Summary: Eteläkorealainen dekkari on noussut tänä syksynä maailmalla ilmiöksi, jossa väkivalta yhdistyy eksoottiseen kulttuuriin.

"Veri, joka vuosi hänen kyljestään ja kainalostaan, oli jo kastellut hänen valkoisen paitansa läpimäräksi ja tipahteli nyt lattialle hänen vyönsoljestaan. Hän tunnusteli nahkatakkinsa alla haavaa. Se ei ollut niin syvä kuin hän oli pelännyt."
 Etelä-Korean pääkaupungin Soulin värikkäillä ja sokkeloisilla sivukujilla, alamaailman valtakunnan labyrinteissa kuohuu. Palkkamurhaajien marssijärjestys on menossa uusiksi, kaikki juonivat kaikkia vastaan, veitset viuhuvat, aseet puhuvat ja viikatemiehen varjo tuntuu vaanivan jokaisen kulman takana. Sotkun keskellä sinnittelee kolmikymppinen Reseng, joka on imenyt itseensä palkkatappajien opit jo pikkupojasta lähtien.
 Ei ole ihme, että  Un-Su Kimin   Tappajia  on tänä syksynä kehuttu monelta taholta: kirja tarjoaa eksoottisen, persoonallisen ja raikkaankin päivityksen kirjallisuusgenreen, jossa viime vuosina ovat jyränneet lähinnä skandinaavit.
 New York Post esimerkiksi  kutsuu   Tappajia  tummasävyiseksi ja fiksuksi dekkariksi, The Guardian taas  kiinnittää  huomiota kirjan tarjoamiin näkymiin vaihtoehtoisesta ja unenomaisesta Etelä-Koreasta.
 – Kyse on jonkinlaisesta vaihtelunhalusta. Scandi noirin valtakausi on ollut pitkä ja jatkuu edelleen, mutta tuntuu siltä, että ihmiset haluavat siihen rinnalle jotakin uutta. Vaihtelua on välillä saatu brittiläisestä psykologisesta trilleristä ja nyt siis Koreasta, Liken kustannuspäällikkö  Petri Leppänen  toteaa.
 Kirjailina Un-Su Kim.  Dahuim Paik
 Piruparka ylsi ykköseksi
 Korealaisen kirjallisuuden nousukausi maailmalla alkoi jo pari vuotta sitten, jolloin  Han Kangin   Vegetaristi  sai Booker-palkinnon. Tositarinaan pohjautuva,  You-jeong Jeongin  psykopaatin mielenmaisenmaan pureutuva hyytävä trilleri  Piruparka  taas julkaistiin suomeksi tänä keväänä ja on saanut jo aiemmin maailmalla hyvän vastaanoton.
 – Luulen, että juuri  Vegetaristin  takia katseet alkoivat kääntyä Etelä-Korean suuntaan: huomattiin, että siellä tehdään monipuolista ja laadukasta kirjallisuutta. Esimerkiksi  Tappajien  oikeuksien suhteen Yhdysvalloissa käytiin jo huutokauppaa ja nyt sitä on myyty yli kahteenkymmeneen maahan. Hittikirjallisuudessa kyse on usein siitä, että kun agentti saa myytyä pari kielialuetta, syntyy lumipalloilmiö ja muutkin kiinnostuvat, Petri Leppänen kertoo.
 Un-su Kimille ja monelle muullekin  Tappajien  maailmanlaajuinen suosio on ollut yllätys. Kun iso pyörä lähti pyörimään Yhdysvalloissa ja kustantajat tappelivat verissä päin kirjan oikeuksista, kirjailija itse oleskeli pienellä kalastusaluksella jossakin tuntemattomien taivalten takana autuaan tietämättömänä koko kohusta.
 Etelä-Koreassa dekkaristeja on pidetty perinteisesti pikemminkin tarinankertojina kuin oikeina, vakavastiotettavina kirjailijoina. Maailmanlaajuisen suosion takia korealaisten asenne lajityyppiin on kuitenkin muuttunut. Esimerkiksi  Piruparka  ylsi kotimaansa bestseller-listan viidenneksi jo ennen ilmestymistään ja valtasi sen jälkeen ykkössijan. Sitä on myyty Etelä-Koreassa noin 250 000 kappaletta.
 – Tämän perusteella voi sanoa, että ainakin lukeva korealainen kansanosa pitää jännäreistä – tällainen sijoitus kertoo siitä, että  Piruparka  on ohittanut useita kaunokirjallisia teoksia, Petri Leppänen sanoo.
 Tappajat-kirjan kansi.  Like
 Megalopoliksen maisemat ovat freesi lisämauste
 Rikokset ovat samanlaisia kaikkialla maailmassa – myös Etelä-Koreassa – eikä korealaisessa dekkarissa keksitä pyörää uudestaan. Palkkatappajat, sarjamurhaajat tai psykopaatit eivät ole jännäreissä mikään uusi ilmiö, mutta korealaisissa dekkareissa kiehtoo rikosten uudenlainen ympäristö ja toisenlainen kulttuuri.
 Esimerkiksi  Tappajissa  korealaisen kulttuurin vivahteet puskevat esiin monimuotoisina ja elävinä – kirjan visuaalisesti tarkkanäköinen kerronta kuljettaa lukijan vaivattomasti yli kymmenen miljoonan asukkaan megalopolikseen, jossa perinteet kulkevat käsi kädessä välkkyvien neonvärimaisemien kyljessä.
 – Se että lukijaa viedään tuntemattomaan maailmankolkkaan ja kulttuuriin, jota ei välttämättä tunne, tuo freesin lisämausteen lukukokemukseen. Jos on tottunut lukemaan Tukholman alamaailmassa tapahtuvista rikoksista, korealainen ympäristö voi vaikuttaa jopa liian toisenlaiselta, mutta oman lukukokemukseni perusteella se ei esimerkiksi  Tappajissa  tunnu liian etäiseltä, Petri Leppänen sanoo.
 Leppäsen mielestä  Tappajissa  tulee varsin selkeästi esille asioita, joita usein yhdistetään itäaasialaisiin kulttuureihin.
 – Yksi selkeistä arvoista on uskollisuus. Hierarkkisuus tulee siellä selvemmin esille kuin täällä meillä – esimerkiksi palkkamurhaajien yhteisö on hyvin hierarkkinen. Toisaalta taas perhettä halutaan suojella yli kaiken ja ehkä noissa kirjoissa on meidän näkökulmastamme enemmän konservatiivisuutta. Lisäksi hyvien tapojen noudattaminen tuntuu tärkeältä, kuten sekin, ettei näytä maltin menettämistä, Leppänen luettelee.
 Tappajissa  Leppästä huvittaa etenkin kirjan kaljanjuontikohtaus, johon täällä koti-Suomessa varmaankin päästään vaivattomasti samastumaan.
 – Oli yllättävää, että kaljaa vedetään niin paljon, että taju menee kankaalle ja että sitä pidetään Etelä-Koreassa eräänlaisena nollaamiskeinona.
 Tappajissa  tulee myös ironisella tavalla esille eteläkorealaisten pakkomielteinen suhtautuminen ulkonäköön: palkkamurhaajan kohteeksi joutunut nainen esimerkiksi haluaa, että hänet tapetaan siten, ettei vartaloon jää jälkiä. Muulla ei ole väliä.
 Scandi noirin päähenkilöinä ovat lähes poikkeuksetta poliisit,  Tappajissa  taas pureudutaan palkkamurhaajien mielenmaisemaan ja yhteisöön, eikä poliiseja kirjassa näy. Jos  Tappajien  tunnelmalle haluaa keksiä länsimaisia vastineita, voisi sitä ainakin jollakin tasolla verrata joihinkin  Quentin Tarantinon  tuotoksiin, kuten  Pulp Fictioniin .
 – Kyse on hyvin elokuvallisesta kirjasta: jos Tarantino ohjaisi  Bruce Lee  -elokuvan, lopputulos voisi olla jotakin tällaista.
 PSY sai koko maailman polvilleen energisellä Gangman Style -hitillään.  AOP
 Etelä-Korea tarjoaa maailmalle persoonallisia kulttuuri-ilmiöitä
 Korealaiset kulttuuri-ilmiöt pulpahtelevat globaaliin valtavirtaan säännöllisin väliajoin ja niistä on tullut trendejä Suomessakin. Raakoja kohtauksia sisältävä  Kim Di-dukin  sadistinen  Saari -elokuva (2000) herätti huomiota Venetsian elokuvajuhlilla ja käänsi katseet Hongkongin ja Japanin varjoon jääneeseen persoonalliseen korealaiseen elokuvatuotantoon.
 Samoihin aikoihin maailmalla menestyivät  Chan-Wook Parkin  äärimmäistä väkivaltaa pursuavat trillerit, joista  Old Boy  päätyi Cannesiin ja sai suitsutusta myös Quentin Tarantinolta. Tuolloin lanseerattiin myös ensimmäistä kertaa termi Korea noir, joka tosin koski maan filmiteollisuuden genre-elokuvia. Korealaisen nykydekkarin maailmanvalloitukselle on siis pedattu tietä jo aiemmin.
 Viimeisen päälle tuotteistettu korealainen popmusiikki eli K-pop on kasvattanut suosiotaan jatkuvasti ja esimerkiksi Suomessa ryhdyttiin järjestämään alan tapahtumia, kuten tanssipartyja, kymmenkunta vuotta sitten. Vuonna 2012 pankin räjäytti  PSY n  Gangnam Style  -kappale, joka oli useamman miljardin näyttökerroillaan Youtuben katsotuin video viiden vuoden ajan.
 Lisäksi Etelä-Koreasta leviää maailmalle säännöllisin väliajoin kauneus- ja ruokatrendejä. Esimerkiksi kimchi eli hapatettu ja maustettu kiinankaali on trendannut maailmalla jo pitkään. Sitä syödään tiuhaan tahtiin myös  Tappajat -kirjassa.

Palkkamurhaajat vuodattavat verta Quentin Tarantinon tunnelmissa – korealainen jännäri iskee nyt tulta maailmalla


Summary: Haitalliseksi vieraslajiksi siirretty minkki uhkaa puroihin istutettuja taimenia Oulun ydinkeskustassa.

