"Mikään paha ei kestä ikuisuuksia" – 24-vuotias Paula Pura eli kaksi vuotta asunnottomana Helsingissä ja pelkäsi koko ajan


Summary: Kahden miehen kuolemaan johtaneista tapahtumista on vangittu kaksi tamperelaista miestä. Poliisi tutkii tapausta murhina.

Valkeakoskella perjantaina tapahtuneista surmatöistä on vangittu nyt toinenkin epäilty. Pirkanmaan käräjäoikeus määräsi vuonna 1989 syntyneen miehen vangittavaksi keskiviikkoaamuna.
 Miestä epäillään todennäköisin syin kahdesta murhasta, vahingonteosta, varkaudesta ja tuhotyöstä.
 Toinen epäilty, vuonna 1985 syntynyt mies, vangittiin jo maanantaina. Häntä epäillään samoista rikoksista kuin nyt vangittua miestä.
 Pelastuslaitos sai perjantai-iltana palohälytyksen valkeakoskelaiseen kerrostaloasuntoon, josta löytyi kaksi miestä kuolleena. Uhrit olivat vuonna 1980 ja 1989 syntyneet valkeakoskelaismiehet..
 Poliisi löysi lauantaina Akaasta kaksi tamperelaista miestä, joita epäillään surmista. Epäillyt ovat poliisille ennestään tuttuja.
 Lue lisää:
 Yksi vangittu Valkeakosken kaksoissurmista epäiltynä: Autopalo johti epäiltyjen jäljille
 Valkeakosken kaksoismurhasta epäiltyjä yritettiin kuulla – "Keskusteluyhteyttä ei ole oikein syntynyt"
 Kaksi otettu kiinni Valkeakosken kaksoismurhasta

Valkeakosken kaksoissurmista vangittiin toinenkin epäilty


Kotkassa ei ole vielä tavoitettu kaikkia tuhkarokolle altistuneita ihmisiä.
 Sairaanhoitokuntayhtymä Kymsote kartoittaa parhaillaan, kuinka monta ihmistä on voinut altistua samassa odotustilassa taudille ja keitä he ovat. Tuhkarokkoon sairastunut lapsi oli käynyt yksityisellä lääkäriasemalla ja Kymenlaakson keskussairaalan päivystyksessä.
 – Selvitämme altistuneiden potilaiden nimiä. Altistuminen on kuitenkin epätodennäköistä, koska potilas vietiin toiseen huoneeseen, kertoo infektioylilääkäri  Risto Pietikäinen.
 Tuhkarokkoon sairastunut lapsi oli ollut ulkomailla, missä hän oli todennäköisesti saanut tartunnan. Lasta ei ollut rokotettu tuhkarokkoa vastaan.
 Pietikäinen näki potilaan, ja hänen mukaansa lapsella oli tuhkarokolle tyypilliset oireet.
 – Korkea kuume ja ihottuma. Tapaus ei ole vakava, mutta tauti on ikävä, Pietikäinen luonnehtii.
 Lapsi on nyt kotihoidossa.
 Kymsoten tartuntatautien yksikkö ottaa yhteyttä altistuneisiin. Kymsoten mukaan tällä hetkellä ei ole tarvetta hakeutua itsenäisesti tarkastuksiin.
 Päiväkodissa hyvä rokotekattavuus
 Tuhkarokkoon sairastunut lapsi on päiväkoti-ikäinen. Tartuttavuusaikana hän on ollut myös päiväkodissa.
 Kotkan kaupunki tiedotti tiistaina, että päiväkodissa mahdollisia altistuneita ovat samaan aikaan paikalla olleet 45 lasta ja henkilökunta. Huoltajille on ilmoitettu asiasta.
 Kaupungin mukaan päiväkodin rokotekattavuus on hyvä, ja kaikki lapset ovat rokotettuja. Päiväkoti on auki normaalisti, eikä tapaus muuta päiväkodin arkea.
 Kun  kunnan rokotekattavuus  on 95 prosenttia, voidaan THL:n mukaan puhua hyvästä laumasuojasta. THL:n tilaston mukaan vuonna 2015 syntyneiden lasten MPR-rokotuksen kattavuus Kotkassa on 94,6.
 Tarttuu herkästi
 Terveyden- ja hyvinvoinninlaitoksen mukaan tuhkarokko on yleisinfektio, jolla on vaikeita jälkitauteja. Tuhkarokko voi olla vakava sairaus iästä riippumatta kenelle tahansa. Etenkin puolustuskyvyltään heikentyneelle tuhkarokko voi olla vaikea, jopa kuolemaan johtava tauti.
 Tuhkarokolle ovat alttiita ne, joilla ei ole sairastetun taudin tai rokotusten antamaa suojaa.
 THL:n mukaan tuhkarokko tarttuu erittäin herkästi. Yhdeksän kymmenestä tuhkarokolle altistuneesta suojaamattomasta henkilöstä saa tartunnan.
 Tuhkarokko on kuitenkin harvinainen. Kansallisen rokotusohjelman MPR-rokotuksilla kotoperäinen tuhkarokko on saatu hävitettyä Suomesta. THL:n mukaan vuosittain todetaan noin 0–5 tuhkarokkotapausta, joissa tartunta on saatu ulkomailta.
 Tuhkarokkoon sairastuneella on ensin korkea kuume ja hengitystieoireita. Silmät ovat usein valonarat. Ihottuma alkaa 3–5 vuorokauden kuluttua ja kestää runsaan viikon. Toipuminen alkaa muutaman päivän kuluttua ihottumasta.
 Runsaasti keskustelua
 Tuhkarokkotartunnat ovat viime aikoina herättäneet runsaasti keskustelua.
 Marraskuun lopulla  Luodossa Pohjanmaalla  todettiin tuhkarokko esikouluikäisellä lapsella. Luodossa tuhkarokolle altistuneita oli kymmeniä.
 Joulukuussa tuhkarokko todettiin  kolmella aikuisella Tampereella . Viime viikolla tuhkarokkoa todettiin  Espoossa .

Kotkassa etsitään tuhkarokolle altistuneita potilaita – kaikkien nimet ei vielä tiedossa


Summary: Yritykset hamstraavat varastoja, joiden avulla ne voivat varmistaa toimintansa, jos sopimukseton ero EU:sta sekoittaa markkinat.

Monet suuryhtiöt ovat viime päivien aikana ilmoittaneet siirtävänsä toimintojaan Britanniasta muihin maihin välttääkseen EU-erosta johtuvat vaikeudet. Yritysten toimenpiteitä on listannut  The Guardian -lehti .
 Perinteikäs laivanvarustamo P&O aikoo siirtää kaikki kuusi Englannin kanaalissa seilaavat lauttansa Kyproksen lipun alle.
 Vuonna 1837 toimintansa aloittanut varustamo haluaa näin turvata EU:n tuomat veroedut.
 Kodinelektroniikkaa tuottava Sony on vahvistanut, että se siirtää Euroopan-yksikkönsä päämajan Lontoosta Amsterdamiin. Tällä tavalla yhtiö voi jatkaa häiriötöntä toimintaansa brexitistä huolimatta, yhtiö kertoo tiedotteessaan.
 Britannian suurin lemmikkieläinkauppa Pets at Home kertoo hamstraavansa kotieläinten ruokaa siltä varalta, että brexit katkaisee toimitusväylät. Yhtiö on erityisen huolissaan kissojen muonasta.
 – Emme halua, että perheiltä loppuu lemmikkien ruoka [brexit-päivän jälkeen], yhtiöstä kerrotaan.
 Sähkötuotteita valmistava Dixons Carphone kertoo myös haalivansa varaosia varastoon.
 Brexitin kannattaja siirtyy Singaporeen
 Britannian tiedotusvälineissä on paljon huomiota saanut brexitiä vahvasti kannattavan miljardööri Sir  James Dysonin  ilmoitus siirtää yhtiönsä päämaja Lontoosta Singaporeen.
 Dyson itse ei ole kommentoinut päätöstä. Hänen yhtiönsä toimitusjohtaja Jim Rowan on kuitenkin sanonut, ettei siirrolla ole mitään tekemistä brexitin kanssa, vaan se on osa yhtiön normaalia kehitystä. Päämaja halutaan pitää lähellä päämarkkina-aluetta.
 Britannian parlamentin jäsenet käyvät parhaillaan kiivasta keskustelua siitä, miten 29.3. häämöttävän EU-eron suhteen tulisi toimia. Parlamentti on hylännyt pääministeri Theresa Mayn ehdotuksen EU:n kanssa tehdystä sopimuksesta, jonka puiteissa yhteiseloa tulevaisuudessa säädeltäisiin.
 Suuri osa parlamentin jäsenistä ei kuitenkaan halua eroa ilman sopimusta. Uuden sopimusehdotuksen laatimisella olisi erittäin kiire.
 Monet Britannian muiden maiden kanssa solmimat kauppasopimukset raukeaisivat, jos sopimukseton ero toteutuu. Britannian kauppaministeri  Liam Fox  totesi tänään keskiviikkona BBC:n haastattelussa, ettei sopimuksia ole yritettykään neuvotella, koska monet maat eivät pidä sopimuksetonta eroa edes mahdollisena.
 Lue lisää:
 Äkki-brexitin uhka repii Britannian konservatiivien rivejä – Sopimukseton ero EU:sta on monelle ”looginen vaihtoehto”

Suuryritysten pako Britanniasta kiihtyy


Summary: Karjalan tasavallan pääministeri tarjoaa suomalaisille yrityksille Värtsilään perustettavaa 177 hehtaarin erityistalousaluetta.

Halpaa työvoimaa ja edullista sähköä. Muun muassa nämä ovat yllykkeenä, kun Karjalan tasavalta houkuttelee suomalaisia yrityksiä investoimaan rajan taakse Värtsilään.
 Värtsilän kylä on linnuntietä vain muutaman kilometrin päässä Niiralan raja-asemasta. Suomi menetti alueen sodassa Neuvostoliitolle, mutta nyt suomalaisia haluttaisiin takaisin Värtsilään.
 Kylässä asuu parituhatta ihmistä, eikä sinne pääse ilman rajavyöhykelupaa. Lupa tarkastetaan kylään johtavan tien varrella olevassa tarkastuspisteessä.
 Värtsilän kylä sijaitsee rajavyöhykkeellä. Heikki Haapalainen / Yle
 Alue valmis jo kahden vuoden kuluttua?
 Pian kaikki on toisin, ainakin jos uskoo Karjalan tasavallan varapääministeriä. Nuorella, vain 32-vuotiaalla Dmitri Rodionovilla on näppiensä alla peräti neljä eri ministeriötä, ja nyt hän tekee suomalaisille tarjouksen, josta hänen mukaansa ei kannata kieltäytyä.
 Tarjous sisältää useita erilaisia veroalennuksia ja maksujen poistamista kaikilta niiltä yrityksiltä, jotka investoivat tulevalle erityistalousalueelle.
 – Varmaan kaikkein suurin etu on tänne tuotujen laitteiden ja raaka-aineiden tullittomuus, Rodionov arvelee.
 Varapääministeri Dmitri Rodionov lupaa, että erityistalousalueen infrastruktuuri on valmis jo vuonna 2021. Heikki Haapalainen / Yle
 Varapääministerin mukaan erityistalousalue voisi olla totta jo kahden vuoden kuluttua eli vuonna 20121.
 Suunniteltu erityistalousalue on laajuudeltaan 177 hehtaaria. Rodionovin mukaan alueella on jo tehty tarvittavat geologiset tutkimukset, mutta minkäänlaista infrastruktuuria siellä ei vielä ole.
 – Se voisi maksaa kaksi miljardia ruplaa, hän laskee.
 Ruplan nykyisellä kurssilla summa on noin 28 miljoonaa euroa.
 Venäläisten mielestä pakotteet eivät ole ongelma
 Suomi on muiden EU-maiden tavoin asettanut Venäjälle Krimin valtauksen vuoksi talouspakotteita, ja Venäjä on puolestaan asettanut EU-maille vastapakotteita.
 Varapääministeri Dmitri Rodionovin mielestä pakotteet eivät olisi erityistalousalueen kannalta minkäänlainen ongelma, sillä suomalaisyritykset toimisivat Venäjän rajojen sisäpuolella.
 – Erityistalousalueelle rekisteröityneitä suomalaisyrityksiä kohtaan ei tule minkäänlaisia pakotteita, Rodionov lupaa.
 Entä jos erityistalousalue ei kiinnosta suomalaisia? Rodionovin mielestä sekään ei olisi Karjalan tasavallan näkökulmasta ongelma.
 – Silloin tänne tulee venäläisiä yrityksiä, hän napauttaa.
 "Hyvä asia kylän kehitykselle"
 Erityistalousaluetta on suunniteltu muutama kilometri Värtsilän kylästä etelään.
 Traktorin sisäkumista tehdyssä pulkassa lasta vetävän Sergei Anuskevitsin korvissa kaavailut kuulostavat hyvältä.
 – Jos Värtsilässä olisi tämä systeemi, se olisi oikein hyvä systeemi, hän hymyilee.
 Samaa mieltä on kylän keskustassa asioiva Sergei Zarkov.
 – Se olisi hyvä asia kylän kehitykselle. Tulisi työtä, hän kiteyttää.
 Zarkovin mukaan kylässä on tällä hetkellä paljon sellaisia nuoria, joilla ei ole työtä.
 Turvallisuusalan palveluksessa olevien kohdalla tilanne näyttää sen sijaan päinvastaiselta. Tämän sai havaita myös Ylen uutisryhmä, joka vietiin alueelta kuulusteluun kesken jutunteon.
 Paperit olivat kunnossa, mutta kun ryhmä palasi takaisin kylään, iskivät sen kimppuun uudet univormumiehet. Tällä kertaa asia hoitui kuitenkin puhelimitse, eikä uutta kuulustelukäyntiä tarvittu.
 Suomalaiset seuraavat toistaiseksi katseella
 Suomen puolella rajaa erityistaloushanke on tähän saakka ollut huonosti tiedossa. Venäläiset ovat informoineet hankkeesta Suomen viranomaisia, mutta suomalaisille yrityksille asiasta on ollut niukalti kerrottavaa.
 Yksi ainakin periaatteessa kiinnostuneista on metsäteknologiayritys Kesla, jolla on tuotantoa Pohjois-Karjalassa.
 Venäläisten mukaan Kesla on käynyt asiasta jo keskusteluja Petroskoissa, ja sikäläisten lehtitietojen mukaan yritys olisi jopa pohtimassa mahdollisuutta siirtää tuotantoaan Suomesta.
 Keslan toimitusjohtaja Simo Saastamoinen nauraa tällaisen uutisen nähtyään makeasti.
 – Meillä ei ole suunnitteilla mitään konkreettista operatiivista toimintaa Venäjälle, hän vakuuttaa.
 Toimitusjohtaja Simo Saastamoisen mielestä Värtsilässä on tehtävä paljon, ennen kuin suomalaisyritykset voivat mennä sinne. Heikki Haapalainen / Yle
 Saastamoinen kertoo, että yksi yrityksen asiakkaista on suunnittelemassa valmistuksen aloittamista Venäjällä. Sillä voi hänen mukaansa olla vaikutusta Keslan toimintaan, jos protektionismi tulevaisuudessa lisääntyy.
 Saastamoisen mielestä paljon pitää kuitenkin sitä ennen muuttua.
 – Venäjän valtion tai Karjalan tasavallan pitää investoida aika paljon, että siellä olisi toimintaedellytyksiä, hän pohtii.
 Konkretiaa kaivataan
 Petroskoissa Suomen silminä toimiva konsuli Tarvo Nieminen on samoilla linjoilla kuin Saastamoinen. Nieminen on seurannut hankkeen kehittymistä aitiopaikalta, mutta ei vieläkään pysty sanomaan, mistä siinä tarkalleen ottaen on kyse.
 – Jos ei nyt ihan lähtötelineissä olla, niin jonkinlaisessa suunnitteluvaiheessa kuitenkin, hän muotoilee diplomaattisesti.
 Niemisen mukaan yritysten olisi tärkeää tietää, millaisia konkreettisia etuja sijoittuminen erityistalousalueelle tarjoaisi, ja mitä se toisaalta sinne meneviltä edellyttäisi.
 Konsuli Tarvo Niemisen mukaan erityistalousalueen suhteen ollaan vielä lähtötelineissä. Heikki Haapalainen / Yle
 Erityistalousalueen on määrä olla valmiina vastaanottamaan yritykset jo kahden vuoden kuluttua. Niemisen mielestä alueen havaitseminen on paikan päällä kuitenkin vaikeaa.
 – Epäilen, että sitä ei ole siellä silmin nähtävissä, hän virnistää.