Oulun kaupunki haluaa eroon ydinkeskustan alueella vilisevistä minkeistä, ja nyt eläimiä metsästetään Hupisaarten puistossa.
 Metsästäjien mukaan minkki on pahimman luokan peto, joka hävittää Suomen alkuperäisluontoa, saalistaen taukoamatta kalaa ja maassa pesiviä lintuja, vaikka olisi jo saanut vatsansa täyteen.
 Samoilla linjoilla ovat lintutieteilijät, joiden kanssa Oulun seudun pienpetopyytäjät ovat valmistelleet minkinpyyntiä Oulussa.
 – On tapauksia, joissa minkki on tuhonnut koko poikastuotannon. Minkin poistamisen jälkeen lintujen lisääntyminen toipuu merkittävästi, Pohjois-Pohjanmaan lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtaja  Esa Hohtola  kertoo.
 Minkin astuminen älypyydykseen lähettää hälytyksen metsästäjille. Sen jälkeen metsästäjä tulee lopettamaan pyydyksessä värjöttelevän minkin mahdollisimman nopeasti. Arto Veräjänkorva / Yle
 Oulun kaltainen minkkien metsästys kaupunkikeskustassa on poikkeuksellista. Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija  Pauliina Louhin  mukaan se johtuu siitä, että vastaavaa luontokohdetta ei löydy keskustoista muualla Suomessa.
 Pienpetoja kuitenkin metsästetään muissakin kaupungeissa taajamien läheisyydessä sijaitsevilla lintuvesialueilla.
 Taimenet päätyvät minkin suuhun
 Minkin loukkupyynti Oulun keskustassa liittyy kaupungin hankkeeseen, jossa palautetaan  taimen alueen rikkaaseen puroverkostoon . Keskustassa kuteva meritaimen olisi ainutlaatuinen luontonähtävyys jopa Euroopan mittakaavassa.
 Oulun kaupungin metsätalousinsinööri  Juho Kuukasjärven  mukaan minkkejä metsästetään juuri taimenten suojelemiseksi. Minkkien olisi etenkin talvella helppo pyydystää istutettuja taimenia.
 Oulussa pienpetometsästäjät ovat tänä vuonna loukuttaneet jo noin 70 minkkiä. Hupisaarten puistoalueella metsästävät  Ville Martikainen  ja  Kalle Nousiainen  perustelevat harrastustaan luonnonsuojelutyöllä.
 – Minkki tuhoaa lintuja ja pienriistaa voimakkaasti, Nousiainen sanoo.
 – Minkki on äärimmäisen hyvä kalastamaan, se on verrattavissa saukkoon. Minkki on iso riski harvinaisen meritaimenen kutuhommille matalassa vedessä, Martikainen korostaa.
 Juho Kuukasjärvi kertoo, että Oulun kaupunki on tukenut pienpetometsästäjien toimintaa tilaamalla ja antamalla minkinpyytäjille käyttöön heidän toivomiaan materiaaleja ja hälyttimillä varustettuja loukkuja. Loukuissa on tuoretta kalaa eläinten houkuttimeksi.
 Oulun kaupunki varoittaa ihmisiä koskemasta pyydyksiin. Uusien, älykkäiden loukkujen ansiosta pienpetometsästäjät saavat tekstiviestin pyydykseen jääneestä eläimestä. Siten niistä ei tarvitse ilmoittaa metsästäjille.
 – Muutamassa tunnin sisällä joku käy aina tarkastamassa saaliin, Kalle Nousiainen lupaa.
 Metsästää voi kuka tahansa
 Minkki on  kesäkuun alusta  luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi. Se on lisännyt kiinnostusta minkkikantojen rajoittamiseen, arvioi riistasuunnittelija  Veli-Matti Kangas .
 – Tarkoituksena on, että sen kanta saadaan mahdollisimman alas tehokkaalla pyynnillä.
 Minkit leviävät Suomessa Minkin runsastumisesta ei ole tarkkaa tilastotietoa, mutta saaliiksi arvioidaan kyselyjen perusteella 50 000–70 000 yksilöä vuodessa. Minkki on levittäytynyt asutuksen lomaan erityisesti vesistöjen varrella ja rannoilla. Yksi leviämisen syy on, että minkillä ei ole luontaista vihollista Suomen luonnossa.
 Minkin pyynnissä ei noudateta enää erityisiä metsästysaikoja, se on sallittua lähellä asutusta ja pyyntiin ei vaadita metsästyskorttia.
 – Toki tarvittava osaaminen ja välineet vaaditaan. Kannattaa aloittaa kokeneen metsästäjän kanssa, Kangas toteaa.
 "Minkkiä ei saada ikinä pois"
 Minkin leviäminen kaikkialla Suomessa asettaa kovan haasteen kannan säätelylle. Harvalukuisten ansastajien täytyy joka kerta varmistua, että loukussa on juuri minkki eikä jokin vapaaksi päästettävä eläin.
 Metsästäjä Ville Martikainen uskoo, että sota minkkejä vastaan on oikeastaan jo hävitty.
 – Minkkiä ei saada ikinä pois, mutta pieniltä alueilta niitä saa vähennettyä tehokkaalla pyynnillä. Jokainen pelastettu vesilintu on vähän eteenpäin, Martikainen pohtii.
 Esimerkiksi tällaisen saaliin pienpetojen metsästäjät saivat yhden yön aikana Oulussa. Yle / Arto Veräjänkorva
 Myös riistasuunnittelija arvioi, että pyynnin on jatkuttavat pitkäjänteisesti, että tuloksia syntyy.
 – Tehokkaasti lisääntyvä minkki valtaa nopeasti takaisin sille sopivat elinympäristöt, Veli-Matti Kangas korostaa.
 Keskustele aiheesta kello 22:een saakka.

Metsästäjät pyydystävät minkkejä Oulussa ydinkeskustassa – sota voi olla hävitty, mutta joitain kaloja ja lintuja pystytään pelastamaan


Summary: Arvostelijoiden mielestä turvapaikanhakijoita ei pidä palauttaa Hondurasiin, joka on yksi maailman väkivaltaisimmista maista.

Yhdysvallat ja Honduras ovat päässeet sopimukseen, joka rajoittaa Keski-Amerikan halki kulkeneiden turvapaikanhakijoiden pääsyä Yhdysvaltoihin.
 Sopimuksen mukaan Yhdysvallat voi palauttaa Hondurasin kautta kulkeneita turvapaikanhakijoita takaisin Hondurasiin. Yhdysvallat solmi viime viikolla vastaavanlaisen sopimuksen El Salvadorin kanssa ja aiemmin Guatemalan kanssa.
 Arvostelijoiden mielestä Honduras ei ole turvallinen maa, johon ihmisiä voitaisiin palauttaa. Tilastoissa Honduras ja El Salvador ovat maailman väkivaltaisimpia maita.
 Yhdysvaltain kansallisen turvallisuuden ministeriö ilmoitti, että Honduras ja Yhdysvallat aikovat tehdä töitä sen eteen, että haavoittuvassa asemassa olevia suojellaan.
 Yksityiskohtia sopimuksen sisällöstä ei ole julkaistu. Epäselvää on myös, millä aikataululla sopimus astuu voimaan.
 Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  lupasi, että saavutetut sopimukset ja Meksikon kiristyneet otteet pohjoista kohti pyrkivistä siirtolaisista tuovat suuria muutoksia Yhdysvaltojen etelärajalla.
 Yhdysvaltoihin suuntautuvan siirtolaisuuden suitsiminen on ollut Trumpin keskeisiä poliittisia tavoitteita.
 Honduralaisia siirtolaisia matkalla kohti Yhdysvaltoja lokakuussa 2018. He ylittävät rautatieta Huixtlan kaupungissa Meksikossa, joka on vielä hyvin lähellä Guatemalan rajaa. Jose Mendez / EPA
 Ihmisoikeusjärjestöt arvostelivat
 Siirtolaisuus- ja ihmisoikeusjärjestöt tuomitsivat uuden sopimuksen.
 Amnesty International muistutti, että ihmisiä ei voi pakottaa hakemaan turvaa maista, joissa he eivät ole lähtökohtaisesti turvassa. Järjestön mukaan sopimus tekee pilkkaa turvapaikkaoikeudesta.
 Yhdysvallat on pyrkinyt tukemaan samanaikaisesti köyhiä, vaarallisia ja lahjonnasta kärsiviä Keski-Amerikan valtioita, jotta ne pystyisivät hillitsemään omien asukkaidensa lähtöaikeita sekä tarjoamaan turvapaikkajärjestelmän suojaa niiden kautta kulkeville turvapaikanhakijoille.
 Maanantaina Yhdysvallat kertoi tukevansa runsaalla 40 miljoonalla eurolla turvapaikkajärjestelmän kehitystä Guatemalassa.
 Keski-Amerikan kautta kohti pohjoista on kulkenut esimerkiksi kuubalaisia, venezuelalaisia, nicaragualaisia ja eräistä Afrikan maista lähtöisin olevia ihmisiä.
 Valtaosa Yhdysvaltain etelärajalle saapuneista on lähtöisin Keski-Amerikan Hondurasista, Guatemalasta ja El Salvadorista.
 Lue myös:
 USA:n korkein oikeus salli Trumpin hallinnon turvapaikanhakukiristyksen
 Meksiko: Yhdysvaltoihin pyrkivien paperittomien siirtolaisten määrä on laskenut 56 prosenttia
 "Isoäiti, etsitään matkalaukku ja laitetaan sinut sinne" – Meksikolainen Celerina León kaipaa lapsenlapsiaan mutta ei voi enää matkustaa Yhdysvaltoihin

Yhdysvallat alkaa palauttaa turvapaikanhakijoita väkivaltaiseen Keski-Amerikkaan – ihmisoikeusjärjestöt arvostelevat sopimusta Hondurasin kanssa


Summary: Hovioikeudessa mies kiisti murhasyytteen, vaikka myönsi, että tappoi lapsensa.