Venäjä houkuttelee suomalaisia firmoja Karjalaan lupaamalla erivapauksia – edes Suomen konsuli ei tiedä, mistä kaikesta hankkeessa on kyse


Lue lisää:
 Oysin epäillyn raiskauksen esitutkinta valmistui – kahden miehen epäillään raiskanneen potilaana olleen naisen
 Kerromme pian lisää.

Oulun epäilty sairaalaraiskaus syyteharkintaan


Summary: Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan surmista epäillään uhrien läheisiä. Miksi lähisuhdesurmia ei pystytä toistuvista varoitusmerkeistä huolimatta estämään?

Lokakuun 20. päivä 2018 kemiläisestä asunnosta löytyi kaksi kuollutta. Kyseessä oli tuore aviopari, jonka häitä oli tanssittu vain pari kuukautta aiemmin elokuussa.
 Mies oli ampunut ensin vaimonsa, sitten itsensä. Kotiin palannut perheenjäsen löysi ruumiit.
 Siitä lähtien uutisia alkoi tulla toisensa perään.
 Puolitoista viikkoa myöhemmin, 29. lokakuuta, isä ampui 6-vuotiaan tyttärensä ja tämän jälkeen itsensä Ivalossa.
 Kaksi päivää myöhemmin, 31. lokakuuta, Hollolassa tapahtuneessa kolarissa kuoli kaksi ihmistä. Poliisi kertoi miehen pakottaneen vaimonsa autoon ja ohjanneen auton päin rekkaa.
 25. marraskuuta kemiläinen mies surmasi teräaseella koiria ulkoiluttamassa olleen kumppaninsa.
 Kolme päivää myöhemmin, 28. marraskuuta, noin 50-vuotias sekava mies saapui Tampereen poliisiasemalle ja tunnusti puukottaneensa entistä vaimoaan, jonka kanssa hänellä oli viisi yhteistä lasta. Nelikymppinen nainen löydettiin kuolleena.
 29. marraskuuta Siikalatvalla Pohjois-Pohjanmaalla mies surmasi avopuolisonsa teräaseella riidan päätteeksi.
 Joulukuun puolessa välissä paljastui, että Itä-Uudenmaan poliisi on tutkinut kaikessa hiljaisuudessa vakavasti sairaan lapsen murhaa Nurmijärvellä. Teko oli tapahtunut 21.–22. marraskuuta. MTV:n tietojen mukaan epäilty on lapsen isäpuoli. Poliisi ei vahvista tietoa.
 Pyhien keskellä, joulupäivänä tuli murheellinen uutinen. 7-vuotias poika oli puukotettu kuoliaaksi jouluaattona Helsingin Arabianrannassa. Teosta epäillään perheen luona kylässä ollutta pojan enoa.
 Viimeisin järkyttävä uutinen tuli viime viikolla. Lapin poliisi kertoi löytäneensä kaksi ihmistä kuolleena omakotitalosta Rovaniemeltä. Löytö tapahtui lauantain ja sunnuntain välisenä yönä kotihälytyksen seurauksena. Poliisi epäilee miehen surmanneen ensin vaimonsa ja tämän jälkeen itsensä.
 Kolmessa kuukaudessa tapahtui ainakin 9 henkirikosta, joissa tekijäksi epäillään uhrin läheistä. Jokaisen tapauksen kohdalla herää kysymys  miksi ? Voiko mitenkään ennakolta tietää, että parisuhde voi olla tappava? Tutkimusten mukaan voi.
 Myös keinoja puuttua olisi, kunhan niitä käytettäisiin. Yksi niistä on asiasta avoimemmin puhuminen esimerkiksi terveydenhuollossa.
 Yksittäistapauksia
 Selvitetään ensin, onko viime kuukausien surmien määrässä jotain poikkeuksellista. Vastaus on: ei ole.
 Määrä on pysäyttävä, mutta siitä huolimatta se menee suomalaisten keskiarvojen sisälle.
 – Kyse voi olla sattumasta, että tällainen rypäs on sattunut tuohon aikavälille, Helsingin yliopiston tutkija  Martti Lehti  arvioi.
 Lehti kertoo, että Suomessa kuolee vuosittain keskimäärin 15 naista parisuhdeväkivallan uhrina. Luku on vuosilta 2010–2017. Surmaaja on useimmiten oma puoliso.
 Alle 15-vuotiaita lapsia kuolee henkirikoksen uhrina vuosittain noin 3–5. Lähes kaikki rikoksen uhrina kuolleet lapset ovat lähisuhdeväkivallan uhreja.
 Jari Kovalainen, Eetu Pietarinen / Yle
 Pääosa lasten surmaajista on äitejä ja useimmiten surmatut lapset vastasyntyneitä. Mitä isommaksi lapsi kasvaa, kasvaa myös isien osuus surmaajina.
 Isä surmaa 46 prosentissa tapauksista. Lehti muistuttaa, että lukuihin vaikuttavat poikkeukselliset vuodet 2011 ja 2012. Silloin Suomessa tapahtui useita perhesurmia, joissa tekijänä oli nimenomaan isä.
 Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan tämän syksyn tapauksissa tekijänä on ollut myös eno ja isäpuoli. Se on erittäin harvinaista. Yleensä surmaaja on biologinen vanhempi.
 Henkirikosten määrä kasvussa
 Isossa mittakaavassa lähisuhdeväkivallan uhreina kuolleiden määrä on laskenut huomattavasti 2000-luvun alusta. Samassa suhteessa ovat vähentyneet kaikki väkivaltakuolemat.
 Henkirikosten vähentyminen on osa kansainvälistä trendiä, joka on näkynyt useimmissa länsimaissa 1990-luvun alusta lähtien, kertoo Helsingin yliopiston väitöskirjatutkija  Karoliina Suonpää .
 Selityksiä on monia: väestö ikääntyy, kännykät ovat yleistyneet. Ensihoitoon pääsee yhä nopeammin. Valvontakameroita löytyy joka nurkalta. Alkoholinkulutus on vähentynyt viime vuosina.
 Myös kulttuuri on muuttunut. Törkeät pahoinpitelyt ovat vähentyneet, väkivaltaan suhtaudutaan yhä kielteisemmin ja tapauksista ilmoitetaan herkemmin poliisille.
 Tulevaisuuden kehityskulut eivät ole kuitenkaan itsestään selviä.
 – Esimerkiksi Ruotsissa henkirikollisuus – erityisesti miestenvälinen – ei ole enää viime vuosina vähentynyt, vaan lisääntynyt, Suonpää kertoo.
 Vuoden 2018 luvut ovat vasta alustavia, mutta niiden mukaan myös Suomessa henkirikoksia tapahtui selkeästi enemmän kuin parina aiempana vuonna.
 Vuonna 2017 luku oli 69 henkirikosta. Vuoden 2018 lopullisen määrän arvellaan asettuvan 80–90 henkirikokseen.
 Mitä yhteistä läheisten tekemillä henkirikoksilla sitten on? Tutkimuksissa on havaittu useita taustatekijöitä kuten erokriisi, parisuhteen ongelmat, tekijän ennalta muuttunut käytös, eron jälkeinen vaino, kontrolloiva käytös, aiempi väkivalta, taloudelliset vaikeudet sekä mielenterveys- ja päihdeongelmat.
 Lähes näitä kaikkia löytyi myös viimeisten kuukausien tragedioiden taustalta.
 Erokriisi vaikutti useissa tapauksissa
 Mies ei ole vieläkään kyennyt antamaan järkevää selitystä, miksi hänellä oli mukanaan teräase.
 Samana sunnuntaiaamuna, 25. marraskuuta, oli vaihdettu nokittelevia viestejä. Kyse ei ollut riitelystä, mutta se ei missään nimessä ollut normaali keskustelu pariskunnan välillä.
 Kemiläinen pariskunta eli on-off-suhteessa: välillä he olivat yhdessä, välillä eivät. Tuona aamuna mies ja nainen lähtivät molemmat liikkeelle eri osoitteista.
 Naisella oli koira mukanaan, miehellä kaksi.
 Tapaamista koiralenkillä ei oltu ennalta sovittu. Mies surmasi naisen mukanaan kantamalla teräaseella noin kello 9 aamulla. Sivullinen löysi uhrin tieltä.
 Mittavien etsintöjen jälkeen, 4,5 tuntia myöhemmin, mies saatiin kiinni 90 kilometrin päästä Ylitorniolta. Paikallisen taksikuskin havainto johti kiinniottoon.
 Poliisin mukaan Kemin marraskuisessa henkirikoksessa oli taustavaikuttimena mahdollinen ero tai sen uhka sekä mustasukkaisuus.
 Pitkään poliisina toiminut tutkinnanjohtaja  Miska Sillanpää  Lapin poliisista kertoo, että taustavaikuttimet näissä tapauksissa ovat liiankin tuttuja.
 – Olen tehnyt väkivaltatutkintaa viimeiset 10 vuotta ja täytyy todeta, että jos tällainen perhesurma on, siihen pääsääntöisesti liittyy aina mustasukkaisuus ja ero. Hyvin harvassa tapauksessa joku tällainen vakavanlaatuinen mielenhäiriö, Sillanpää toteaa.
 Pariskunnalla ei ollut yhteisiä lapsia, mutta molemmilla oli lapsia aiemmista suhteista.
 – Lapsethan ovat kärsijöitä näissä asioissa aina, hän jatkaa.
 Erokriisi on usein taustalla esimerkiksi perhesurmissa. Jari Kovalainen / Yle
 Pitkän linjan poliisin havainto on todettu myös  THL:n perhesurmia käsittelevässä tutkimuksessa : erotilanteeseen liittyvä kriisi tai eroaikeet olivat yksi tyypillisistä taustetekijöistä perhesurmissa.
 Koska viimeisen kolmen kuukauden aikana tapahtuneet henkirikokset ovat kaikki vielä poliisin esitutkinnassa, poliisin tiedottaminen on niukkaa. Julkisuuteen ei välttämättä kerrota tarkkaa tapahtumien kulkua tai henkirikoksiin vaikuttaneita taustoja.
 Silti jo nyt Ylen saamista tiedoista käy ilmi, että ainakin viidessä viime kuukausien tapauksissa surma tapahtui tilanteessa, jossa taustalla oli pariskunnan ero, eroaikeet tai eron uhka: Ivalon lapsen murhassa, Tampereen murhassa, Hollolan tapossa sekä Kemin molemmissa henkirikoksissa.
 Ivalossa murhatun 6-vuotiaan lapsen vanhemmat olivat eronneet. Lapsen äiti oli hakenut murhasta epäiltyä isää vastaan lähestymiskieltoa. Sitä ei kuitenkaan ehditty käsitellä oikeudessa ennen tragediaa. Murha tapahtui perheen entisessä yhteisessä kodissa.
 Myös Kemissä lokakuussa kuolleen tuoreen avioparin tragediaan vaikutti poliisin mukaan perhekriisi. Taustalla oli mustasukkaisuutta ja mahdollisia eroaikeita. Läheisille ei näistä kuitenkaan puhuttu. Järkyttävä teko tuli yllätyksenä useimmille. Pariskunnalla ei ollut yhteisiä lapsia, mutta itsemurhan tehneellä epäillyllä oli lapsia aiemmasta suhteesta.
 Epäillyn kontrolloiva käytös on varoitusmerkki
 Avain oli isällä.
 Iltaisin hän laittoi asunnon ulko-oven lukkoon ja avasi sen aamulla. Lastenhuoneen ikkunoiden eteen isä naulasi verhot. Äiti ja lapset viettivät yöt lukitussa asunnossa.
 Isä ei pitänyt siitä, että vanhempi tytär oli ulkona iltaisin, etenkin kun naapurissa oli ollut poikia.
 Kerran hän pyysi nuorempaa tytärtään vaihtamaan vaatteita – isän mielestä toppi ei ollut sopiva asu. Tytär kieltäytyi. Isä löi.
 Välillä perhe pakeni turvakotiin isän ahdistavaa käyttäytymistä. Tytöt kokivat, etteivät he saaneet elää suomalaista elämää. Vuonna 2010 isä määrättiin vuoden mittaiseen lähestymiskieltoon äitiä ja tyttäriään kohtaan. Äiti oli jättänyt hakemuksia aiemminkin, mutta perunut ne.
 Kontrollointi voi ilmetä esimerkiksi tunkeiluna, tarkkailuna tai uhkailuna. Kuvituskuva.  Jari Kovalainen / Yle
 Vuonna 2012 isä sai tuomion yli 2,5 vuotta jatkuneesta tyttäriinsä kohdistuneesta vapaudenriistosta ja toisen tyttären pahoinpitelystä. Kyseessä ei ollut hänen ensimmäinen perheeseensä kohdistunut tuomio.
 Jo 12 vuotta aiemmin isä oli tuomittu äidin pahoinpitelystä – hän oli lyönyt äitiä kädellä, kengällä ja harjanvarrella. Iskut kohdistuivat päähän ja eri puolille vartaloa.
 Pariskunta hankki vuosien varrella yhteensä viisi lasta. He erosivat, mutta asuivat yhdessä.
 Keskiviikkoaamuna, 28. marraskuuta 2018, isä ilmoittautui Tampereen poliisiasemalle sekavan oloisena. Hän tunnusti puukottaneensa lastensa äidin. Äiti löytyi kuolleena asunnosta.
 Neljä erilaista uhkaavaa piirrettä voi varoittaa mahdollisesta perhesurmasta, käy ilmi vuonna 2017  julkaistusta tutkimuksesta .
 Lapin yliopiston tutkimuksessa vertailtiin neljän perhesurmatapauksen oikeudenkäyntiasiakirjoja sekä 16 eron jälkeisen vainon kohteeksi joutuneen naisen haastattelua. Tapausten väliltä löytyi useita yhtäläisyyksiä.
 Yksi näistä uhkaavista piirteistä oli väkivallan pakottava ja kontrolloiva luonne. Se voi ilmetä esimerkiksi tekijän haluna hallita perheenjäseniään. Kyse saattoi olla tunkeilusta, tarkkailusta, pelottelusta, uhkailusta tai eristämisestä. Perhesurmakin saattoi olla viimeinen keino yrittää kontrolloida tulevaisuutta – esimerkiksi niin, ettei puoliso jätä.
 Toinen varoitusmerkki oli väkivaltaisen suhteen kiinnipitävyys. Se tarkoittaa esimerkiksi sitä, että jätetyt miehet eivät sopeutuneet eroon.
 Tutkimukseen osallistunut tutkijatohtori  Anna Nikupeteri  Lapin yliopistosta toivoo, että viranomaiset alkaisivatkin yhä enemmän kiinnittää huomiota eron jälkeiseen vainoon ja epäillyn kontrolloivaan käytöksen vaaratekijöinä. Esimerkiksi Englannissa  kontrolloiva tai pakottava käytös kirjattiin rikoslakiin  vuonna 2015.
 – Suomi on aina tullut hieman jälkijunassa näissä asioissa. Saimme vainoamisen lakiin vuonna 2014, kun se Yhdysvalloissa Kaliforniassa kriminalisoitiin jo vuonna 1990. Nyt tästä kontrolloivasta käytöksestä on kuitenkin herätty vähitellen puhumaan, Nikupeteri kertoo.
 Nikupeterin mukaan pakottava kontrollointi on vakavaa uhriin kohdistuvaa väkivaltaa. Sitä on myös erittäin vaikea tunnistaa.
 – Se sisältää korostuneen riskin, että tilanne voi edetä näihin henkirikoksiin.
 Väkivalta jatkuu usein eron jälkeen
 Kolmanneksi uhkaavaksi piirteeksi tutkijatiimi listasi tappavan teon uhkan. Se tarkoittaa esimerkiksi uhrin aiempaa pahoinpitelyä.
 Tampereen Takahuhdin perheenäidin murhassa käy oikeuden aiemmista päätöksistä ilmi, että väkivaltaa oli koettu perheessä jo pitkään ennen surmaa.
 Raju väkivaltatausta löytyy myös Kemin marraskuisesta, koiralenkillä tapahtuneen henkirikoksen epäillyltä. Epäilty mies oli vain vuotta aiemmin määrätty lähestymiskieltoon aiempaa puolisoaan kohtaan. Ex-puolison mukaan mies oli uhannut useaan otteeseen tappaa hänet.
 Mies on myös tuomittu aiemmin naisiin kohdistuneista pahoinpitelyistä. Nuoruudessaan hän oli ampunut ystävänsä kuoliaaksi. Hänet tuomittiin tapauksessa törkeästä kuolemantuottamuksesta, sillä oikeus katsoi, ettei mies tiennyt, että aseessa oli tapahtumahetkellä patruuna. Oikeuden papereista käy ilmi, että mies on yrittänyt vedota hänellä todettuun henkiseen sairauteen lieventääkseen tuomiotaan yhdessä pahoinpitelytapauksista.
 Poliisin mukaan myös marraskuussa henkirikokseen päättyneessä parisuhteessa oli perheväkivaltaa puolin ja toisin.
 Jari Kovalainen, Eetu Pietarinen / Yle
 Miksi uhri ei sitten lähde väkivaltaisesta suhteesta?  Naisuhritutkimuksen mukaan  ero ei läheskään aina lopeta väkivaltaa: jopa puolet väkivaltaisista miehistä jatkoi väkivaltaista käytöstään kumppaniaan kohtaan eron jälkeen.
 Myös perhesurmaselvityksessä yli 70 prosenttia tekijöistä oli käyttänyt väkivaltaa kumppaniaan tai lapsiaan kohtaan.
 Laukaisevaa tekijää on vaikea ennustaa
 Oli myöhäinen torstai-ilta. Riita ei alkanut mistään merkittävästä asiasta.
 Se kuitenkin päättyi siihen, että mies iski vaimoaan useita kertoja teräaseella.
 Veriteon jälkeen mies suuntasi kylälle. Siellä hän soitti asianajajalle sekä hätäkeskukseen.
 Kun poliisipartio saapui, mies odotti heitä asunnon ulkopuolella. Sisällä, pariskunnan yhteisessä kodissa, avovaimo odotti kuolleena.
 Riita toimi jossain määrin henkirikoksen laukaisevana tekijänä, kun 44-vuotias mies surmasi 34-vuotiaan avovaimonsa marraskuussa Siikalatvalla. Lapin yliopiston tutkijoiden mukaan surman laukaisevia tekijöitä voi olla vaikea ennustaa.
 – Yhtäkkiä toisella paloi päreet ja meni vintti pimeäksi, tutkinnanjohtaja  Simo Alanko  luonnehtii.
 Tutkinnanjohtajan mukaan teko oli äkkipikaistuksissa tehty, ja tapausta tutkitaan tappona.
 Yhdessä tutkijoiden tarkastelemassa tapauksessa laukaiseva tekijä oli se, että nainen löysi miehen asentaman vakoiluohjelman koneelta. Noin vuorokauden kuluttua nainen surmasi lapset, sillä hän ajatteli, etteivät nämä pärjää ilman häntä.
 Periaatteessa kyse voi olla mistä tahansa riittävästä ärsykkeestä, joka uhkaa tekijän kontrollin menettämistä kumppanistaan.
 Perhesurmasta puhutaan usein silloin, kun uhrina on lapsi tai lapset ja puoliso. Virallista määritelmää ei ole. Puolison surmaamista ei usein tutkimuksissa lasketa perhesurmaksi, vaan puhutaan esimerkiksi lähisuhdesurmasta.
 Juurikin perhesurmiin liittyy usein suunnitelmallisuutta. THL:n selvityksen mukaan lähes kaikki tekijät olivat miettineet tekoa pidempään. Heidän käytöksessään oli havaittavissa merkkejä, jotka viittasivat surmaan: tekijä oli esimerkiksi etsinyt tietoa perhesurmista, esitellyt ammuksia tai jättänyt itsemurhaviestejä näkyville. Puolet perhesurmaajista oli uhannut itsemurhalla ennen tekoa.
 Myös Ivalon 6-vuotiaan murhassa käytettiin vakaata harkintaa.
 Jari Kovalainen / Yle
 Poliisin mukaan lapsensa ja itsensä surmannut isä jätti jälkeensä myös viestin. Poliisi ei halua kuitenkaan tarkemmin avata viestin sisältöä.
 – Ainahan jos viesti jää, se jotakin asiaa selventää, tutkinnanjohtaja  Marko Ijäs  kertoo.
 Vaikka lähisuhdesurmien taustoista tiedetään paljon, varoitusmerkkejä on vaikea nähdä.
 Miksi henkirikosten estäminen on niin vaikeaa?
 Matkaan oli lähdetty 19 kilometriä ennen törmäyspaikkaa.
 Valtatie 12:lla Hollolassa henkilöauto törmäsi kuorma-autoon. Poliisin alustavat tiedot kertoivat, että henkilöautossa oli kaksi kuollutta.
 Lahden Renkomäeltä perheen omakotitalosta löytyi jälkiä riitelystä.
 Vaimo oli ollut autossa vastoin tahtoaan. Aviomies kuljetti autoa, joka ohjautui päin rekkaa.
 Pariskunnalta jäi kaksi alaikäistä lasta.
 Hollolassa lokakuun viimeisenä päivänä tapahtunut kuolonkolari muuttui pian tapon tutkinnaksi. Poliisi epäilee 39-vuotiasta aviomiestä 37-vuotiaan vaimonsa surmasta.
 Tutkinnanjohtaja  Jari Kiiskinen  kertoo, että pariskunnalla oli ollut jonkin aikaa ennen surmaa riitaisat välit ja myös perheväkivaltaa oli mahdollisesti esiintynyt jo ennen tekoa.
 Ilmassa oli myös eroaikeita. Mielenterveysongelmia. Taloudellisia vaikeuksia.
 – Samoja taustatekijöitä kuin tutkimuksissa on noussut esiin.
 Usean viimeisen kolmen kuukauden aikana tapahtuneen henkirikoksen taustalta on löydettävissä tutkimuksissa määriteltyjä taustatekijöitä ja uhkaavia piirteitä.
 Teoriassa varoitusmerkit näyttävät suhteellisen selkeiltä. Miksi lähisuhdesurmien ennaltaehkäisy tai varoitusmerkkeihin puuttuminen on kuitenkin niin vaikeaa?
 Usein läheiset eivätkä ammattilaiset tunnistaneet eron uhkaavuutta, totesivat Lapin yliopiston tutkijat vuonna 2017.
 Läheiset saattoivat esimerkiksi pitää parisuhteen väkivaltaisuutta tavanomaisena riitelynä. Viranomaiset puolestaan olivat voineet tulkita uhkaavia piirteitä väärin tai niitä oli vähätelty.
 Tutkijoiden käyttämässä esimerkkitapauksessa poliisi oli vähätellyt ex-puolison uhkailua ja todennut sen olevan tavallista erotilanteessa. Jossain tapauksessa puolestaan äidin huoli isän käytöksestä oli jopa tulkittu lapsen vieraannuttamisyritykseksi isästä. Miehen halu jatkaa parisuhdetta puolestaan saatettiin tulkita positiivisena, perhettä vahvistavana signaalina, ei riskinä.
 Mies myös saattoi olla sosiaalisesti erittäin lahjakas. Parisuhteessa vallitseva kontrollointi oli tutkijoiden mukaan usein näkymätöntä ammattilaistenkin silmään.
 Jari Kovalainen, Eetu Pietarinen / Yle
 Tutkijat peräänkuuluttavat uhrin tunnistamista, kohtaamista ja riski- ja uhka-arvion tekemistä. Tähän tarvitaan heidän mukaansa yhteistyötä eri ammattilaisten kesken. Vastuu korostuu poliisilla, sosiaali- ja terveysviranomaisilla sekä lasten kanssa toimivilla varhaiskasvatuksen ja koulun henkilökunnalla.
 Yli 20 vuotta lähisuhdeväkivallan parissa työskennellyt THL:n kehittämispäällikkö  Helena Ewaldsin  mukaan yksi tärkeimmistä keinoista lähisuhdesurmien ennaltaehkäisyssä on tilanteen tunnistaminen. Hänen mukaansa usein asian kanssa tekemisissä olevat ammattilaiset eivät kysy asiasta suoraan.
 – Lähisuhdeväkivallasta pitäisi kysyä yhtä systemaattisesti kuin tupakasta ja alkoholista, Ewalds toteaa.
 Ewaldsin mielestä lähisuhdeväkivallasta kouluttaminen pitäisi myös sisällyttää pakollisena perusopintoihin, kun puhutaan sosiaali- ja terveydenhuoltohenkilökunnasta – näin on tehty esimerkiksi Ruotsissa.
 Suomalaisten asenteet ovat EU-barometrien mukaan parantuneet hieman vuosikymmenten varrella: enää lähisuhdeväkivaltaa ei hyväksytä, mutta toisaalta moni ei pidä sitä rangaistavana tekona.
 Ewalds uskoo, että nämä vanhakantaiset asenteet voivat vaikuttaa myös ammattilaisten työhön.
 – Esimerkiksi 2000-luvun alussa ajateltiin pitkälti, että perheet hoitakoot omat asiansa. Tähän ilmiöön kuitenkin kuuluu, että avun hakeminen on vaikeaa uhrille.
 Nikupeterin mukaan myös hänen haastattelemansa vainon kohteeksi joutuneet naiset syyllistivät usein itseään.
 – Monet kuitenkin toivoivat, että kunpa joka ammattilainen olisi kysynyt edes sen yhden kysymyksen tai joku läheinen hoksannut, Nikupeteri sanoo.
 Vuodesta 2010 Suomessa on alettu pitää moniammatillisia riskiarviointikokouksia (MARAK), jossa arvioidaan uhrin riskiä joutua uudelleen parisuhdeväkivallan kohteeksi.
 Jari Kovalainen / Yle
 Tällä menetelmällä on tarkoitus puuttua siihen ongelmaan, joka havaittiin THL:n perhesurmatutkimuksessa: lähes kaikkien perheiden ongelmat olivat jonkun viranomaisen tiedossa, vaikka niiden todellista syytä tai vakavuutta ei ehkä tiedetty. Työryhmien avulla on tarkoitus saada kokonaiskuva perheen tilanteesta.
 – MARAK-toiminta on juuri se, jolla puututaan vakavaan väkivaltaan ja jonka kautta on mahdollista ennaltaehkäistä henkirikoksia, Ewalds kertoo.
 Viranomaisille kehitetään parhaillaan koulutusta, joka auttaa tunnistamaan lähisuhdeväkivaltaa.
  Voivatko läheiset tehdä jotain?
 Puolison surmaa enteilee useimmiten tekijän muuttunut käytös, käy ilmi  yhdysvaltalaisesta tutkimuksesta . Myös suomalaisen perhesurmatutkimuksen mukaan lähipiiri on useimmiten jollain tapaa ollut tietoinen tekijän tai perheen ongelmista.
 Läheisiin kiinnittää huomiota myös psykoterapeutti  Matti Kupila  Miessakit ry:n Lyömätön linja -palvelusta. Hän toivoo, että ihmiset huomioisivat toisiaan paremmin.
 – Ihmisten pitäisi jutella toistensa kanssa. Perheen hankaluuksista, kuten riitelystä, voisi puhua ihan jo varhaiskasvatuksesta lähtien. Myös armeijassa olisi hyvä paikka puhuttaa miehiä näistä asioista, Kupila toteaa.
 Väkivallan uhrien läheisille on myös tarjolla ohjeita, miten asiaan voi puuttua.
 Jari Kovalainen, Eetu Pietarinen / Yle
 18 vuotta väkivallan ehkäisevää työtä tehnyt Kupila on kuitenkin ilokseen saanut huomata, että yhä nuoremmat miehet hakevat apua aggression hallintaan ja ovat yhä valmiimpia puhumaan ongelmistaan.
 – Myöskään enää ei tarvitse tapella eri tahojen kanssa, että saako väkivallantekijöitä auttaa. 1990-luvulla turhautti se yhteiskunnallinen väittely, pitääkö näitä miehiä ymmärtää ja auttaa vai rangaista. Tänä päivänä ymmärretään hyvin, että perheväkivaltatilanteessa niin kokijat, tekijät kuin lapsetkin tarvitsevat apua.
 Lähestymiskielto voi jopa yllyttää väkivaltaan
 Perheväkivallasta on puhuttu Suomessa jopa kansanterveydellisenä ongelmana. Lukuisia muutoksia parempaan on kuitenkin tehty viimeisten 10 vuoden aikana.
 Vuonna 2015 turvakotien epävarma rahoitus muutettiin lakimuutoksella täysin valtion vastuulle. Sen jälkeen turvakotipaikkojen määrä on lähes kaksinkertaistunut; tänä vuonna turvakoteja on yhteensä 28. Perhepaikkoja on hieman yli 200 ja jokaisessa maakunnassa on turvakoti.
 Turvakoti Haagassa muistutetaan turvakodin säännöistä. Jari Kovalainen / Yle
 Vuonna 2011 lähisuhdeväkivalta muuttui asianomistarikoksesta virallisen syytteen alaiseksi rikokseksi. Vuonna 2014 vainoaminen tuli rikoslakiin.
 Kymmenen vuotta sitten, vuonna 1999 voimaan tullut lähestymiskieltolaki oli sinänsä merkittävä askel, mutta mekanismi on käytännössä puutteellinen. Neljä vuotta aiemmin raiskaus avioliitossa kriminalisoitiin.
 – Sen me tiedämme, että lähestymiskielto ei toimi niin kuin se pitäisi toimia. Siinä on liian paljon uhrin varassa. Uhri tarvitsisi tukitoimia, Ewalds arvioi.
 Ewalds muistuttaa, että lähisuhdeväkivaltatapauksissa henkinen riippuvuus on vahva.
 – Kun itse vielä olin asiakastyössä, niin saattoi olla tapauksia, jossa oli lähestymiskielto, mutta pari sopi, että tavataan, mutta ei kerrota kenellekään.
 Samaa mieltä on eron jälkeen vainottuja naisia tutkinut Nikupeteri.
 – Omassakin tutkimusaineistossani tuli esille, että tekijät eivät näe lähestymiskieltoa minään rangaistuksena, vaan se voi jopa yllyttää lisätekoihin.
 Esimerkiksi Tampereen Takahuhdin surmattu äiti oli hakenut yhtenä vuonna kaksi kertaa lähestymiskieltoa aviomiestään kohtaan, mutta perunut hakemukset. Myös Ivalossa surmatun lapsen äiti oli jättänyt lähestymiskieltohakemuksen vireille, mutta hakemusta ei ehditty käsitellä ennen surmaa.
  Mihin voin paeta?
 Rahaa. Varavaatteet itselleni ja lapsilleni. Hygieniavälineet. Vara-avaimet kotiin ja autoon. Tärkeät asiakirjat. Lääkkeet.
 Mitä muuta tarvitsen turvalaukkuun?
 Muun muassa tällaisia asioita käydään läpi Nollalinjan auttavassa puhelimessa. Lähisuhdeväkivallan uhreille aina avoinna oleva Nollalinja perustettiin vuonna 2016.
 Nollalinjaan tuli viime vuonna lähes 8 000 puhelua. Piikit tulevat yleensä loma-aikaan: jouluna, kesälomilla, pääsiäisenä.
 Joulukuussa 2017 Nollalinjaan tuli yli 1 000 puhelua.
 Nollalinjassa voidaan tehdä henkilökohtainen turvasuunnitelma. Siihen kirjoitetaan, mihin voi paeta, mitä koodisanaa käytetään lasten kanssa avun kutsumiseen ja mitä turvalaukkuun pakataan.
 Ewalds näkee, että Suomen tilannetta on paljon edistänyt vuonna 2015 voimaan tullut Istanbulin sopimus naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemisestä.
 – Sen jälkeen alkoi löytyä poliittista tahtotilaa.
 Jari Kovalainen / Yle
 Ewalds pitää huolestuttavana, että lähisuhdeväkivaltaa esiintyy Suomessa silti yhä runsaasti. Hänen mukaansa Ruotsissa kuolee vuosittain lähes saman verran ihmisiä lähisuhdeväkivallan uhrina, mutta asukasluku on lähes kaksinkertainen. Vieläkään ei tiedetä, kuinka suuri osa lähisuhdeväkivallasta pysyy piilossa.
 Vaikka Ewaldsilla on taustallaan lähes parinkymmenen vuoden kokemus, ei traagisiin uutisiin hänen mukaansa koskaan turru. Myös hän kiinnitti huomiota viime aikoina tapahtuneista henkirikoksista uutisointiin.
 – Moni tapauksista kuitattiin pikkunoottina, että tällaistakin tapahtui. Se puistattaa, harmittaa ja tekee surulliseksi.
 Juttua varten on haastateltu useita tapausten tutkinnanjohtajia. Jutussa on hyödynnetty myös oikeuden asiakirjoja. Tilastot uhrien ja henkirikosten määrästä ovat peräisin Helsingin yliopiston Kriminologian ja oikeuspolitiikan instituutin henkirikosseurannasta.
 Aiheesta keskustellaan tänään A-studiossa kello 21.05 TV1:llä.