Korkein oikeus hylkäsi torstaina valituslupahakemuksen jutussa, jossa ranskalaismies oli tuomittu käräjä- ja hovioikeudessa lapsensa murhasta. Miehen elinkautinen vankeusrangaistus jää näin voimaan.
 Veriteko tapahtui porvoolaisessa leikkipuistossa marraskuussa 2017. Tekohetkellä 38-vuotias  Nicolas Mathieu Cherchel  löi tytärtään kolme kertaa puukolla.
 Mielentilatutkimuksen mukaan miehellä oli mielenterveydellisiä ongelmia, mutta hän toimi täydessä ymmärryksessä. Hovioikeus katsoi, että kun huomioidaan teon etukäteissuunnittelu sekä poikkeuksellinen raakuus ja julmuus, todetuilla psyykkisillä häiriöillä ei ollut kokonaisarvioinnissa lieventävää vaikutusta.
 Cherchel tuomittiin hovissa murhan lisäksi pahoinpitelystä, laittomasta uhkauksesta, lapsikaappauksesta ja kotirauhan rikkomisesta. Lapsen äiti oli hakenut aiemmin syksyllä 2017 miehelle lähestymiskiellon, koska tämä oli puhunut perheensä tappamisesta.
 Lue lisää:
 Hovioikeus tuomitsi Porvoossa lapsensa puukottaneen miehen murhasta elinkautiseen

Lapsensa leikkipuistossa murhanneen ranskalaisisän elinkautistuomio jäi voimaan – korkein oikeus ei ottanut juttua käsittelyyn


Summary: KHO kumosi saamelaiskäräjien hallituksen valittajaa koskevan päätöksen.

Korkein hallinto-oikeus on torstaina ratkaissut ensimmäiset saamelaiskäräjävaaleihin liittyvät valitukset.
 Yksi päätöksistä on julkaistu vuosikirjaratkaisuna. KHO:n mukaan vaaliluetteloon hakeneen olisi pitänyt saada äänikoikeus toisin kuin saamelaiskäräjien hallitus päätti.
 KHO kumosi saamelaiskäräjien hallituksen valittajaa koskevan päätöksen ja määräsi, että valittaja oli merkittävä vaaliluetteloon äänioikeutettuna.
 Saamelaiskäräjien hallituksen elokuun lopussa tekemistä päätöksistä on tiistaihin mennessä tehty noin 200 valitusta korkeimpaan hallinto-oikeuteen.
 Saamelaiskäräjävaalit ovat parhaillaan menossa.
 Juttua päivitetään.

KHO: Saamelaisten vaaliluetteloon hakeneen olisi pitänyt saada äänikoikeus


Summary: Keskittämisen myötä työt loppuvat noin 70 henkilöltä Kiteellä. Varkauteen muutos tuo 20 uutta työpaikkaa.

Metsäteollisuusyritys Stora Enso keskittää kuusisahatavaran tuotannon Varkauden tehtaalle. Samalla yhtiö sulkee Kiteen sahan pysyvästi vuoden loppuun mennessä, mikä johtaa 73 työntekijän työsuhteen päättymiseen.
 Varkauteen puolestaan syntyy sahan tuotannon kasvun myötä 20 uutta työpaikkaa. Stora Enso kertoo tiedotteessaan, että työnsä Kiteellä menettäneet ovat etusijalla sekä Varkauden uusiin että yhtiön muihin avoinna oleviin työpaikkoihin.
 Stora Enson mukaan keskittämisen tavoitteena on kannattavuuden ja kilpailukyvyn parantaminen.

Stora Enso keskittää kuusisahatavaran tuotannon Varkauteen – Kiteen saha suljetaan


Summary: Hiilijunien aiheuttamaa tärinää mitattiin elokuussa Porin ja Harjavallan välillä, koska radanvarren asukkaat ovat kokeneet tärinän häiritsevänä.

Ulkomaalaisten vaunujen erilainen teliväli on yksi syy hiilijunien aiheuttamaan suurempaan tärinään, ei niinkään vaunujen kunto. Tämä käy ilmi Porin ja Harjavallan välillä  elokuussa tehtyjen tärinämittausten  alustavista tuloksista.
 Tavoitteena oli selvittää, millainen vaikutus vaunun kuormausasteella ja junan nopeudella on tärinään. Väyläviraston mukaan vasta merkittävä nopeuden lasku vähentäisi oleellisesti tärinän tasoa.
 – Tämä taas vähentäisi radalle mahtuvien junien määrää eli heikentäisi matkustajien liikkumista ja elinkeinoelämän toimintamahdollisuuksia, sanoo rautatieliikennejohtaja Markku Nummelin.
 Parannustoimet vielä harkinnassa
 Lopulliset tulokset tärinämittauksista valmistuvat loppuvuonna. Tämän jälkeen sovitaan mahdollisista toimenpiteistä alueen kuntien, VR-Transpointin ja rahdinantajan kanssa. Tuloksia on tarkoitus hyödyntää myös valtakunnallisesti.
 Hiilijunien tärinästä ovat valittaneet muun muassa Ulvilassa radan läheisyydessä asuvat ihmiset. Tärinää on havaittu Porin seudun lisäksi eri puolilla Suomea, varsinkin alueilla, jossa on pehmeä maaperä.

Hiilijunien tärinämittausten alustavat tulokset: Vaunujen teliväli yksi syy suurempaan tärinään


Summary: Suuri osa sosiaaliseen asemaan tai asuinpaikkaan liittyvistä terveyseroista on epäoikeudenmukaisia, arvioi Suomen Syöpärekisteri.

Syöpäkuolleisuus on suurinta vain perusasteen koulutuksen suorittaneilla, ilmenee Suomen Syöpärekisterin tutkimuksesta. Samassa väestöryhmässä myös syöpään kuolleisuuden väheneminen on pysähtynyt, toisin kuin esimerkiksi korkeammin koulutetuilla.
 Syöpärekisteri tarkasteli väestöryhmien välisiä eroja syöpään sairastumisessa ja kuolleisuudessa.
 Väestöryhmien väliset erot selittyvät sen mukaan muun muassa sillä, että alempiin sosiaaliryhmiin kuuluvat potilaat hakeutuvat hoitoon ja lähetetään jatkotutkimuksiin myöhemmin kuin korkeasti koulutetut.
 Syöpärekisteri toteaa, että suuri osa sosiaaliseen asemaan tai asuinpaikkaan liittyvistä terveyseroista on epäoikeudenmukaisia eli eivät johdu yksilön tietoisesti tekemistä valinnoista.
 – Keskeisin tapa lisätä terveydenhuollon yhdenvertaisuutta on parantaa perusterveydenhuoltoa ja näin varmistaa alkuvaiheen hoitoonpääsy. Kiireettömän hoidon hoitotakuun kiristäminen on välttämätön askel, sanoo Syöpäjärjestöjen Terveysosaston johtaja  Juha Heino  tiedotteessa.
 Erot syöpien hoidossa ovat Suomessa kuitenkin vähäisiä ja hoito on korkeatasoista, tutkimus toteaa.
 Suomen Syöpärekisteri on Suomen Syöpäyhdistyksen tutkimuslaitos.
 Sosiaaliryhmillä eri syöpäriskit
 Tutkimuksen mukaan syöpien ikävakioitu esiintyvyys on kuitenkin kasvanut kaikissa koulutusasteissa.
 Syöpärekisterin mukaan noin 40 prosenttia syövistä johtuu elintavoista, ja terveydelle haitalliset elämäntavat ovat pääsääntöisesti yleisempiä alemmissa sosiaaliryhmissä.
 – Syöpäriskin vähentämiseksi on välttämätöntä tarjota nykyistä enemmän matalan kynnyksen elintapaohjausta, kuten tukea tupakoinnin lopettamiseen tai liikunnan aloittamiseen, Heino sanoo.
 Ylemmissä sosiaaliryhmissä on suurempi riski sairastua esimerkiksi paksusuolen syöpään ja rintasyöpään, tutkimuksessa todetaan. Matalammissa sosiaaliryhmissä puolestaan on suurempi riski sairastua ruokatorven syöpään, mahasyöpään ja haimasyöpään.

Syöpärekisteri: Syöpäkuolleisuus suurinta perusasteen koulutuksen saaneilla


Summary: Kennelliiton mukaan Norjassa asuvat koirat eivät voi osallistua liiton alaisiin tapahtumiin Suomessa. Kielto on voimassa syyskuun loppuun asti.

Ruokavirasto peruu Norjaa koskevan koirasuosituksensa. Viraston mukaan koiria voi jälleen tuoda ja viedä Suomen ja Norjan välillä.
 Suomessa ei ole todettu samankaltaisia tietyille alueille keskittyviä koirien sairaustapauksia kuin Norjassa. Norjalaisviranomaisten mukaan tapausten määrä on maassa alkanut laskea.
 Ruokavirasto tiedotti  asiasta keskiviikkona. Asiasta uutisoi torstaina  Lännen Media .
 Suomen Kennelliitto  on linjannut, että Norjassa asuvat koirat eivät voi osallistua liiton alaisiin tapahtumiin Suomessa. Kielto on voimassa tämän kuun loppuun eli ensi maanantaihin. Liitto vahvisti keskiviikkona, että kielto jatkuu suunnitellusti Ruokaviraston kannasta huolimatta.
 Lue lisää:
 Tautiuhka pitää Norjan koirat edelleen poissa Suomen tapahtumista
 Norjan mystinen epidemia perui suositun koiraparaatin Helsingissä – tulossa oli satoja osallistujia: "Liian iso riski"
 Koirien tuontikielto Norjasta jatkuu – moni koiranomistaja Suomessa pelkää, että tauti leviää silti: "Olemme kauhuissamme"
 Kennelliitto suosittelee välttämään koirien kuonokontaktia – Ruokavirastoon tullut kymmenkunta ilmoitusta eri puolilta Suomea, viranomaiset rauhoittelevat koiranomistajia
 Norjassa on kuollut yli 20 koiraa tuntemattomaan tautiin – Ruokavirastolta ja Kennelliitolta varoituksia Suomeenkin

Norjalaiskoirat pääsevät taas Suomeen


Summary: Kokoomus on jäämässä yksin Helsingin keskustan alittavan tunnelin kannalle.