Miksi mies tappaa läheisensä? Kolmessa kuukaudessa 6 naista ja 3 lasta on kuollut lähisuhdeväkivaltaan – surmia ennakoivat tunnetut varoitusmerkit


Summary: Takuusäätiön velkaneuvontaan yhteyttä ottaneiden keskimääräinen velkasumma on kasvanut 5 000 eurolla vuodessa.

Velkaongelmat ovat pahentuneet merkittävästi lyhyessä ajassa, kertoo kotitalouksia velka-ahdingossa auttava  Takuusäätiö . Maksuttomaan velkaneuvontaan otettiin viime vuonna eniten yhteyttä koko säätiön lähes 30-vuotisen historian aikana.
 Säätiön velkaneuvontaan yhteyttä ottaneiden keskimääräiset velkamäärät ovat kasvaneet vuodessa 5 000 eurolla. Vuonna 2018 yhteydenottajien velka oli keskimäärin 33 800 euroa, kun vuotta aiemmin se oli 29 000 euron pinnassa.
 Samalla yli 100 000 euron vakuudettomat velkamäärätapaukset kasvoivat 50 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna.
 Takuusäätiöön maksuttomaan velkaneuvontaan tehtiin viime vuonna ennätysmäärä yhteydenottoja, yli 43 000 kappaletta. Se on enemmän kuin koskaan aiemmin Takuusäätiön lähes 30 toimintavuoden aikana.
 Tilastot eivät kerro koko totuutta
 Takuusäätiö muistuttaa  tiedotteessaan , että maksuhäiriömerkinnät ja muut velkaongelmista kertovat tilastot eivät anna koko kuvaa velkaongelmista Suomessa. Ylivelkaantuneilla ihmisillä voi olla edelleen luottotiedot kunnossa, jolloin he eivät näy tilastoissa. Takuusäätiön mukaan heidän määränsä kasvaa koko ajan.
 Takuusäätiön toimitusjohtajan  Juha Pantzarin  mukaan velkakierre tulisi katkaista nykyistä aikaisemmin. Neuvonnassa näkyy, että vakuudettomien luottojen saaminen on helppoa ja niitä käytetään aikaisempien velkojen yhdistämiseen. Tällä velallinen välttää maksuhäiriömerkinnän.
 – Tämä trendi johtaa kuitenkin usein vieläkin hankalampaan velkaongelmaan kuin velkojen hoito ulosoton kautta. Nyt tarvitaan pikaisesti nopeammin reagoivia ja uusia järjestelykeinoja sekä talouspalveluita, jotka tavoittaisivat ihmiset ennen kuin velkaa on liian paljon, sanoo Pantzar Takuusäätiön tiedotteessa.
 Lue lisää:
 Moni pakoilee maksuhäiriömerkintää kuittaamalla vanhat velat uusilla, kunnes korttitalo kaatuu – kerro, miten sinä selvisit velkakierteestä
 Suomessa ennätysmäärä maksuhäiriöisiä – nyt korostuvat eläkeikäiset
 Loppuvatko rahat arjessa tai romahtiko elintaso erossa? Kokosimme neuvot rahavaikeuksista selviämiseksi

Takuusäätiö: Velkaongelmat ovat syventyneet huomattavasti parissa vuodessa


Summary: Arabianrannassa jouluaattona tapahtuneen 7-vuotiaan pojan henkirikoksen tutkinta on edennyt, kertoo poliisi.

Poliisi on kuullut Helsingin Arabianrannan henkirikoksen tutkinnassa kaikkia asianosaisia sekä lukuisia todistajia. Syytteen nostaminen kuitenkin viivästyy, sillä esitutkinta ei tule valmistumaan määräaikaan eli 6.3. mennessä, poliisin tiedotteessa mainitaan.
 Syy esitutkinnan viivästymiselle on se, että epäilty on pyytänyt tekohetken mielentilansa tutkimista jo esitutkinnan aikana. Käräjäoikeus määräsi viime viikolla epäillyn mielentilatutkimukseen.
 Kuulustelujen lisäksi poliisi odottaa vielä lausuntoja esimerkiksi teknisen rikostutkinnan tuloksista, uhrin ruumiinavauksesta sekä epäillylle tehdyistä kokeista, joista selviää esimerkiksi, oliko mies tekohetkellä päihtynyt.
 Kerromme pian lisää.
 Lue lisää:
 Pikkupojan murhasta epäilty mies pyytänyt mielentilatutkimusta – Poliisi: Epäilty on Suomessa asuva ulkomaan kansalainen
Tämä Arabianrannan surmasta tiedetään nyt: murhasta epäilty eno vangittiin perjantaina, poliisin mukaan tekotapa oli "erityisen raaka ja julma"

Arabianrannan murhaepäilyn syytteen nostaminen siirtyy


Summary: Viivästykset johtuvat muun muassa kalustomuutoksista.