Siltojen, tunnelien, sähkölinjojen ym. rakentaminen

Helsingin keskustan alittava tunnelihanke on kaatumassa. Vaa'ankieliasemassa ollut SDP:n Helsingin valtuustoryhmä päätti eilen ryhmäkokouksessaan, että se ei kannata Helsinkiin suunniteltua keskustatunnelia.
 Helsingin valtuustossa kokoomus on jäämässä yksin tunnelin kannalle. Sdp:n lisäksi myös vihreät ja vasemmistoliitto ovat ilmoittaneet vastustavansa keskustatunnelin rakentamista.
 Kustannukset liian kovat
 SDP:n valtuustoryhmän puheenjohtaja  Eveliina Heinäluoman  mukaan puolue piti keskustatunnelin kustannuksia liian kovina. SDP:n mielestä sen sijaan, että käytetään tunnelin rakentamiseen 1,4 miljardia euroa, tulisi satsata kävelykeskustaan ja joukkoliikenteeseen.
 – Joukkoliikenteen kehittäminen on ensisijaisesti sitä, että parannamme tarjontaa joka suuntaan ja madallamme lippujen hintoja. Ihmisten on helpompi valita yksityisautoilu joukkoliikenteen sijaan lipun hinnan takia, Heinäluoma sanoo.
 Heinäluoman mukaan yksityisautoilla tehdyt matkat Helsingin keskustaan ovat vähentyneet, kun taas joukkoliikenteellä, pyöräillen ja kävellen tehtyjen matkojen määrä on lisääntynyt.
 – Ei varmasti ole niin, että Helsinki olisi sulkemassa kaupunkikeskustaa miltään liikennemuodolta, Heinäluoma sanoo.
 Yksi perustelu keskustatunnelin rakentamiselle on ollut satamaliikenteen ohjaaminen maan alle. SDP esittääkin, että kaupunki selvittää Jätkäsaaren liikenteen erilaisia sujuvoittamisvaihtoehtoja sekä Länsisataman liikenteen osalta yhdessä Helsingin sataman kanssa toimintojen keskittämistä Vuosaaren satamaan.
 "Ennen kaikkea tämä on tappio helsinkiläisille"
 Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu ja kaupunkisuunnittelulautakunnan varapuheenjohtaja  Risto Rautava  on pettynyt SDP:n päätöksestä olla tukematta keskustatunnelin rakentamista.
 – Ennen kaikkea tämä on tappio helsinkiläisille. Harmittaa tietysti, jos tämä tehdään tällä tavalla, että päätös ei perustu tietoon. Tarkoitus oli tehdä tarkempia selvityksiä, mutta nyt tämä meni vähän sellaisella mutu-tuntumalla, Rautava sanoo.
 Rautava tunnetaan keskustatunnelin puolustajana. Hänen mielestään Helsingissä ei ole mahdollista viedä liikennettä muuta kuin maan alle. Hän epäilee, että liikenne menee tulevaisuudessa entistä enemmän sekaisin.
 – Tunnelilla olisi saatu yksi taso lisää, jonne viedä autot. Sen jälkeen olisi voitu kehittää joukkoliikennettä ja kevyttä liikennettä maan päällä paremmin. Mutta näyttää siltä, että niitä ei haluta edes kehittää, Rautava toteaa.
 Rautavan kanta satamatoimintojen keskittämisestä Vuosaareen on selkeä.
 – Eivät ne mahdu sinne. Vuosaaren satamassa on jo niin paljon rahtiliikennettä.
 Lue lisää:
 Helsingin keskustatunnelista syttyi lihava riita – kokoomus ja vihreät eri mieltä rahasta ja vaikutuksista
 Tässä on Helsingin uusi tunnelisuunnitelma: autolla maan alla Sörnäisten kulmilta Länsisatamaan

SDP tyrmäsi Helsingin keskustatunnelin – Valtuustoryhmän mukaan hinta on liian kova


Summary: Palveluiden järjestämisestä vastaavat kunnat, joiden voimavarat vaihtelevat.

Suomen terveydenhuoltojärjestelmän pirstaleisuus heikentää palveluiden laatua. Näin kertoo European Observatory on Health Systems and Policies -seurantakeskuksen raportti.
 Palveluiden järjestämisestä vastaavat kunnat, joiden voimavarat vaihtelevat, ja palveluiden rahoitus tulee useasta eri lähteestä. Tämän vuoksi terveydenhuoltojärjestelmää on vaikea johtaa ja sen kustannuksia vaikea hallita, raportissa sanotaan.
 Muuten järjestelmä toimii raportin mukaan hyvin ja ihmiset ovat pääosin tyytyväisiä palveluiden laatuun.
 Seurantakeskus tuotti arvioinnin yhteistyössä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen ja Tampereen yliopiston kanssa.

Raportti: Pirstaleisuus heikentää Suomen terveydenhuoltojärjestelmän palveluiden laatua


Summary: Muovista on tullut ongelma, mutta muovituotteista tunnettu Tupperware porskuttaa yhä lähes sadassa maassa.

Tamperelainen kotiäiti  Anna Parviainen  valvoi neljä vuotta sitten yöllä, kun nuorin lapsi oli hereillä. Kotoa olisi kiva päästä töihin, hän ajatteli. Toisaalta Parviainen ei halunnut laittaa vielä lapsia hoitoon.
 Jostain syystä hänen mieleensä tuli muovituotteista tuttu Tupperware. Tuotteet olivat tuttuja lapsuudesta, ja tamperelaisnainen oli ollut jo pari kertaa kotikutsujen emäntä.
 – Ajatus tuli kännykästä Googlea selaillessa. Kiinnostuin Tupperwaresta, Parviainen kertoo.
 Nyt yrittäjä on toiminut päätyökseen neljä vuotta Tupperwaren konsulenttina ja tiiminvetäjänä. Tammikuussa Parviainen emännöi tavallisesti 30 kutsut. Keskimäärin vuodessa on 150–180 esittelyä. Lisäksi hän saa ansioita tiiminjohtajana. Takana on myös toistakymmentä palkintomatkaa ulkomaille.
 – Kyllä tällä työllä elää ihan mukavasti. Olen tehnyt tätä elääkseni neljä vuotta, enkä ihan heti vaihtaisi.
 Presidenttiehdokas, ministeri  Elisabeth Rehn  toi muoviset tuotteet 1960-luvulla Suomeen. Sen jälkeen moni konsulentti on saanut niistä elantonsa.
 Muovista puhutaan ongelmana
 Tupperwaresta ei voi puhua mainitsematta muovia. Anna Parviainen kertoo, että välillä joku aina nostaa kotikutsuilla esiin, eikö muovista pitäisi hankkiutua eroon.
 – Niin kertakäyttötuotteista. Tupperware kestää käytössä kymmeniä vuosia ja näillä tuotteilla voi säästää ruokahävikkiä, Parviainen perustelee.
 Samaan väitteeseen on törmännyt Tupperwaren maahantuoja, yrittäjä  Eija Niemi .
 – Muovista kysytään nyt enemmän kuin ennen, mikä on hyvä. Poisheitetty muovi on isoin ongelma. Valtamerissä on muovilauttoja ja se askarruttaa ihmisiä.
 Mutta ei siellä valtameressä näy Tupperware-tuotteita, Niemi heittää.
 Martat: Valitse vain elintarvikekäyttöön kuuluvaa muovia
 Marttojen kehittämispäällikkö  Salka Orivuori  sanoo, että tärkein teko ympäristön kannalta on vähentää tavaroiden kulutusta riippumatta niiden materiaalista.
 Muoviastioiden hyvä puoli on, että ne ovat kevyitä käsitellä ja ne kestävät kolhuja. Ongelmiakin on.
 – Ne eivät kuitenkaan ole ikuisia, vaan muoviastioita voi haurastuttaa ja vahingoittaa esimerkiksi kuuma, kylmä, kulutus, terävät esineet, rasvaiset ja happamat ruoat - ja myös aika, Orivuori sanoo.
 On tärkeää valita keittiöön vain elintarvikekäyttöön tarkoitettuja muoviastioita, ja tarkistaa, kestävätkö ne konepesun ja mikron. Lämpö voi edistää aineiden irtoamista muovista.
 – Erityisesti kannattaa vaihtaa haurastuneet, naarmuuntuneet ja rikkinäiset muoviastiat uusiin. Vanhoja on vaikea saada puhtaaksi ja niistä voi irrota ainesosia ruokaan, Orivuori sanoo.
 Tupperwaren mukaan sen tuotteissa ei käytetä pehmentimiä eli ftalaatteja, eikä BPA:ta.
 Tuotteissa nyt myös metallia
 Tupperware-astiat kehitti  Earl Silas Tupper  jo 1940-luvulla Amerikassa. Harva asia on enää niin kuin ennen.
 Ensinnäkin Tupperware on nykyisin New Yorkin pörssissä noteerattu suoramarkkinointiyritys, jonka liikevaihto on lähes kaksi miljardia dollaria. Sillä on yli kolme miljoonaa konsulenttia lähes sadassa maassa.
 Eija Niemi maistaa mikroaaltouunissa tehtyä kanakeittoa, joka syntyi kuvassa näkyvässä painekeittimessä.  Anne Savin / Yle
 Toiseksi Tupperware on nykyään paljon muutakin kuin muovia. Moni ei tiedä, että sen nykyisissä myyntihiteissä on metallia. Toisella voi grillata lihaa tai voileipiä mikroaaltouunissa, toinen kypsentää paineella mikroaaltouunissa.
 Eija Niemi on tottunut epäilijöihin, niihin on kuulunut hänen miehensä ja hän itsekin.
 – Painekeitin pystyy tekemään puolessa tunnissa karjalanpaistin, risoton, hernekeiton, riisipuuron, nyhtöpossua ja säästää energiaa, Eija Niemi kehuu.
 Ruokaa mikroaaltouunissa
 Miksi tämä on merkittävää? Mikroaaltouuni vie vähemmän energiaa kuin uuni. Lämmetessään uuni voi hyvinkin kuluttaa sähköä useamman kilowatin teholla. Mikron käyttäminen päivässä puolen tunnin vie  Vattenfallin mukaan  tästä murto-osan.
 – Nykyään halutaan terveellistä ruokaa, mutta sen pitäisi tulla yhä nopeammin. Mikroaaltouunissa ruuan valmistaminen on ympäristöystävällisin tapa, Eija Niemi sanoo.
 Mutta onko se terveellistä? kysyy aina jokin kriitikko. Suomen Säteilyturvakeskuksen mukaan mikroaaltouunit ovat turvallisia normaalissa käytössä.
 Mikroaaltouunien toiminta perustuu voimakkaaseen sähkömagneettiseen säteilyyn, joka lämmittää ruoan. Suomessa mikroaaltouunien käyttäjille ei ole aiheutunut mikroaalloista johtuvia terveyshaittoja,  Säteilyturvakeskus sanoo .
 Marttojen kehittämispäällikkö Salka Orivuori vahvistaa, että mikro on energiatehokkaampi ja sitä kannattaa suosia esimerkiksi ruoan lämmittämisessä, pienten annosten lämmittämisessä ja valmistamisessa.
 – Toisaalta silloin kun uunin lämmittää, kannattaa hyödyntää esi- ja jälkilämpö ja mahdollisuuksien mukaan tehdä useampi uuniruoka kerralla, kun uuni kerran on lämmitetty, Orivuori neuvoo.
 "En osaa myydä, en halua myydä"
 Tuttava suositteli Eija Niemeä Tupperwaren konsulentiksi. Ensin hän tyrmäsi itse ehdotuksen.
 – En osaa myydä, en halua myydä, hän ajatteli.
 Kolmannen lapsen jälkeen hän soitti kuitenkin itse firmaan ja tarjoutui töihin.
 – Minulla oli isot opintolainat, oli tehty talo ja tarvitsin ansioita. Samalla halusin olla lasten kanssa kouluikään asti.
 Anne Savin / Yle
 Nyt Niemen tukussa on sovittu jo lähes 500 esittelyä yhdeksi viikoksi. Tupperware on siitä harvinainen yritys, että pääosa myynnistä tulee kotikutsuilta, ei verkosta.
 – Amerikassa Tupperware on ollut netissä monta vuotta, mutta myyntiä tulee vain muutamia prosentteja sitä kautta, Niemi tietää.
 Vuosittain maailmassa on sen sijaan 12,5 miljoonat kotikutsut.
 Vihreää kasvaa avaruudessa
 Äkkiseltään luulisi, että konsulentit ovat iäkästä porukkaa. Anna Parviainen on kuitenkin vasta kolmikymppinen ja hän tietää useita 16-vuotiaita myyjiä.
 Kutsuilla käy Parviaisen mukaan kaikenikäisiä ja myös miehiä. Pariskunnan ostopäätöksen tekee usein mies, sanoo Parviainen.
 Viime aikoina Tupperware on auttanut myös Nasaa. Se on ollut kehittämässä systeemiä, jolla pystyy kasvattamaan vihreitä vihanneksia avaruudessa.
 Nasa kertoi  tekniikasta viime vuonna . Siinä käytetään imukykyisiä mattoja, jotka hyödyntävät pintajännitystä ja kapillaari-ilmiötä. Näin vesi leviää tasaisesti ja siemenet itävät tasaisesti.
 Uusin innovaatio on toisen yrityksen kanssa tehty elintarvikemuovi keräysmuovista.
 Tupperwaren tuotteilla on elinikäinen takuu materiaali- ja valmistusvirheistä. Mutta voiko niitä kierrättää?
 – Euroopassa takuuvaihdot palautuvat Tupperwaren tehtaille, jossa niistä valmistetaan esimerkiksi ikkunalastoja ja kukkaruukkuja. Suomessa määrät ovat sen verran pienempiä, että niitä ei ole järkevää kuljettaa tehtaille, Eija Niemi sanoo.
 Hän ottaa tukussaan vastaan vanhoja tuotteita ja toimittaa ne jäteyhtiön jatkokäsittelyyn.
 Ruokahävikki on iso ongelma
 Eija Niemen yksi suurimmista intohimoista keskittyy ruokahävikin pienentämiseen.
 Maailmanlaajuisesti kaikesta tuotetusta ruoasta päätyy jätteeksi jopa kolmannes. Marttojen Salka Orivuori sanoo, että tällä määrällä voisi ruokkia jopa kaksi miljardia ihmistä.
 Suomessa ruokahävikkiä syntyy vuosittain satoja miljoonia kiloja. Lähes kolmasosa hävikistä tulee kotitalouksista.
 – Reilu viidennes kulutuksemme aiheuttamista ilmastopäästöistä aiheutuu ruoan tuotannosta. Kun ruoka päätyy hävikkiin tai jätteeksi, se tarkoittaa, että kaikki sen elinkaaren aikana syntyneet ympäristövaikutukset ovat syntyneet turhaan, Orivuori sanoo.
 Ruokahävikkiä voi vähentää monella tapaa.
 – Mustuneet banaanit voi käyttää munakkaaseen, ruokaa voi tuunata ja pakastaa. Pelkästään jos vihannekset säilyvät jääkaapissa kauemmin, sillä on iso vaikutus, Niemi sanoo.
 Anna Parviainen keittää joka aamu termoskannullisen kahvia. Se on lämmintä vielä iltapäivällä.
 Mutta mitä seuraavaksi? Siihen ei Eija Niemenkään mielikuvitus riitä. Neljä vuotta kehitelty patentoitu juustokupu löi hänet jo ällikällä.
 – Se on varmaan top secret, huippusalaista. Tupperwaren tuotekehityspaikat ovat tosi salaisia, koska teollisuusvakoilu on vahvaa. Ei mene kauan, kun tuotteistamme tulee kopioita.
 Voit keskustella aiheesta 26.9.2019 kello 20. asti.