Junaliikenne takkuilee pääkaupunkiseudulla ja Etelä-Suomessa tänä aamuna, ilmoittaa VR.
 Helsingin ja Lahden välisessä junaliikenteessä osa junista on noin 10–20 minuuttia myöhässä. Kaukoliikenteessä viivästymiset ovat noin 10–30 minuutin pituisia. Pääkaupunkiseudun lähiliikenteessä osa junista on puolestaan 5–10 minuuttia myöhässä, VR:n viestinnästä kerrotaan.
 Viivästykset johtuvat muun muassa kalustomuutoksista sekä siitä, että oikoradalla Helsingin ja Lahden välissä on käytössä tällä hetkellä vain yksi raide.
 Linja-autot korvaavat G-junat Riihimäen ja Lahden välillä
 G-junat Riihimäen ja Lahden välillä korvataan toistaiseksi linja-autoilla. Lähijunaliikenne Riihimäeltä ja Lahdesta Helsinkiin kulkee kuitenkin normaalisti junilla.
 Ongelma johtuu liikenteenohjausjärjestelmän tiedonsiirtoviasta, joka alkoi eilen iltapäivällä.Riihimäellä linja-autot lähtevät rautatieasemalta ja Lahdessa matkakeskuksen tilausajopysäkiltä. Linja-autot kiertävät väliasemien kautta.
 VR muistuttaa, että linja-autolla matka-aika on pidempi kuin junalla.
 Rataliikennekeskuksen mukaan tiedonsiirtovian korjauksen aikataulusta ei ole vielä arviota.
 Myös tiistaina ongelmia
 Tiistaina junien kulkua hankaloittivat kova pakkanen ja pöllyävä lumi. VR, HSL ja Finrailin rataliikennekeskus päättivätkin perua osan pääkaupunkiseudun tiistai-iltapäivän ja keskiviikkoaamun junavuoroista.
 Pakkanen saattaa vaikuttaa muun muassa vaihteiden kääntymiseen ja sähköjärjestelmiin sekä kaluston paineilmalaitteisiin, jolloin ovien toiminnassa saattaa ilmetä ongelmia.

Etelä-Suomen junaliikenteessä viivästymisiä kalustomuutosten, raideongelmien ja liikenteenohjausjärjestelmän vikojen vuoksi


Summary: Poikien rokottaminen auttaisi myös tyttöjä, kun se ehkäisisi papilloomavirusten leviämistä.

HPV-rokotteen lisääminen poikien rokotusohjelmaan estäisi tehokkaasti papilloomavirusten aiheuttamia syöpiä. Terveyden- ja hyvinvoinnin laitoksen  vaikutusarviointiraportin  mukaan poikien rokottaminen suojaisi sekä tyttöjä että poikia. Rokote tuo myös selvää säästöä.
 Laskennallisesti tyttöjen rokotusohjelmaan kuuluva  HPV-rokote  säästää papilloomaviruksiin liittyvien syöpien tai niiden esiasteiden hoidossa vuosittain hieman yli 11 miljoonaa euroa. Jos ohjelma laajenisi poikiin, kertyisi säästöä vuosittain lisää noin 4,1 miljoonaa euroa.
 THL:n esitys siirtyy nyt sosiaali- ja terveysministeriön pohdittavaksi.
 HPV eli papilloomavirus aiheuttaa muun muassa suuontelon, peräaukon, peniksen, kohdunkaulan, emättimen ja ulkosynnyttymien syöpiä. HPV:n ehkäiseminen olisi merkittävää, sillä nuorista jopa kahdeksan kymmenestä saa jossain vaiheessa elämäänsä HPV-tartunnan.
 THL:n ylilääkärin  Tuija Leinon  mukaan HPV:n osuus pään ja kaulan alueen syövistä vaihtelee 20–50 prosentin välillä, kielen tyven ja nielurisojen syövistä joka toinen on HPV:n aiheuttama.
 Rokotusohjelma voisi ehkäistä HPV:n jopa kokonaan
 Tyttöjen ja poikien rokotusohjelman avulla voitaisiin vuosittain ehkäistä noin 300 syöpätapausta.
 – Laajentamalla rokotusohjelma koskemaan myös poikia, on mahdollista, että HPV:sta päästäisiin jopa täysin eroon, sanoo THL:n HPV-työryhmän puheenjohtaja, professori  Antti Mäkitie .
 Tyttöjen rokotusohjelmassa HPV-rokote on ollut vuodesta 2013, mutta rokotuskattavuus on vieläkin jäänyt tavoitteista.

THL haluaa HPV-rokotteen myös poikien rokotusohjelmaan


Summary: Viime vuosina untuvatakkeihin on ilmestynyt eettisyydestä kertovia merkintöjä.

Suomen ainoalla hanhifarmilla Mikkelin Anttolassa eletään nyt hiljaista aikaa. Noin 400 emohanhea ja kukkoa valmistautuu maaliskuussa alkavaan munintaurakkaan syömällä, nukkumalla ja ulkoilemalla.
 Ennen joulua tilalla teurastettiin 5 000 hanhea erilaisia lihatuotteita varten.
 – Hanhi tainnutetaan ja teurastetaan ensin, jonka jälkeen untuvat otetaan talteen. Ne kerätään koneellisesti, kertoo Hauhalan hanhifarmin yrittäjä  Virpi Rantalainen .
 Rantalaiset kasvattavat hanhia pääasiassa niiden lihan vuoksi. Vaikka untuva on sivutuote, on se riittävän arvokasta talteen kerättäväksi. Hauhalan tilalta lähtee vuosittain 1500 kiloa hanhen untuvaa Joutsen Finland Oy:n tehtaalle Riihimäelle. Suomalaisesta untuvasta tehdään luksuspeittoja Kaukoitään.
 – Onhan meillä toki puuhaa sen untuvan käsittelyssä, että se voidaan lähettää tehtaalle, mutta se työ kannattaa tehdä, Virpi Rantalainen sanoo.
 Kevytuntuvatakkibuumi kasvatti untuvan käyttöä
 Kotimaiselle untuvalle olisi paljon enemmän kysyntää kuin sitä nyt tuotetaan. Untuvan käyttö vaatteissa, petivaatteissa ja huonekaluissa on lisääntynyt viime vuosina paljon, arvioi Suomen tekstiili ja muoti ry:n toimitusjohtaja  Anna-Kaisa Auvinen .
 – Tilastotietoa asiasta ei ole, mutta kevytuntuvatakkibuumia on seurannut untuvan käyttö sisustuksessa. Esimerkiksi sohvissa ja sohvatyynyissä untuva korvaa monesti keinokuituisen vanutäytteen nykyään, Auvinen arvioi.
 Tämä suuntaus näkyy myös untuvatuotteita valmistavassa Joutsen Finland Oy:ssä. Toimitusjohtaja  Matias Kotkasaari  kertoo, että vuodevaatteiden kysyntä on kasvanut viime vuosina.
 – Untuvatakkien määrä on pysynyt samana, noin 30 000–50 000 takkia vuosittain meillä valmistetaan. Mutta etenkin kotimaan markkinoilla untuvatyynyjä ja peittoja menee nyt enemmän.
 Kun untuvan käyttö on lisääntynyt, myös keskustelu sen ympärillä on kiihtynyt. Untuva  monesti mielletään harmittomaksi  (Etelä-Suomen Sanomat) esimerkiksi turkiksiin verrattuna, mutta sen tuotantoon liittyy eettisiä ongelmia kuten hanhien elävältä nyppimistä sekä pakkoruokkimista.
 Elävältä kynityt hanhet kohahduttavat
 Vuosien varrella untuvatuotteiden ympärillä on vellonut kohuja eri puolilla maailmaa. Viimeisin kohu nähtiin Suomessa joulun alla. Silloin Tulli kehotti kuluttajia varovaisuuteen ulkomailta verkkokaupasta tilattujen untuvatakkien kanssa. Varoittava  esimerkki  (Taloussanomat) kertoi, kuinka ulkomailta tilattu takki alkoi haista. Kun takkia tutkittiin tarkemmin, löytyi untuvan seasta mätäneviä linnun osia.
 – Sellaiset uutiset näkyvät heti myös meidän verkkokaupan eettisyydestä kertovilla sivuilla. Kuluttajille on erittäin tärkeää, että untuva on eettisesti hankittua, kertoo Joutsen Finland Oy:n toimitusjohtaja Matias Kotkasaari.
 Joutsen ja moni muukin untuvia käyttävä yritys, ottaa eettiset asiat vakavasti. Sysäyksen yritysten eettiselle pohdinnalle antoi 10 vuotta sitten koko Pohjoismaissa kohua herättänyt ruotsalainen dokumentti  Elävältä kynityt  (Tv4). Siinä unkarilaisella hanhitilalla kynitään eläviä lintuja untuvantuotannon vuoksi. Ohjelmassa näytetään, kuinka hanhet huutavat tuskissaan, kun niiden nahka repeytyy nyppimisen seurauksena.
 Suomen ainoalla hanhifarmilla hanhet saavat ulkoilla talvellakin.  Esa Huuhko / Yle
 Salaa kuvattu dokumentti järkytti niin kuluttajia kuin untuvia tuotteissaan käyttäviä yrityksiä. Suuret pohjoismaiset liikejätit, kuten Ikea, Fjällraven ja Jysk, ilmoittivat selvittävänsä myyntiketjunsa. Yritykset tekivät myös omia tarkastuksiaan hanhifarmeille.
 Ohjelman jälkeen  suomalaiset untuvatekstiilien myyjät kiirehtivät varmistamaan tuotteiden alkuperän ja vahvistamaan, että ne on tuotettu asianmukaisesti. Joutsen Finland Oy, Halti ja Stockmann ilmoittivat, että heidän tuotteidensa untuva ei ole peräisin elävistä hanhista. Asiasta nousi kohu myös Euroopan parlamentissa, koska tärkeät untuvantuottajamaat Unkari ja Puola ovat EU-maita.
 Sertifikaatti lupaa eettisyyttä
 Moni untuvia käyttävä yritys on hankkinut viime vuosina sertifikaatin siitä, ettei heidän tuotteissaan ole elävistä tai pakkoruokituista hanhista nypittyjä untuvia. Esimerkiksi Joutsenella on kaksi eri standardia käytössään.
 – Suurin osa meille tulevasta untuvasta on sertifioitu joko  Downpass 2017 -sertifikaatilla tai  RDS-serfitikaatilla . Molemmat näistä takaavat sen, ettei untuvia ole nypitty eläviltä hanhilta. Lisäksi Downpass 2017 -sertifikaatissa on mukana se, ettei hanhia ole pakkosyötetty, Joutsenen toimitusjohtaja Matias Kotkasaari kertoo.
 Dokumentin ja sertifikaatien jälkeenkin erityisesti kansainväliset  eläinsuojeluyhdistykset ovat raportoineet  (PETA) aika ajoin vääryyksistä, joita untuvia tuottavilla tiloilla tapahtuu edelleen. Eläinsuojeluyhdistyksillä ja Euroopan untuvateollisuusjärjestö EDFA:lla on erilaiset käsitykset siitä, kuinka iso osa untuvista nypitään edelleen elävistä linnuista. EDFA:n arvion mukaan vain 1–2 prosenttia untuvasta kynitään eläviltä linnuilta, eläinsuojelujärjestöjen  arviot liikkuvat 50 – 80 prosentin  (Talouselämä) välillä.
 Joskus hanhikukot nyppäisevät toisiltaan sulkia  mitellessään voimiaan, ja aina siitä nyppäisykohdasta vuotaa verta.  Virpi Rantalainen, Hauhalan hanhifarmin yrittäjä
 Untuvan nyppiminen elävistä linnuista on useimmissa Euroopan maissa kielletty, ja luokiteltu eläinrääkkäykseksi. Yksi peruste elävältä nyppimiseen on taloudellisuus. Yhdestä hanhesta voi nyppiä untuvat 4–5 kertaa sen elämän aikana, sillä hanhi kasvattaa aina uuden untuvakerroksen suojakseen.
 Matias Kotkasaari ei näe elävältä nyppimisessä mitään järkeä.
 – Pelkästään Ranskassa teurastetaan 40 miljoonaa ankkaa vuodessa. Jos näiden kaikkien untuvat nypittäisiin eläviltä linnuilta käsin, se vaatisi koko Ranskan kansan siihen hommaan.
 Virpi ja Antti Rantalainen ovat kasvattaneet hanhia yli 20 vuotta.  Esa Huuhko / Yle
 Teurastetuista linnuista untuvat nypitään koneellisesti. Näin myös Hauhalan hanhifarmilla Mikkelissä.
 – Elävältä nyppiminen kuulostaa aivan kauhealta eläinrääkkäykseltä. Joskus hanhikukot nyppäisevät toisiltaan sulkia mitellessään voimiaan, ja aina siitä nyppäisykohdasta vuotaa verta. Siitä voi päätellä miten kivuliasta se on, sanoo yli 20 vuotta hanhia kasvattanut Virpi Rantalainen.
 Silti esimerkiksi Joutsenen käyttämästä untuvasta noin 10 prosenttia on sellaista, jolla ei ole eettisyydestä kertovaa sertifikaattia. Tämä ei suoraan kerro siitä, että untuva olisi jotenkin epäeettistä ja selitys löytyy usein tuotantotilojen koosta.
 – Esimerkiksi Unkarin maaseudulla meillä on untuvantuottajia, joilla on vain 50 – 100 hanhea pihallaan. Ne teurastetaan syksyllä, ja untuvat nypitään käsin. Ei tällaiset pienet tilat mitään kalliita sertifikaatteja ala hankkimaan, Matias Kotkasaari sanoo.
 Kotkasaari itse käy kiertämässä tiloja, joista Joutsen untuvansa hankkii. Myös sertifikaatit lupaavat tilavalvontaa puolueettomalta taholta vähintään parin vuoden välein.
 Suomalainen hanhen untuva on niin laadukasta, että se menee poikkeuksetta Taiwaniin ja Japaniin toimitettavien luksuspeittojen täytteeksi.   Matias Kotkasaari, Joutsen Finland Oy:n toimitusjohtaja
 Joutsen Finland Oy käyttää useita tonneja untuvaa vuosittain. Tarkkaan määrää toimitusjohtaja Matias Kotkasaari ei suostu paljastamaan mutta viidestä rekkalastillisesta puhutaan. Yhtiö käyttää kolmen eri vesilinnun untuvaa. Ankan untuva tulee pääasiassa Ranskasta ja Espanjasta, kun taas hanhen untuva tuotetaan Puolassa, Unkarissa ja Suomessa. Harvinaisin ja samalla kallein untuva, haahkan untuva, kerätään käsin Suomesta.
 – Kun haahkan poikaset ovat lähteneet pesästä pois, untuva käydään keräämässä. Se on supererikoista ja sitä saadaan vain alle 100 kiloa vuodessa, Kotkasaari paljastaa.
 Erikoisen haahkan untuvasta tekee sen rakenne. Untuvan väkäset pitävät ne kiinni toisissaan ja tämä mahdollistaa niiden käytön silkkipeittojen täytteenä. Joutsen valmistaa haahkan untuvasta peittoja käsityönä Kaukoidän superrikkaille. Yksi  peitto maksaa yli 10 000  euroa (Maaseudun tulevaisuus).
 Esa Huuhko / Yle
 Normaalisti peittojen ja tyynyjen täytteenä käytetään ankan untuvaa. Yhteen untuvapeitteeseen tarvitaan noin 75 linnun untuvat. Matias Kotkasaari kehuu hanhen untuvan olevan lämpö-paino-suhteeltaan maailman parasta lämmöneristystä. Siksi hanhen untuvaa käytetään takkien täytteenä.
 Poikkeuksena on kuitenkin suomalainen hanhen untuva.
 – Suomalainen hanhen untuva on niin laadukasta, että se menee poikkeuksetta Taiwaniin ja Japaniin toimitettavien luksuspeittojen täytteeksi, Kotkasaari kertoo.
 Kaikesta Joutsenen käyttämästä untuvasta kotimaista hanhen untuvaa on vain murto-osa. Enemmällekin untuvalle olisi kysyntää.
 – Me ostaisimme kaiken kotimaisen hanhen untuvan mitä vain tuotettaisiin. Ja moni muukin olisi siitä kiinnostunut, niin laadukasta se on, Kotkasaari kertoo.
 Se, miksi Suomessa on vain yksi hanhitila, löytyy ruokakulttuurista. Untuva on usein lihateollisuuden sivutuote, eikä hanhella ole samanlaista asemaa suomalaisten pöydissä kuin esimerkiksi Ranskassa, jossa pelkästään hanhenmaksaa kuluu vuosittain tuhansia kiloja.
 Yhä enemmän meille tulee kyselyitä siitä, mistä meidän untuvat ovat peräisin ja onko eläimiä kohdeltu hyvin.  Matias Kotkasaari, Joutsen Finland Oy:n toimitusjohtaja
 Untuvan laatuun vaikuttaa moni asia. Esimerkiksi Suomen sääolot kasvattavat hanhelle luonnostaan paksun untuvakerroksen, jos eläimet pääsevät ulkoilemaan säännöllisesti. Hauhalan hanhifarmilla linnut ulkoilevat ympäri vuoden, pois lukien kevään ulkonapitokielto, joka on varotoimenpide lintuinfluenssaa vastaan.
 – Me ollaan pyritty järjestämään hanhien hoito niin, että se on eläimille hyväksi. Niillä on tilaa tarpeeksi ja muun muassa ne ruokitaan vapaasti, eli saavat ruokaa koko ajan. Sehän on toinen hanhen tuotantoon liittyvä tapa, että niitä pakkoruokitaan, sanoo Virpi Rantalainen.
 Viestintätoimisto Milttonin vuonna 2017 tekemän  vastuullisuustutkimuksen mukaan  nykykuluttajat vaativat entistä läpinäkyvämpää ja vastuullisempaa tuotantoprosessia. Tämä on huomattu myös Joutsenella.
 – Yhä enemmän meille tulee kyselyitä siitä, mistä meidän untuvat ovat peräisin ja onko eläimiä kohdeltu hyvin. En tiedä yhtään yritystä, joka ostaisi elävältä nypittyä untuvaa, koska siitä joutuisi hyvin äkkiä liriin nykypäivänä, Kotkasaari kertoo.
 Luonnonmateriaalien käyttö voi tulevaisuudessa nousta uuteen arvoon keinokuitujen ja mikromuovin aiheuttaessa omia haasteitaan.
 – En usko että eläinperäisten tuotteiden käyttö ainakaan vähenee vaatteissa. Kunhan vain eläinten olosuhteista huolehditaan ja tiedetään, että ne voi hyvin, pohtii Suomen tekstiili ja muoti ry:n toimitusjohtaja Anna-Kaisa Auvinen.