Anna Parviainen elää Tupperwarea myymällä – kotikutsuista tunnettu yhtiö on auttanut jo Nasaa, nyt se aikoo pelastaa maailman mikroaaltouunilla


Summary: Tansanian ebolaepäilyn selvittely jatkuu yhä. Yhteistyö paikallisten viranomaisten kanssa on kangerrellut.

– Kongon demokraattisen tasavallan yli vuosi sitten alkanut ebolaepidemia on muuttunut huonompaan suuntaan sikäli, että se ei ole ratkennut.
 Näin sanoo Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n johtava asiantuntija  Jussi Sane , joka työssään seuraa Kongon epidemiatilannetta. Hänen mukaansa useat aiemmat ebolaepidemiat on saatu nopeammin ja paremmin haltuun Kongossa.
 Kongon epidemian pitkittymiseen on useita syitä: maassa jatkuu pitkään kestänyt aseellinen konflikti, johon on sekaantunut useita eri ryhmiä ja joka on johtanut humanitaariseen kriisiin.
 Maan vaikea turvallisuustilanne on haitannut terveydenhoitohenkilökunnan saamista paikalle. Siksi myös operatiivinen kyky on heikko. Lisäksi epäluottamus viranomaisiin on suurta.
 Sanen mukaan kansanterveydelliset ja lääketieteelliset keinot epidemian taltuttamiseksi ovat olemassa. Tosin keinojen käytöstä ei ole yksimielisyyttä edes isojen kansainvälisten toimijoiden välillä.
 Rokotusten määristä kiistaa
 Yle kertoi  muutama päivä sitten, että Lääkärit ilman rajoja -järjestö on arvostellut Maailman terveysjärjestöä WHO:ta rokotteiden pihtaamisesta.
 – Joka päivä voitaisiin rokottaa 2 000 – 2 500 ihmistä, kun nyt rokotetaan 50 – 1 000. Yrityksemme laajentaa rokotuksia ovat tyssänneet WHO:n tiukkaan rokotesäätelyyn, järjestö kirjoittaa tiedotteessaan.
 WHO puolustautuu sanomalla, että se toteuttaa rokoteohjelmassaan strategiaa, josta on sovittu Kongon viranomaisten kanssa.
 Sane ei halua ottaa kantaa kummankaan puolesta. Hän muistuttaa, että WHO:n rokote kehitettiin vuosina 2014–2016 riehuneen tuhoisan Länsi-Afrikan ebolaepidemian aikana.
 – Rokote on kokeellisessa käytössä ja siitä pitää vielä kerätä tietoa, minkä takia heillä on erityinen strategia.
 Sanen mukaan WHO yrittää saada käyttöön toisenkin rokotteen, jolla on eri valmistaja.
 YK:n pääsihteeri Antonio Guterres vieraili aiemmin tässä kuussa ebola-alueella Kongon demokraattisessa tasavallassa. Alexis Huguet / AFP
 Epäilyt WHO:ta kohtaan ovat osin perua juuri Länsi-Afrikan epidemian ajoilta. Tuolloin maailmanjärjestön sanottiin epäonnistuneen pahoin epidemian hoidossa. Seurauksena WHO:n organisaatiota ja toimintatapoja uudistettiin.
 – Nyt tilanne on vaikeampi (kuin Länsi-Afrikassa), ja haasteet liittyvät alueen humanitaariseen tilanteeseen ja konfliktiin, Sane sanoo.
 Tansaniassakin ebolaepäily
 Kongon ebolaepidemia on keskittynyt muutamaan maakuntaan, erityisesti Pohjois-Kivuun. Huoli ebolan leviämisestä lähialueille on erityisen suuri, eikä naapurimaissakaan olla täysin turvassa.
 Ugandassa on jo tavattu sairastuneita, eikä kuolonuhreiltakaan ole vältytty. Taudin leviäminen saatiin kuitenkin pysäytettyä, eikä Ugandassa ole raportoitu uusia tartuntoja.
 WHO:n huolta lisää myös epäily, että Kongon itäinen naapurimaa Tansania salailee sairastapauksia. Maan suurimmassa kaupungissa ja entisessä pääkaupungissa Dar es Salaamissa epäillään ainakin yhden ihmisen menehtyneet ebolaan. Kyseessä oli 34-vuotias lääkäri, joka oli palannut Ugandasta kotimaahansa Tansaniaan.
 Naisella oli ebolaan viittaavia oireita, ja hänen kerrotaan menehtyneen 8. syyskuuta. Useiden hänen kanssaan tekemisissä olleiden sanotaan myös sairastuneen. Tapauksesta kertoo  The Washington Post.
 WHO:n mukaan se ei enää ensimmäisen epäilyn jälkeen päässyt tekemään verikokeita. Tansanian viranomaiset olivat todenneet vain, että ebolan mahdollisuus oli poissuljettu. He eivät kuitenkaan kertoneet, mitä tautia nainen oli sairastanut.
 The Washington Postin mukaan Tansaniassa ei ole aiemmin esiintynyt ebolaa. Sellaisen löytyminen voisi olla vakava takaisku Tansanian kaltaiselle maalle, jolle turismi on tärkeää.
 Vielä ei varmuutta
 Myös THL:n Jussi Sane kertoo saaneensa tietoa Tansanian tapauksesta. Hänen mukaansa sairastapausta ei kuitenkaan ole vahvistettu ja WHO:kin selvitystyöt jatkuvat.
 Sanen mukaan paikalla on WHO:n lisäksi Yhdysvaltain terveysviranomaisten asiantuntijoita, myös laboratoriokapasiteettia. Tiedonsaannissa ja kommunikoinnissa paikallisten viranomaisten kanssa on kuitenkin ollut ongelmia.
 Hän muistuttaa, että WHO:n kansainväliset terveyssäännöstöt edellyttävät mailta ajantasaista raportointia, mutta mitään varsinaisia pakotteita ei ole. Kansainväliset toimijat yrittävät kuitenkin saada tilanteesta tolkkua.
 – Vielä ei voida sanoa, että kyseessä on ebola. Asiaa seurataan tarkkaan, hän vakuuttaa.
 Kongossa yli 2 000 ihmistä on menehtynyt ebolaan sen jälkeen kun uusin epidemia havaittiin runsas vuosi sitten. Epidemia on historian toiseksi pahin. Vuosina 2014-2016 yli 11 000 ihmistä kuoli tautiin Guineassa. Sierra Leonessa ja Liberiassa.
 Toisaalta samaan aikaan Kongossa kärsitään tuhkarokkoepidemiasta, joka on vaatinut jopa enemmän uhreja kuin ebola.
 Lue lisää:
 Suomalaisen avustustyöntekijän vaikea tehtävä: Miten estää ebolan leviämistä miljoonakaupunkiin Kongossa?
 Kaksi ebola-terveystyöntekijää surmattiin Kongossa – virus saavutti ensimmäisen ison kaupungin

Kongon ebolaepidemia ei ota laantuakseen, nyt myös Tansaniassa epäillään ebolakuolemaa


Summary: Ehkä syrjäkylien tyhjentyminen on vain paluuta normaaliin, kirjoittaa Pekka Juntti

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Kun äitini oli lapsi, hänen länsilappilaisen kotikylänsä Väystäjän kyläkoulua kävi kahdeksankymmentä lasta. Itse muistan lapsuudesta, kun Väystäjän koulu lopetettiin oppilaspulan takia. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä kylän viimeinen lapsi kasvoi miehen ikään ja muutti pois. Väystäjän viimeisestä lapsesta puhuttiin paljon, sillä häneen loppui yksi aikakausi. Kylän historiassa kääntyi uusi luku.
 Pyörin Väystäjän raitilla paljon lapsena ja nuorena. Paikka ei nuoren silmiinkään näyttänyt paratiisilta maan päällä. Monin paikoin kova maa jaksoi nousta loputtomasta, joka paikkaan ulottuvasta suosta vain pieninä kumpuina, saajoina.Väystäjä oli märkä lätty vaarojen kainalossa. Uljaampia huippuja ja suurempaa vettä löytyi vasta hurrikkaampien lohitalojen luota Kainuunkylästä.
 Katselin kuloa työntäviä, pajukoituvia peltoja, hajoavia rintamamiestaloja, unohdettuja pihapiirejä, joista osa elätti hädin tuskin vain yhden tai kaksi sukupolvea. Kun nuorena aikuisena ajelin aamunkähmässä eräkämpältämme jänisjahtiin kuoppainen hiekkatie renkaan alla ropisten, koetin muistella ketä taloissa oli asunut ja mihin he olivat kuolleet.
 Kylät, joissa ennen oli kaikki tarvittava, asumakentät, joista löytyi kokonainen inhimillinen elonkehä, eivät olleet yhtäkkiä enää mitään. Sille on suomessa sanakin. Rakennemuutos.
 Kasvoin siihen, että kaikki entinen katoaa . Kylät, joissa ennen oli kaikki tarvittava, asumakentät, joista löytyi kokonainen inhimillinen elonkehä, eivät olleet yhtäkkiä enää mitään. Sille on suomessa sanakin. Rakennemuutos.
 Väystäjä, josta puoli sukuani on kotoisin, hiipui silmieni alla pois. Se suretti ja siitä surusta olen koettanut oppia vuosikymmenet pois.
 Parisen vuotta sitten kurjuuden tuijottelu sai vihdoin uutta kulmaa, kun luin juttua Väystäjän historiasta. Siinä kerrottiin, että ennen sotaa kylällä töllisteli vain muutama erämaatalo hirvikiväärin kantaman päässä toisistaan. Juttua lukiessani päähäni nousi uudensorttinen ajatus. Jospa Väystäjä onkin palaamassa normaalitilaan.
 Jospa sodanjälkeinen väestöryntäys näihin tuhansiin Väystäjiin  ympäri maan oli pelkkä historian oikku, poikkeus normaaliin? Jospa soinen maa ei vain pystynyt elättämään heitä kaikkia. Jospa kyse oli epäterveestä väestönkasvusta, jonka Ruotsi ratkaisi lopulta puolestamme.
 Miksi surra, miksi haikailla mennyttä, joka ei ollut lopulta niin kummoista elämää. Väystäjän ”Asutuksella”, joksi evakkojen ja muiden uudisraivaajien aluetta kutsuttiin, asui köyhää väkeä. He olivat rikkiammuttuja miehiä vuoroin suota kyntämässä, vuoroin pontikkaa juomassa. He olivat luopuneet niin paljosta, nuoruudestaan ja kotiseudustaan sen yhden hullun sodan takia, jonka ainoa ehtymätön tuote oli arkkurivit asemalla ja se loputon kyynelten virta. Pientilojen naiset tekivät työtä hullun lailla ilman palkkaa tai haavetta säällisestä eläkkeestä, pitelivät perheen ohjaksia käsissä ja koettivat kasvattaa lapsensa niin, että he olisivat edes jotenkin valmiita maailmaan.
 Kansakoululaitoksen avustuksella naiset onnistuivat. Väystäjän nuoret muuttivat pois. Heidän elämästään tuli vanhempiensa elämää parempaa. Moni nuori vanheni lähimmässä kaupungissa Torniossa. Niin kävi äidillekin. Minä ja sisaret kasvoimme maalla kaupungin kupeessa.
 Yhtä useat pakkasivat kimpsunsa ja porhalsivat Etelä-Ruotsiin. Autotehtaan taukohuoneen leipä maistui aivan pullalta, mutta sitä sentään oli riittävästi. Siellä he ovat vieläkin, terveisiä kaikille sukulaisille sinne.
 Ajelen nykyäänkin usein Väystäjän raittia. Katselen menneisiin vuosikymmeniin, näen kulosta puskevia ravinteista seonneita kuusenturreja, rintamamiestalon, jonka jokaisen ikkunan läpi on lentänyt haukka. Ajattelen, että ne ovat metsän kamikazeja, ottavat omansa takaisin katkennut linnun niska kerrallaan.
 Eno vaimoineen ja muutama muu asuvat kylällä vielä. He ovat sitkasta väkeä, juurtuneita, joille kodin jättäminen ei ollut vaihtoehto.
 Muuta äitini kotikylästä ei ole jäljellä, metsät ovat kaluttuja, suot ojitettuja, purot pilassa. Silti kylä on tärkeämpi minulle kuin koskaan aiemmin.
 Sille on suomessa sanakin. Juuret.
 Pekka Juntti
 Kirjoittaja on Ruotsin Haaparannalla asuva, Lapissa työskentelevä vapaa toimittaja.
 Aiheesta voi keskustella 26.09. klo 16.00 asti.
 Lue myös:
 Tommi Kinnusen kolumni: Pääkaupunkiseudusta tuli median tarinoiden normi
 Pekka Juntin kolumni: Tee niin kuin Veijo ja kaikki muuttuu hyväksi
 Pekka Juntin kolumni: Minua ei kiinnosta, miten Greta Thunberg jaksaa

Pekka Juntin kolumni: Soinen maa ei elättänyt kaikkia


Summary: Monet koulut palkitsevat oppilaitaan hyvästä käytöksestä. Yksi palkitsemismalli on todettu niin hyväksi, että se halutaan levittää koko maahan.