Tiedätkö, mistä trenditakkisi untuva on peräisin? Kohut eläviltä nypityistä hanhista ovat nostaneet eettisyyden ostokriteeriksi


Summary: Kajaanissa on saatu uudella SoPu-mallilla hyviä kokemuksia koulukiusaamisen ehkäisystä.

Tästä on kyse Kajaanissa on otettu käyttöön oma SoPu-ohjelma, jolla pyritään ennaltaehkäisemään koulukiusaamista. SoPu-ohjelma on koulujen oma versio noin 10 vuotta käytössä olleesta KiVa Koulu -ohjelmasta. Kainuussa on THL:n tutkimusten mukaan valtakunnan alhaisimmat koulukiusaamisprosentit.
 Seinällä on päällekkäin kuvia. Ylimmän rivin piirroksissa lukee ystävällisyys, kaveruus ja auttavaisuus. Seuraavaksi sinne nostetaan kortti, jossa lukee "huomioon ottava".
 Oppilaat viittaavat ja saavat kukin vuorollaan kertoa, minkä kuvallisen kortin he ylimmälle riville nostaisivat. Kuvallisessa kortissa on adjektiivi, jolla kuvataan hyvän koulukaverin luonnetta.
 Wiljami Heikkilä  saa esittää omaa ehdotustaan, ja se on "harkitsevaisuus". Muut oppilaat antavat hyväksyvän nyökkäyksen ja kortti nostetaan ylimmälle riville.
 Kajaanin opinahjoissa kokeillaan uusia keinoja koulukiusaamisen ehkäisemiseksi.  Timo Sihvonen / Yle
 Lehtikankaan koulussa Kajaanissa 3B-luokan oppilaat pohtivat kuvallisten esimerkkien avulla, miten luokalle tullut uusi oppilas tulisi ottaa vastaan.
 Oppitunti on osa kajaanilaista SoPu-ohjelmaa, jolla pyritään ennaltaehkäisemään koulukiusaamista. Oppitunnilla halutaan lisätä luokan yhteenkuuluvuutta, sitä kuuluisaa me-henkeä. Samalla oppilaat opettelevat tunteiden ja vuorovaikutuksen merkitystä.
 Jo ennen SoPu-ohjelman käyttöönottoa Kainuussa on onnistuttu kitkemään koulukiusaamista. Terveyden- ja hyvinvoinninlaitoksen viimeisimmän keväällä 2017 tehdyn valtakunnallisen  kouluterveyskyselyn  mukaan maakunnassa koulukiusaamista koetaan vähiten koko Suomessa.
 Kun tekee itse, saa sellaisen kuin haluaa
 SoPu tulee sanoista sovitaan puhumalla. Kaksi vuotta käytössä ollut ohjelma pohjautuu Kiva Koulu -ohjelmaan, joka  on saanut viime aikoina kritiikkiä , koska osa kouluista on käyttänyt sitä väärin. Hankkeen on jopa sanottu olevan kiusatulle vahingollinen ja lisäävän kiusaamista.
 Lehtikankaan koulun apulaisrehtori  Liisa Halonen  ei lähde moittimaan KiVa Koulua. Kajaanissa kuitenkin kyllästyttiin siihen, että maksulliseksi syksyllä 2016 muuttunut hanke ei ole päivittynyt, vaikka tarjolla on uutta materiaalia.
 Kiva-koulun lisenssimaksut ovat koulun oppilasmäärän mukaan 50–400 euroa lukuvuodessa. Tarjolla on myös kuntalisenssihinnoittelu, jossa kunta maksaa kaikkien koulujen lisessimaksut. Tällöin yli puolet kunnan peruskouluista on oltava mukana KiVa Koulu -hankkeessa. Kuntalisenssihinnoittelussa lisenssimaksu on 60 senttiä oppilasta kohden.
 SoPu on nykyaikainen malli KiVa-koulu hankkeesta.  Liisa Halonen
 Kajaanilaisista rehtoreista ja opettajista koostunut ryhmä päätti suunnitella itse päivitetyn ohjelman. Ohjelmaan lisättiin maailmalta ja Internetistä löydettyjä sekä arjessa hyväksi huomattuja käytäntöjä.
 – Halusimme tuoda uusia tuulia koulun arkeen sekä uutta tutkittua tietoa. SoPu on nykyaikainen malli KiVa Koulu -ohjelmasta, sanoo Halonen.
 Kiva Koulu -ohjelman perustaja  Christina Salmivalli  on tyytyväinen, että Kajaanissa on kehitetty oma ohjelma.
 – On hienoa, kun Kajaanissa on saatu aikaiseksi oma ohjelma, jonka taustana Kiva Koulu on, sanoo Salmivalli.
 Eroavuudet näiden kahden eri koulukiusaamista käsittelevän ohjelman välillä ovat kuitenkin vähäiset.
 Kränää, mutta ei kiusaamista
 Apulaisrehtori Liisa Halosen mukaan KiVa Koulusta ja SoPusta löytyy hyvin pitkälti samoja ohjeita ja harjoituksia, mutta SoPu-ohjelmassa ne on otettu laajemmin käyttöön.
 – KiVa Koulu -ohjelma painottuu enemmän kiusaamistilanteiden selvittelyyn, kun SoPu keskittyy ennaltaehkäisyyn, arvioi apulaisrehtori Halonen.
 SoPu-ohjelma on myös päivitetty nykypäivän tasolle. Halosen mielestä oppilailla menee helposti uskottavuus ohjelmaan, kun KiVa Koulun videot ovat 10 vuoden takaa.
 – Ne jopa naurattavat tämän päivän oppilaita, sanoo Halonen.
 Kiva Koulun perustaja Christina Salmivalli kertoo, että väite vanhoista videoista ei pidä enää paikkaansa, sillä KiVa Koulun videot on uusittu viime vuonna. Muitakin uudistuksia ohjelmaan on tehty. Opettajille on muun muassa uudistettu opas ja älypuhelimiin on tullut ladattavaksi KIVA-mobiilisovellus.
 Jasmin Kemppaisen ja Tanja Juntusen mielestä pienet riidat selvitetään joko välitunnilla tai luokassa. Timo Sihvonen / Yle
 Luokan oppilaille jäi vuorovaikutusta käsittelevästä oppitunnista mieleen ainakin muutama yhteisöllisyyttä lisäävä asia.
 – Kaikki luokkalaiset pitää ottaa leikkiin mukaan, kertoo  Wiljami Heikkilä .
 – Jos opettaja ei päättäisi pareista, voisi olla, että aina olisi sama pari ja toiset jäisivät ulkopuolelle, sanoo  Tanja Juntunen .
 Wiljami Heikkilän kotona keskustellaan aina välillä koulukiusaamisesta. Timo Sihvonen / Yle
 Varsinaista koulukiusaamista 3B-luokan kolmikko ei ole kohdannut, mutta erimielisyyksiä ja pieniä riitoja on välillä tullut.
 – Jos riita on tapahtunut välitunnilla, se selvitetään toisella välitunnilla tai luokassa, sanoo Juntunen.
 – Siitä kerrotaan opettajalle. Jos riita on ollut pieni, voidaan selvittää se itse, joko luokassa tai välitunnilla, jatkaa  Jasmin Kemppainen .
 "Ihmisenä kasvaminen" ehkäisee kiusaamista
 SoPu-ohjelman koulukiusaamista ennaltaehkäisevä työ koostuu monesta osatekijästä, joista yksi on Kajaanin koulujen yhteinen aihe: ”ihmisenä kasvaminen”. Tällä tarkoitetaan sitä, että nuori oppii asettamaan tavoitteita ja ratkaisemaan ongelmia itsenäisesti sekä yhdessä muiden kanssa.
 Aihekokonaisuuden sisällä koulut ovat tehneet omia kampanjoita. Lehtikankaan koululla käynnissä on ”Siisti kieli” -kampanja, jonka tavoitteena on keskustelujen, ryhmätöiden ja kannustusten kautta kiroilun vähentäminen ja asiallisemman puhetavan edistäminen. Kevään aikana on tulossa myös kampanja ”Anna Hyvän Kiertää”.
 – Sen avulla pyritään välttämään ennakkoluuloja tutustumalla toisiimme positiivisen kohtaamisen kautta, kertoo 3B:n luokan opettaja  Maria Niemelä .
 Oppilaat eivät voi varata välitunnille kavereita. Siellä ollaan kaikkien kanssa.  Maria Niemelä
 Ennakkoluulojen lisäksi myös erilaisuus on nostettu koulussa esiin eri tavoin. Viime vuonna oppilaat kävivät katsomassa elokuvan Wonder, joka kertoo pojasta, jolla on kasvojen kehityshäiriön vuoksi poikkeava ulkonäkö.
 – Elokuvan jälkeen oppilaat pohtivat kirjoitelmassa aiheita, jotka liittyvät erilaisuuteen, sanoo Niemelä.
 Kaveria ei saa varata
 Lehtikankaankoulun 3B-luokalla on luotu SoPu-ohjelman pohjalta yhdessä oppilaiden kanssa säännöt, joiden mukaan toimitaan. Yhteiset pelisäännöt eivät ole uusi asia, sillä koulumaailmassa niitä on tehty jo ennen KiVa- ja SoPu-ohjelmia.
 Maria Niemelän luokalla oppilaat eivät saa itse valita pareja, vaan sen tekee opettaja. Hän vaihtaa pareja säännöllisesti, jotta kaikki pääsevät työskentelemään yhdessä. Myös välitunneille on samat säännöt.
 – Oppilaat eivät voi varata välitunnille kavereita. Siellä ollaan kaikkien kanssa, sanoo Niemelä.
 Opettaja Maria Niemelä vaihtaa luokassaan pareja säännöllisesti, jotta kaikki pääsevät työskentelemään eri oppilaiden kanssa. Timo Sihvonen / Yle
 Maria Niemelän mielestä SoPun ohjeistus on selkeä, jolloin opettajan on helppo ottaa se käyttöön.
 – Siinä on huomioitu, mitä tehdään oppilaan kanssa, miten opettaja voi toimia, kuinka koulun tasolla toimitaan, ja miten asiaa käsitellään vanhempien kanssa, kertoo Niemelä.
 Kiusaamisen käsittelyssä on kolme erilaista tasoa.
 Sopimista ei teeskennellä
 Kiusaamis- ja riitatapauksia selvitellään uudessa SoPu-ohjelmassa kolmella tasolla.
 Ensimmäisessä tasossa asiaan puuttuu aikuinen: välituntivalvoja, oma opettaja tai koulunkäyntiavustaja. Keskustelut käydään luokassa, jossa tarvittaessa on mukana oppilaan huoltaja.
 Vaikka Kainuussa on alhaiset prosentit koulukiusaamisessa, apulaisrehtori Liisa Halosen mielestä ei kannata tuudittautua tulokseen. Timo Sihvonen / Yle
 Toisessa tasossa on kysymyksessä selkeä kiusaamistapaus, joka on ollut jatkuvaa, tahallista vihamielistä käyttäytymistä tai pahan mielen aiheuttamista. Kiusaamiselle on tyypillistä, että kiusaaja on jollakin tavalla kiusattua vahvempi.
 Tällöin asiaa käsitellään SoPu-tiimissä, jossa mukana on kaksi opettajaa ja kuullaan erikseen kiusattua sekä kiusaajaa.  Aiemmin tällä viikolla kerrottiin,  että joissakin Suomen kouluissa kiusattu ja kiusaajat on istutettu saman pöydän ääreen ja pakotettu teennäisesti paiskaamaan kättä. Väkinäinen sovinto on ollut kiusatulle huono kokemus. SoPussa tällaista pyritään välttämään.
 KiVa Koulun kehittäjä, professori Christina Salmivallikuitenkin kommentoi aiemmin Ylelle, että tällaisissa tilanteissa on toimittu myös vastoin KiVa Koulun suosituksia.
 SoPu-ohjelman kolmas taso otetaan käyttöön, jos koulun keinot eivät enää riitä. Silloin apuun kutsutaan ankkuriryhmä, jonka muodostavat koulupoliisi, sosiaalityöntekijä ja nuorisotyöntekijä. Tällöin poliisitalolla järjestettävään keskusteluun kutsutaan oppilaat huoltajineen.
 Kun joku vertainen kertoo kiusaamisesta, seuraavakin uskaltaa tuoda sen julki.  Tina Holmberg-Kalenius
 Kiusaamisen ennaltaehkäisyä ja SoPu-ohjelman vaikuttavuutta seurataan lukuvuosittain. Kyselyistä tehdään luokkakohtaiset koonnit, jotka toimitetaan oppilashuoltoryhmälle, joka suunnittelee jatkotoimenpiteet.
 SoPu-kyselyn sekä muiden vastaavien kyselyjen ongelma on se, kuinka moni nuorista uskaltaa kertoa kiusaamisesta edes anonyymisti. Monella on pelko siitä, että kiusaaminen jatkuu tavalla tai toisella.
 Tämä tulee esiin, kun yksi tai useampi oppilas kertoo kiusatuksi tulemisesta, jolloin muutkin hiljaa olleet kohtalotoverit kertovat helpommin omista kokemuksistaan.
 – Vertaistuki on iso asia. Kun joku vertainen kertoo kiusaamisesta, seuraavakin uskaltaa tuoda sen julki, kertoo valtakunnallisen kiusaamisasioiden tuki- ja neuvontakeskus Valopilkun,koordinaattori ja perustaja  Tina Holmberg-Kalenius.
 Lue lisää:
 KiVa Koulu -hankkeen äiti torjuu kritiikin: Ohje on ollut alusta asti, ettei kiusattua istuteta pakolla samaan pöytään kiusaajiensa kanssa.
 Ylistettyä Kiva koulu -ohjelmaa käytetään jopa vahingollisella tavalla: ”Jättää aikamoisia traumoja kiusatulle”
 ”Outoa, että 12-vuotiaat ilmoittavat olevansa homoja”