Naurun kiljahdukset ja "Hippa!"-huudot raikuvat syksyisessä aamussa. Alakoulun oppilaat juoksentelevat välitunnilla koulun pihalla. Yhtä oppilasta ei kuitenkaan oteta mukaan leikkiin. Kaksi lasta huomaa tilanteen ja puuttuu siihen.
 Myös opettaja huomaa kiusaamisen. Välitunnin jälkeen tilanne puretaan luokassa yhdessä, ja kiusaamiseen puuttuneet oppilaat saavat hyvästä käytöksestä palkinnoksi muovihelmiä.
 Edellä kuvailtu tilanne on keksitty, mutta lähes samanlainen on tapahtunut ihan oikeasti välitunnilla Aittakorven koulussa Kotkassa. 2A-luokan luokanopettaja  Henna Kalima  kertoo palkinneensa oppilaita kiusaamiseen puuttumisesta.
 Palkintohelmet otetaan luokan yhteisestä helmipurkista. Kun helmipurkki on tyhjä, koko luokka saa yhteisen isomman palkinnon.
 –Suosituimpia palkintoja ovat nyyttärit, elokuvan katseleminen tai pehmolelupäivä, Kalima kertoo.
 Peruskouluissa halutaan antaa enemmän positiivista palautetta, esimerkiksi opetukseen keskittymisestä. Kalle Purhonen / Yle
 Kalima on käyttänyt helmipurkki-menetelmää oppilaiden palkitsemiseen jo useamman vuoden ajan.
 – En muista enää, mistä keksin sen.
 Syksyllä koulun alettua Kalima käy oppilaiden kanssa säännöt läpi. Hän antaa oppilaiden päättää, täytetäänkö vai tyhjennetäänkö purkkia, kun oppilaat käyttäytyvät hyvin.
 – Helmiä saa esimerkiksi hyvästä käytöksestä ruokalassa, avuliaisuudesta ja koko luokan onnistuneesta oppitunnista.
 Syyslukukautta on takana reilu kuukausi, ja purkki on nyt lähes tyhjä.
 Helmimenetelmä on yksi esimerkki yksinkertaisesta, mutta toimivasta tavasta saada oppilaat käyttäytymään hyvin. Helmillä palkitseminen on todettu toimivaksi Kotkan Aittakorven koulun lisäksi esimerkiksi Savitaipaleella ja Lappeenrannassa.
 Opettajat saavat vinkkejä ja ideoita levottoman luokan hiljentämiseen esimerkiksi koulutuksista ja työkavereilta.
 Kysyimme yhdeksästä koulusta Kaakkois-Suomen alueelta, millaisia keinoja niillä on oppilaiden käytöksen parantamiseksi. Helmipurkin lisäksi esiin nousi neljä muuta keinoa.
 1. Liikennevalot
 Oppilaalle näytetään oppitunnilla eri värisiä kortteja sen mukaan, miten hän käyttäytyy.
 Kortit voivat olla koko luokan yhteinen juttu, jolloin kaikki oppilaat näkevät kortit ja he voivat liimata valon värisen kortin luokan seinällä olevaan tauluun oman nimensä kohdalle. Toisaalta kortit voivat olla henkilökohtainen opetuskeino, jolloin värimerkinnän voi saada vaikka koulun ja kodin väliseen Wilma-ohjelmaan.
 Vihreä tarkoittaa, että kaikki menee hyvin, jatka samaan malliin. Keltainen taas kertoo, että oppilaan toiminnassa on jotain korjattavaa. Punaista korttia näytetään, jos toiminnassa on paljon korjattavaa.
 2. Liikennevalot ja helmipurkki yhdessä
 Oppilaat saavat purkkiin helmiä, jos tunnilla on tullut pelkkiä vihreitä valoja.
 Jos tunnilla tulee muutama keltainen kortti, se vähentää luokan saamia helmien määrää. Jos joillekin oppilaille annetaan punainen kortti, luokka ei saa yhtään helmiä purkkiin.
 Kimpisen koulun 4A-luokan oppilaat ovat olleet tyytyväisiä positiiviseen palkitsemiseen. Kalle Purhonen / Yle
 3. Merkinnät vihkoon
 Oppilas saa vihkon, johon kirjataan ylös yhdessä opettajan kanssa määriteltyjä tavoitteita. Tavoitteen täyttymisestä saa merkinnän vihkoon.
 Vanhempien kanssa on sovittu palkinnosta, joka annetaan oppilaalle kotona kun tietty määrä tavoitteita on täytetty.
 4. Open kauppa
 Oppilas voi ansaita setelin, kun koulupäivä on sujunut hyvin. Tiettynä viikonpäivänä setelillä voi ostaa palveluita opettajan kaupasta.
 Ostettavat asiat ovat toiminnallisia, kuten esimerkiksi lupa piirtää taululle tai mahdollisuus istua yksi tunti opettajan satulatuolilla. Oppilas voi käyttää setelin itse tai laittaa sen luokan yhteiseen rahalippaaseen.
 Kun luokka on kerännyt tarpeeksi seteleitä, se voi esimerkiksi "ostaa" retken uimahalliin.
 Open kaupasta voi ostaa esimerkiksi lautapelitunnin. Kalle Purhonen / Yle
 Edellä mainittujen keinojen lisäksi monissa Kaakkois-Suomen kouluissa on otettu käyttöön systemaattisempi oppilaiden palkitsemismalli.
 Hyvästä käytöksestä pöllötarroja
 Peruskouluissa halutaan kiinnittää entistä enemmän huomiota positiivisen palautteen antamiseen oppilaille. Yhdysvalloissa ja Norjassa testattua ProKoulu-mallia kokeiltiin Suomessa vuonna 2013. Menetelmää testattiin ensin 60 itäsuomalaisessa koulussa tehdyllä kolmivuotisella tutkimuksella.
 – Periaatteet perustuvat vahvaan näyttöön toimivista keinoista tukea lasten toivottavaa käyttäytymistä kuten opetukseen keskittymistä, Jyväskylän yliopiston professori ja tutkimusryhmän johtaja  Hannu Savolainen  kertoo.
 Nyt malli halutaan laajentaa koko maahan.
 – Koulutamme parhaillaan Prokoulu-ohjaajia, jotka kertovat toiminnasta kunnille. Tutkimuksessa mukana olleissa kunnissa toimintaa levitetään myös kunnan omin voimin.
 Mukana olevat koulut saavat päättää, miten ne soveltavat mallia käytännössä.
 – Kaikki koulut määrittelevät oppilaiden ja huoltajien kanssa yhdessä tavoitteet, joiden mukaan oppilaiden odotetaan käyttäytyvän. Tavoitteista tehdään konkreettisia toimintaohjeita, kuten "kuuntelen". Hyvästä käytöksestä palkitaan eri tavoilla, sanoo Savolainen.
 Kimpisen koulun neljäsluokkalaisten pöllöpuu on melkein täynnä pöllöjä. Kalle Purhonen / Yle
 Lappeenrannan Kimpisen koululla oppilaat saavat onnistumisista positiivisen palautteen lisäksi pöllötarroja, joita he keräävät luokan omaan pöllöpuuhun.
 – Tuntuu kivalta, kun saa pöllön. Siitä tulee viesti kotiin, ja vanhemmat usein kehuvat hyvästä käytöksestä,  Nelli Eerikäinen  kertoo.
 Sääntöjä on neljäsluokkalaisten mielestä melko helppo noudattaa.
 – Välillä säännöt unohtuvat ja pitää kysyä opettajalta, että mitä ne olivatkaan,  Vanamo Nuutinen  toteaa.
 – Aina kun yrittää, ei tule yhtään merkkejä, mutta kun lopettaa yrittämisen, merkkejä saattaa tulla yllättävistä asioista,  Salih Erdem  selittää.
 Kun pöllöpuu on täynnä, luokka saa yhteisen palkinnon.
 Prokoulun menetelmiä noudatetaan Kimpisen koulun lisäksi lähes kaikissa Lappeenrannan kouluissa. Mallin ohjeita sovelletaan koulutyöhön eri paikkakunnilla myös epävirallisesti.
 "Vaatii opettajilta sitoutumista"
 Apulaisrehtori  Santtu Peltomaa  Kimpisen koulusta kertoo, että malli on toiminut Kimpisessä hyvin.
 – Toki se vaatii opettajilta sitoutumista. Täytyy olla koko ajan tuntosarvet koholla, että huomaa hyvän käytöksen ja muistaa palkita sen, Peltomaa pohtii.
 Luokanopettaja  Tiina Naumasen  mukaan pöllötarrojen täytyy kulkea aina mukana, muuten ne jäävät antamatta.
 – Aina täytyy olla skarppina ja pitää mielessä mikä on se meidän juttu, josta merkkejä voi antaa.
 Kimpisen koululla oppilaiden saamat palkinnot ovat vaihdelleet. Luokkakohtaisia palkkioita ovat olleet esimerkiksi elokuvien katsominen koulussa tai luokkajuhlan pitäminen.
 Kun koko ala-aste on päässyt tavoitteeseen, ovat luokat tehneet retken muun muassa uimahalliin tai elokuvateatteriin.
 Yhteishenki kannustaa
 Opetusalan ammattijärjestön OAJ:n koulutuspäällikkö  Nina Lahtinen  kertoo, että edellä kuvatun kaltaiset käytännöt ovat toimineet kouluissa jo kymmenien vuosien ajan.
 – Ne ovat toimivia, koska niillä osallistetaan oppilaita ja näytetään, että he vaikuttavat omalla käytöksellään koko luokan työrauhaan.
 Vaikka yksinkertaiset tavat toimivat koulumaailmassa, ne eivät välttämättä toimi kotona. Lapsi ei ehkä jaksa kerätä helmiä vain itselleen, sillä purkki täyttyy hitaammin ja palkinnon saaminen kestää kauemmin.
 – Luulen, että se liittyy yhteisen hyvän tavoittelemiseen. Yhteishenki kannustaa oppilaita yrittämään ja muistamaan hyvät käytöstavat, Aittakorven koulun 2A-luokan opettaja Henna Kalima pohtii.
 Nina Lahtisen mukaan oppilaat viihtyvät nykyään koulussa pääasiassa hyvin. Siitä kertoo esimerkiksi Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n syyskuussa julkaisema  kouluterveyskysely .
 – Työrauha on Suomen peruskouluissa melko hyvä, mutta esimerkiksi kiusaamista ei ole saatu kokonaan loppumaan.
 Lue myös:
 Miksi oppilaita ei saada kuriin? Lappeen koulu keksi keinon, jolla levottomaan kouluun saatiin rauha
 Mitä jos opettaja kertoisi Wilmassa lapsestasi enimmäkseen hyviä asioita? Jossain näin on jo – "Kehumalla ei voi pilata ketään"

Opettajat saivat lapset kuriin palkitsemalla heidät helmillä – miksi yksinkertainen temppu toimii koulussa, mutta ei kotona?


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Kysely: Joukkoliikenteen oltava riittävän nopeaa, edullista ja helppoa
 Asenteet yksityisautoilua kohtaan kiristyvät ja moni olisi valmis luopumaan autosta. Ylen tekemän  kyselyn perusteella  maamme kaupunkiliikenteessä tehdään tulevalla vuosikymmellä yli sata miljoonaa uutta matkaa.
 Toimittajalta: Trumpin virkarikostutkinta on Washingtonin mutapainia, josta Suomikin voi kärsiä
 Yhdysvaltain presidentti Donald Trump vihjaili New Yorkissa pitämässään tiedotustilaisuudessa, että hänellä on tietoja entisen varapresidentin Joe Bidenin toimista Ukrainassa ja Kiinassa. Jason Szenes / EPA
 Valkoinen talo varoitti jo, että yhteistyö kongressin kanssa on katkolla muun muassa kauppasopimuksiin liittyvissä asioissa. Kauppasodasta kärsisivät myös suomalaiset,  kirjoittaa Ylen Yhdysvaltain-kirjeenvaihtaja  Mika Hentunen .
 Kotiväkivalta lisääntyy huolestuttavasti Virossa
 Poliisin arvion mukaan vain kymmenesosa väkivaltatapauksista tulee poliisin tietoon.  AOP
 Viron poliisi sai viime vuonna  noin 11 000 ilmoitusta kotiväkivallasta . Niistä hieman alle neljätuhatta johti rikosoikeudenkäyntiin.
 Pärnun naisten turvakodin johtaja  Margo Orupõld  arvelee, että Viron Suomea kehnompi tilanne johtuu neuvostovuosista, jotka hidastivat Viron kehitystä Pohjoismaiden kaltaiseksi tasa-arvoiseksi yhteiskunnaksi. Sukupuoliroolit ovat Virossa perinteisempiä ja yhteiskunta muutenkin konservatiivisempi. Viime aikoina lisääntynyt keskustelu on kuitenkin selvä merkki siitä, että Viro kehittyy.
 Markus Selinin rehellisestä elämäkerrasta riittää puheenaiheita
 Markus Selinin elämäkerta ilmestyy tänään. Jari Kovalainen / Yle
 Toimittaja  Veli-Pekka Lehtosen   kirjoittama elämäkerta   Markus Selin – perustuu tositapahtumiin  on suorapuheinen elämäkerta suorapuheisesta elokuvatuottajasta, jonka elämä on polveileva, vastoinkäymisten värittämä seikkailu suomalaisen elokuva-alan sankariksi.
 Sää pysyy poutaisena
 Joonas Koskela / Yle
 Selkeillä alueilla lännessä sekä paikoin Kaakkois-Suomessa lämpötila on aamulla pakkasella ja tienpinnat voivat olla jäässä.
 Torstaina ja perjantaina sää pysyy suurelta osin poutaisena ja lännessä on myös melko aurinkoista. Itään painottuen voi tihuttaa vettä. Lämpötilat nousevat koko maassa hieman alkuviikon lukemista. Yöpakkasia voi kuitenkin vielä olla.
 Lue lisää  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Joukkoliikenteen suosio kasvaa, Trumpin virkarikostutkinta voi vaikuttaa Suomeen, sää on pilvipoutaista


Summary: Kotiväkivallan määrä on kasvanut rajusti, mutta yhä vain murto-osa tapauksista tulee poliisin tietoon.