Koulut kyllästyivät kritisoituun KiVa Koulu -ohjelmaan ja tekivät oman versionsa – ensimmäiseksi opetellaan, miten kaveri kohdataan oikein


Summary: Neuvottelut koskevat noin 660 ihmistä eivätkä ne koske tuotantolaitoksia.

Valio kertoo aloittavansa yt-neuvottelut pääkonttoritoiminnoissa. Neuvottelut koskevat noin 660 ihmistä. Henkilöstön vähennystarpeeksi kerrotaan tiedotteessa 80–100.
 Valion tuotantolaitokset eivät ole neuvottelujen piirissä.
 Valion tiedotteen mukaan yt-neuvottelujen syyt ovat tuotannollis-taloudelliset. Taustalla on yhtiön kolmivuotinen hankekokonaisuus, jolla tavoitellaan kilpailukyvyn ja liiketoiminnan kannattavuuden parantamista.
 Neuvottelut alkavat ensi tiistaina ja niiden arvioidaan kestävän kuusi viikkoa.

Valio aloittaa yt-neuvottelut pääkonttoritoiminnoissa – vähennystarve 80–100


Summary: Asiantuntija uskoo, ettei kauppavaje kestä kauan.

Japanin ulkomaankauppa oli viime vuonna alijäämäistä ensi kertaa sitten vuoden 2015, kertovat maan valtiovarainministeriön tilastot.
 Ulkomaankaupan vaje oli vuoden aikana 1 200 miljardia jeniä, eli noin 10 miljardia euroa. Maan vienti kasvoi, mutta ei yhtä nopeasti tuonnin kanssa.
 Japanin viennin määrä Kiinaan kasvoi 6,8 prosenttia, mutta jäi selvästi jälkeen vuoden 2017 kasvuluvuista. Tuolloin Kiinan-vienti kasvoi peräti 20,5 prosenttia.
 Japanin toinen merkittävä vientimaa on Yhdysvallat. Vienti sinne kasvoi 2,3 prosenttia. Tämä on selvästi vähemmän kuin edellisvuonna, jolloin vienti kasvoi 6,9 prosenttia.
 Norinchukin-tutkimuslaitoksen pääekonomisti  Takeshi Minami  kertoo uutistoimisto AFP:lle, että Japanin vientikauppa kärsi Yhdysvaltain ja Kiinan välisestä tullikiistasta.
 Suuntaus jatkui joulukuussa. Japanin vienti oli 55,3 miljardia jeniä, eli noin 450 miljoonaa euroa alijäämäinen. Edellisvuonna japani oli kerännyt voittoa lähes kolme miljardia euroa.
 SMBC Nikko Securities -tutkimusyhtiön pääekonomisti  Junichi Makino  arvelee, että kauppa kääntyy lähiaikoina ylijäämäiseksi, koska autojen vienti Yhdysvaltoihin jatkuu vilkkaana ja öljyn maailmanmarkkinahinta on matala.

Japanin ulkomaankauppa pakkaselle viime vuonna – taustalla USA:n ja Kiinan nokittelu


Summary: Todellinen lukutoukka kantaa kirjoja aina mukanaan ja osaa lukea kävellessään ilman, että törmää kehenkään.

Kun tamperelainen  Tiina Koskinen  istuu bussissa, odottaa vuoroaan lääkärille tai kokkaa perheelleen, on kädessä aina kirja. Intohimoinen lukija saattaa parhaana päivänä ahmia koko opuksen kannesta kanteen, ja lukutoukan uralle mahtuu myös kahden kirjan päiviä.
 Koskinen kantaa mukanaan paitsi luettavaa, myös vihkoa, johon luetut kirjat merkitään. Viime vuosi näyttää olleen huono, nainen manaa ja näyttää vuoden lopputulemaa.
 – Vain 178 kirjaa. Opiskelin ja valmistuin, ja opinnäytetyötä varten tarvittavien kirjojen lukeminen vei aikaa. En ole listannut lähdekirjallisuutta tähän, koska niitä kirjoja en lukenut kokonaan, himolukija selittää omalla mittapuullaan vaatimatonta lukutulosta.
 Jos huonoon lukuvuoteen mahtuu lähes parisataa kirjaa, paljonko mahtaa olla hyvän vuoden saldo?
 – Ihan paras vuosi on ollut 345 kirjan vuosi. Siitä voi kyllä jo ajatella, että onkohan ollut mitään muuta elämää, Koskinen nauraa.
 Paras vuosi on ollut 345 kirjan vuosi. Siitä voi kyllä jo ajatella, että onkohan ollut mitään muuta elämää.  Tiina Koskinen
 Tiina Koskisesta tekee erityisen lukijan paitsi lukutahti myös se, että nainen lukee kaiken aloittamansa loppuun saakka.
 – Olin kolmetoista kun päätin, etten koskaan jätä kirjaa kesken. Eihän siinä välttämättä mitään järkeä ole, mutta ajattelen, että samalla vaivalla luen loppuun asti jos joku toinen on kerran nähnyt kirjoittamisen vaivan.
 Tiina Koskinen kuljettaa aina mukanaan vähintään yhtä kirjaa. "Jos kirja unohtuu kotiin saatan kriisiytyä vähän, mutta selviän kyllä esimerkiksi somettamalla. Minulla on sitä paitsi tavoitteena lukea Raamattu kerran vuodessa, ja se löytyy minulta puhelimesta äppinä", Lempäälän seurakunnalla työskentelevä Koskinen kertoo. Anna Sirén / Yle
 Kirjastontädeillä ja äidinkielen opettajilla on väliä
 Kirjojen pariin kannustavan perheen lisäksi Tiina Koskinen nostaa lukuintonsa ruokkijoiksi koko koulupolun ajan jatkuneen hyvän tuurin taitavien äidinkielen opettajien suhteen.
 Myös osaava kirjastohenkilökunta on tehnyt oman osansa lukutoukan ruokkimisessa. Koskinen oppi lukemaan 4-vuotiaana ja on siitä alkaen ollut lähikirjastonsa suurkuluttaja.
 – Sain jo ihan pienenä auttaa tätiä painamaan leimoja korttiin. Vietin kirjastossa hirveästi aikaa ja olin varmaan vähän riesakin, nainen muistaa.
 Kuten arvata saattaa superlukija tunnetaan kirjastossa varsin hyvin vielä nykyäänkin.
 – Kyllä ne taitavat minut tietää. Kiertelen hyllyvälejä vähän riippuen siitä, kuinka kärsivällisellä tuulella lapset ovat. Pääasiassa kuitenkin varaan kirjat ennalta. Minulla saattaa olla 50 varausta yhtä aikaa vetämässä, Tiina Koskinen kertoo.
 50 kirjan lukuhaaste on vain pieni siivu himolukijan vuosikokonaisuudesta. Tiina Koskinen osallistuu Helmet-haasteeseen joka vuosi muun lukemisensa ohessa. Anna Sirén / Yle
 Lukuintoisia suomalaisia herättelee jo viidettä kertaa lukuhaaste  Helmet . Suosittu 50 kirjan haastelista on pääkaupunkiseudun kirjastojen projekti, mutta siihen ovat tarttuneet innokkaat lukijat ympäri maan.
 Tällä kertaa haastelista kannustaa lukijoita esimerkiksi etsimään kirjan, jonka kannessa on ihmiskasvot tai jossa matkustetaan metrolla.
 Tiina Koskiselle puolensataa kirjaa ei ole millään muotoa "haaste", mutta hän osallistuu joka vuosi. Tämän vuoden listalla on nyt neljä rastia.
 – Työnnän yleensä nämä kirjat loppuvuoteen, sillä haastetta on kiva vetkuttaa. Viimeinen lukuhaastekirja on joka kerta kahlattu loppuun vasta vuoden viimeisenä päivänä.
 Lukeminen tuo tunne-elämän taitoja ja toimivan kylkiaistin
 Himolukija Tiina Koskisen harrastus on osin käytännön sanelema. Kun perheenäidin vapaa-aika kuluu lasten harrastuskuskina, on oman harrastuksen kätevää kulkea kassissa. Odotellessa on aikaa lukea.
 Vaikka äiti-ihmisen maailma mahtuu välillä harjoitushallin penkille, Koskinen ajattelee, että hänellä on aina mukana matkalippu jonnekin kauemmas.
 – Olen lukemalla reissannut maapallon ympäri monta kertaa, matkustanut ajassa ja käynyt avaruudessa.
 Olin kolmetoista kun päätin, etten koskaan jätä kirjaa kesken.  Tiina Koskinen
 Maailman avartumisen lisäksi Tiina Koskinen kehuu harrastuksensa vahvistavan resilienssiä ja kartuttavan tunne-elämän käsittelyn taitoja ihan vahingossakin. Lisäksi lukeminen saattaa kehittää myös yllättävää käytännön osaamista.
 – Lukioaikana harjaannuin lukemaan kävellessä. Kuljin Aleksanterin kirkolta Keskustorille asti nenä kirjassa, enkä koskaan törmännyt kehenkään. Silloin osasin myös juosta kirjan kanssa, mutta sellaiseen en taida enää ryhtyä, Tiina Koskinen nauraa.
 Lue myös:
 "Ei vitsi", ajatteli Mika Hartio, kun löysi e-kirjat – uusi ilmiö houkuttelee myös nuorempia miehiä kirjojen pariin

50 kirjan lukuhaasteet eivät haasta kaikkia – Himolukija Tiina Koskinen ahmi parhaana kirjavuonnaan 345 opusta


Summary: Supikoiran metsästykseen ei ehkä pian tarvita enää metsästyskorttia. Eläintensuojelijat ovat huolissaan siitä, millaisin keinoin supikoiria aletaan jahdata.

Tästä on kyse Supikoira muuttuu riistaeläimestä haitalliseksi vieraslajiksi helmikuun alussa Lakiesityksen mukaan supikoirasta tulisi rotan kaltainen laji, jota voi metsästää ilman lupia Supikoiran metsästyksen tehostamiseksi pyynnissä sallittaisiin muussa metsästyksessä kiellettyjä keinoja Supikoiran pyydystämisessä ja lopettamisessa on jatkossakin noudatettava eläinsuojelulakia
 Jani Hotanen  tarpoo lumisessa metsässä kohti kuusen juurella olevaa loukkua. Kuusen oksat levittäytyvät metallisen häkin ylle suojaten paikkaa, johon Hotanen on tuonut syötin houkuttelemaan supikoiran loukkuun. Kun supikoira tarttuu syöttiin ja alkaa repiä sitä, häkkiä avoinna pitävä vaijeri vapautuu. Loukku pamahtaa kiinni ja supikoira on ansassa.
 – Syöttinä tässä loukussa on aiemmin metsästetty supikoira. Se toimii hyvin, koska supikoira on kannibaali ja syö mielellään lajitoveriaan, Hotanen kertoo.
 Hotanen on virittänyt 17 loukkua pitkin asuinympäristönsä metsiä. Hän on poikkeuksellisen aktiivinen pienpetojen pyytäjä. Kesällä loukut vaihtuvat metsästykseen koiran avulla.
 – Koira puree supikoiraa niskaan niin, että se halvaantuu. Minä tulen sitten ampumaan eläimen.
 Jani Hotanen on virittänyt talveksi 17 supikoiraloukkua metsiin ja pelloille. Kalle Purhonen/Yle
 Hotanen metsästää supikoiria, koska ne levittävät tauteja, vievät elintilaa kotimaisilta pienpedoilta, tuhoavat lintujen pesiä ja syövät marjat pensaista. Monet  vihaavat supikoiria .
 Pian supikoiraa saattaa saada metsästää kuka tahansa ilman metsästyskorttia pelkällä maanomistajan luvalla. Eduskunnan hyväksyntää odottaa juuri julki tullut lakiesitys, jolla supikoira siirtyy riistaeläimestä samaan kastiin rottien ja varisten kanssa eli rauhoittamattomiin eläimiin.
 Taustalla on supikoiran luokittelu EU:ssa haitalliseksi vieraslajiksi. Haitallisen lajin metsästystä ei ole järkevää säädellä samoilla laeilla, joilla huolehditaan esimerkiksi siitä, ettei metsäkanalintuja metsästetä liikaa. Supikoira haluttaisiin metsästää Suomesta sukupuuttoon.
 – Ei sitä metsästämällä enää pois saa, Hotanen sanoo.
 Samaa mieltä ovat kaikki asiaan perehtyneet. Supikoirien kantaa ei tiedetä. Jotain kertoo kuitenkin se, että niitä metsästetään Suomessa 100 000-170 000 yksilöä vuodessa, ja silti supikoiria riittää. Jotta laji ei enää leviäisi laajemmalle, aiotaan supikoirien metsästystä tehostaa. Ja siksi metsästyksen sääntöjä höllätään.
 Supikoiran pentuja Jani Hotasen loukussa. Jani Hotanen
 Supikoiralta ei voi lyödä tajua kankaalle
 Suunnitelma metsästyksen tehostamisesta on Hotasesta periaatteeltaan hyvä, sillä hänenkin kokemuksensa mukaan supikoiria on paljon. Eräänä syksynä Hotanen tappoi viikon aikana yhdeltä pellolta 35 supikoiraa, kun naapurit olivat valittaneet marjapensaiden tyhjenevän parempiin suihin. Hotasta kuitenkin arveluttaa, miten supikoiran metsästys mahtaisi sujua ihmiseltä, jolla ei ole metsästyskorttia.
 Loukun voi virittää pihalleen melko helposti, mutta se ei vielä riitä.
 – Herää kysymys, että mitenkähän lopettaminen mahtaa tapahtua? Supikoiran kokoista eläintä ei saa hengiltä haravalla lyömällä, Hotanen sanoo.
 Hotanen ei yrittäisi lyödä supikoiraa hengiltä millään muullakaan välineellä, ei kivellä eikä kirveellä. Supikoira on on noin 25 senttiä korkea, muutaman kilon painoinen eläin. Se on sitkeä, ja tajuttomaksi kalauttaminen voisi helposti mennä pieleen. Lisäksi supikoira on ärhäkkä olento, eikä se suinkaan odota loukussa rauhallisesti lopettajaansa.
 – Ne ryntäilevät loukussa ympäriinsä. Ei sellaisen kiinnipitäminen oikein onnistuisi. Eläinlääkärikin luultavasti lopettaisi supikoiran ampumalla, Hotanen sanoo.
 Jan Hotanen
 Suomen eläinsuojeluyhdistystoivoo, ettei lakiesitys ilman metsästyskorttia metsästämisestä menisi läpi. Eläinsuojeluyhdistys jakaa Hotasen pelon siitä, miten supikoiran tappaminen onnistuisi eettisesti maallikolta.
 – Siinä on iso riski, että eläimelle aiheutetaan ylimääräistä kärsimystä. Myöskään lajin tunnistus ei ehkä ole kovin hyvää, sanoo Suomen eläinsuojeluyhdistysten liiton toiminnanjohtaja  Kati Pulli .
 Pulli arvelee, että maallikko saattaisi vahingossa tappaa jonkun muun eläimen kuin supikoiran.
 Haitalliseen vieraslajiin ei päde reilun pelin henki.  Lainsäädäntöneuvos Pekka Kemppainen, maa-ja metsätalousministeriö
 Lakiesitystä laatimassa olleen maa- ja metsätalousministeriön lainsäädäntöneuvos  Pekka Kemppaisen  mukaan laki ei jatkossakaan antaisi anteeksi väärän lajin tappamista sillä perusteella, että eläintä on luultu supikoiraksi.
 – Siitä lähdetään, että henkilöllä, joka lopettaa eläimen, on riittävät tiedot ja taidot sekä eläimen tunnistamiseksi, että sen lopettamiseksi ilman turhaa kärsimystä, Kemppainen sanoo.
 Eläinsuojelulaki 32§ Eläin on lopetettava mahdollisimman nopeasti ja kivuttomasti sen lopetukseen soveltuvalla menetelmällä ja tekniikalla. Eläimen saa lopettaa vain se, jolla on riittävät tiedot kyseisen eläinlajin lopetusmenetelmästä ja lopetustekniikasta sekä riittävä taito toimenpiteen suorittamiseksi.
 Ei myrkkyjä, eikä sähköiskuja supikoiralle
 Supikoira on selvästi suurempi nisäkäs kuin rotta, hiiri tai varis, joiden joukkoon se metsästyslain silmissä jatkossa kuuluisi. Tästä syystä lausunnolla on lain lisäksi  asetus , jossa määritellään tarkemmin, millaisilla keinoilla supikoiraa saa metsästää.
 Rotan saa myrkyttää, mutta supikoiraa ei. Rotan saa tappaa ilmakiväärillä, supikoiraa ei. Rotan voi houkutella loukkuun, jossa se kuolettavan sähköiskun, mutta supikoiran kohdalla tämäkin on kielletty.
 Myrkyn tai sähkölaitteen käyttämistä supikoiran tappamiseen ei voida pitää eläinsuojelullisesti hyväksyttävänä. Niiden käytöstä voisi myös aiheutua vaaraa ihmisille sekä koti- ja muille eläimille.
 Jani Hotanen
 Jatkossa supikoiraa saisi metsästää pimeänäkölaitteiden, valojen, peilien ja koneellisten houkutusäänien avulla. Ne ovat tavallisesti metsästyksessä kiellettyjä.
 – Haitalliseen vieraslajiin ei päde reilun pelin henki, Kemppainen sanoo.
 Jani Hotasella on jonkin verran kokemusta esimerkiksi yötähtäimestä. Vaikka niitä ei saa käyttää tavallisessa metsästyksessä, hän on käyttänyt niitä tilanteissa, joissa on etsinyt esimerkiksi loukkaantunutta hirveä poliisin apuna. Hän pitää laitteita kiinnostavina, sillä ne helpottavat metsästystä ja mahdollistavat sen myös pimeällä.
 – Tuovathan ne turvallisuuttakin, ettei ammuta vahingossa naapurin kissaa, Hotanen sanoo.
 Hotanen arvelee, että pimeännäkölaitteet ovat kuitenkin niin kalliita, etteivät tavalliset harrastajat raaski niitä hankkia.
 Talviturkissa olevan supikoiran turkin voi ottaa talteen ja myydä.  Metsästäjä Jani Hotanen, Hirvensalmi
 Suomen eläinsuojeluyhdistyksessä uusi metsästyskeinoja pidetään tervetulleina, jos ne helpottavat ja nopeuttavat eläimen kärsimystä.
 Sen sijaan yhdistys tuomitsee jyrkästi sen, että vieraslajin vähentämisen nimissä supikoiria saa metsästää milloin vain, myös pesimäaikaan.
 – Ei ole eettistä tappaa emoeläimiä ja jättää poikasia kuolemaan hitaasti kärsien nälkään, Kati Pulli sanoo.
 Eläinsuojeluyhdistyksen linja on, että on hyvä, jos supikoirien leviämistä uusille alueille yritetään estää. Silloin eläimet välttyvät myös siltä, että niitä tapetaan, koska ne ovat väärässä paikassa. Yhdistys haluaisi, että tieteellisin menetelmin tutkittaisiin, millä konstilla supikoirien leviäminen saataisiin tehokkaimmin estettyä.
 – EU ei vaadi, että kantaa täytyy hoitaa metsästämällä, Pulli sanoo.
 Eräänä syksynä Jani Hotanen metsästi 35 supikoiraa viikossa yhdeltä pellolta. Jani Hotanen
 Lainsäädäntöneuvos Pekka Kemppainen arvelee, ettei supikoiran metsästyksestä tule suuren joukon puuhaa. Jos supikoiria on häiriöksi asti omassa pihapiirissä, voi supikoiran loukuttaa ja pyytää sitten metsästäjän lopettamaan sen. Tähänkin uudella asetuksella haetaan helpotusta: supikoiran saisi jatkossa lopettaa loukkuun myös taajamassa. Tällä hetkellä eläintä ei saa ampua jos lähimpään naapuriin on matkaa alle 150 metriä.
 – Esityksen mukaan se olisi sallittua. On kuitenkin ehdottoman tarkkaa, että eläimen saisi ampua vain loukkuun, lainsäädäntöneuvos Kemppainen sanoo.
 20 vuotta supikoiria metsästänyt Hotanen pohtii, ettei loukuttamisesta välttämättä tule kovin suosittua. Se vaatii aikaa ja rahaa. Loukku täytyy käydä tarkistamassa vähintään kerran päivässä, ettei eläin joudu kärsimään. Hotanen on hankkinut omiin loukkuihinsa laitteen, joka lähettää hänelle tekstiviestin, kun ansa laukeaa.
 – Olen laittanut tähän puuhaan tuhansia euroja.
 Jani Hotanen ja metsästyskoira Ilma Kalle Purhonen/Yle
 Uusi laki ja asetus astuvat voimaan todennäköisesti tänä keväänä, jollei eduskunta toisin päätä. Kemppainen korostaa, että vaikka lain mennessä läpi säännöt supikoiran metsästyksessä höllenevät, eläinsuojelulakia täytyy noudattaa, kuten tähänkin asti.
 Jani Hotasen mielestä ainoa eettinen tapa lopettaa supikoira on sen ampuminen riittävän tehokkaalla aseella. Hän itse lopettaa supikoirat pistoolilla.
 Jäljelle jäänyt ruho päätyy useimmiten mullan alle.
 – Talviturkissa olevan supikoiran turkin voi ottaa talteen ja myydä, mutta ei niistä paljon rahaa saa, Hotanen sanoo.

Pian supikoiran voi tappaa kuka vain? Jos lakiesitys menee läpi, eläin siirtyy rottien ja varisten kanssa samaan kastiin