Virossa on viime aikoina käyty paljon julkista keskustelua perhe- ja parisuhdeväkivallasta.
 Kotiväkivaltatapausten määrä on kasvanut Tallinnassa neljänneksellä viime vuoteen verrattuna, uutisoi äskettäin  sanomalehti Postimees.
 Jopa 80 prosentissa perheväkivaltatapauksista kärsijöinä ovat myös lapset, kirjoitti  sanomalehti Eesti Päevaleht  tällä viikolla.
 Hiljattain Virossa käynnistettiin #meieajakangelane (suom. aikamme sankari) -niminen  kampanja , joka tukee perheväkivallan uhreja ja rohkaisee heitä kääntymään poliisin puoleen.
 Aiheeseen on ottanut kantaa myös Viron presidentti  Kersti Kaljulaid , joka on painottanut, ettei kotiväkivaltaongelma ole perheiden yksityinen vaan koko valtion asia.
 Kotiväkivaltaongelma onkin Virossa maan kokoon nähden iso.
 Viron poliisi sai viime vuonna noin 11 000 ilmoitusta kotiväkivallasta. Niistä hieman alle neljätuhatta johti rikosoikeudenkäyntiin.
 Poliisin arvion mukaan kyseessä on jäävuoren huippu, ja jopa 90 prosenttia Viron kotiväkivaltatapauksista jää ilmoittamatta.
 Tilastojen mukaan perheväkivallan uhreista 82 prosenttia on naisia.
 Kotiväkivalta on ollut tabu
 Avoin julkinen keskustelu perheväkivallasta on uutta, sillä aihe on ollut virolaisessa yhteiskunnassa pitkään tabu, sanoo Pärnun naisten turvakodin johtaja  Margo Orupõld.
 – Maan ensimmäinen turvakoti perustettiin Tarttoon vasta 15 vuotta sitten, ja samoihin aikoihin ilmestyivät Virossa ensimmäiset aihetta käsittelevät tutkimukset, Orupõld kertoo.
 Vertailun vuoksi: Suomeen perustettiin Naisten suojakotien liitto (myöhemmin Ensi- ja turvakotien liitto) jo vuonna 1945.
 Margo Orupõld on Pärnun naisten turvakodin johtaja. Margo Orupõld
 Ympäri vuorokauden toimiva ilmainen kriisipuhelin perheväkivallan uhreille alkoi toimia Virossa vasta tämän vuoden alussa.
 Turvakotiverkoston lisäksi tarvitaan asennemuutos
 Nykyään Virossa toimii koko maan kattava turvakotien verkosto, ja Viron sosiaaliministeriö tekee yhteistyötä esimerkiksi poliisin, terveysalan ammattilaisten ja naisten tukikeskusten kanssa tunnistaakseen kotiväkivaltatapaukset ajoissa.
 Margo Orupõldin mukaan nämä toimet eivät vielä riitä.
 – Virkamiehet pitäisi kouluttaa tunnistamaan väkivallantekijät paljon nykyistä paremmin. Liian moni virolaispoliisi ja -virkamies on sokea väkivallantekijöiden harjoittamalle manipuloinnille eikä usko uhreja, Orupõld sanoo.
 Hänen mukaansa olisi myös tärkeää, ettei perheväkivallasta puhuttaisi sosiaalisena ongelmana vaan ihmisoikeus- ja turvallisuusongelmana.
 Suomessa viranomaisten tietoon tulee  parisuhdeväkivaltatilanne joka tunti . Margo Orupõldin mukaan Suomi on silti Viroa "sata vuotta edellä" perheväkivallan tunnistamisessa ja ehkäisyssä.
 – Suomessa on aiheeseen keskittyneitä järjestöjä ja organisaatioita, jotka tekevät toimivaa yhteistyötä. Tällaisia verkostoja on Virossa vielä vähän, Orupõld sanoo.
 Kotiväkivaltaa voidaan hänen mukaansa ehkäistä parhaiten avoimuudella, asennemuutoksella sekä pitämällä esillä tasa-arvoa ja ihmisoikeuksia.
 – Neuvostovuodet hidastivat Viron kehitystä Pohjoismaiden kaltaiseksi tasa-arvoiseksi yhteiskunnaksi. Sukupuoliroolit ovat täällä perinteisempiä ja yhteiskunta muutenkin konservatiivisempi, hän sanoo.
 Orupõldin mukaan viime aikoina lisääntynyt keskustelu on kuitenkin selvä merkki siitä, että Viro kehittyy.
 – Jos Viron valtio tunnistaa ongelman olemassaolon, löydämme siihen myös ratkaisun. Viro on jo ryhtynyt moniin tärkeisiin toimiin ongelman ratkaisemiseksi. Tämä on oikea suunta.

Joka kolmas virolaisnainen on kokenut kotiväkivaltaa – vaietusta ongelmasta on alettu vihdoin puhua


Summary: Valkoisen talon mukaan yhteistyö kongressin kanssa on nyt katkolla muun muassa kauppasopimuksiin liittyvissä asioissa, Yhdysvaltain-kirjeenvaihtaja Mika Hentunen kirjoittaa.

Yhdysvaltain presidentin  Donald Trumpin  kohuttu puhelinkeskustelu Ukrainan presidentin kanssa on paperille siirrettynä hämmentävä. Valkoisen talon julkaisema viisisivuinen teksti on esimerkki supervallan uudesta diplomatiasta, jossa presidentin työ- ja yksityisasiat yhdistyvät toisiinsa.
 Trump soittelee muiden valtioiden johtajille ja juttelee heille kuin asiakkailleen kiinteistökauppoja tehdessään.  Hänellä on erityinen taito suostutella  ja antaa vastapuolen vaivihkaa ymmärtää, miten hän haluaa asiat hoidettavan.
 Ukrainan presidentti  Volodymyr Zelenskyi  on joutunut ikävään asemaan koko maailman edessä. Tekstistä käy ilmi, ettei Trump vaatinut häneltä kyseenalaista palvelusta, mutta ei myöskään jättänyt kynttiläänsä vakan alle.
 Mitä itse vastaisit, jos Yhdysvaltain presidentti soittaisi sinulle ja pyytäisi ohimennen vähän kaivelemaan tietoja poliittisesta vastustajastaan? Varsinkin, jos Yhdysvaltain satojen miljoonien talousapu maallesi olisi viikkoa aiemmin jäänyt saapumatta.
 Trumpia tunteville tuollainen tapa toimia ei ole uutta.  Hänellä kaikki asiat liittyvät, ja tuntuvat myös autuaasti sekoittuvan, toisiinsa.  Tavalla tai toisella kyse on aina Trumpista itsestään.
 Siksi moni Washingtonissa on huolissaan siitä, mihin demokraattien kongressissa käynnistämä Trumpin virkarikostutkinta voi johtaa. Valkoisen talon ensimmäinen kommentti nimittäin oli, että Trumpin on nyt vaikea tehdä yhteistyötä kongressin kanssa esimerkiksi aseita, lääkkeiden hintoja tai kauppasopimuksia koskevien lakien osalta.
 Ajatus "ei kai nyt sentään noin" ei päde Trumpin kohdalla. Kaikki on mahdollista, kun on kyse hänen omasta edustaan tai egostaan. Hän saattaa vielä tänä syksynä päästää liittovaltion hallinnon sulkeutumaan tai antaa kauppasodan leimahtaa EU:n kanssa.
 Kauppasodasta kärsisivät suomalaisetkin.
 Demokraatit syyttävät Trumpia henkilökohtaisen poliittisen hyödyn tavoittelusta Ukrainan presidentin kustannuksella. Trump pitää demokraattien syytöksiä noitavainona.
 New Yorkissa pitämässään tiedotustilaisuudessa hän kuitenkin vihjaili, että hänellä on tietoja entisen varapresidentin  Joe Bidenin  puuhista niin Ukrainassa kuin Kiinassa.
 Hän siis myönsi epäsuorasti urkkineensa vieraan maan johtajalta lokaa poliittisesta vihollisestaan vain päivä sen jälkeen, kun erikoistutkija  Robert Mueller  oli todistanut kongressissa Venäjä-tutkinnastaan. Se ei vahvoista epäilyistä huolimatta kuitenkaan johtanut syytteisiin.
 Trump on tähän asti päässyt kaikesta kuin koira veräjästä.
 Hän on selvinnyt lukuisista syytöksistä ilman seuraamuksia. Niinpä myös virkarikostutkinnan kommentoinnissa on asiantuntijoiden kieli pysynyt keskellä suuta.
 Tutkinta ei välttämättä johda mihinkään, mutta yhtä lailla se saattaa viedä Trumpin valtakunnanoikeuteen.
 Tutkinta paisuu. Keskiviikkoiltana kuultiin, että koko jupakan alulle pannut Trumpin hallinnon ilmiantaja olisi valmis todistamaan kongressissa. Ilmiantaja raportoi Trumpin puhelusta toimintaohjeita noudattaen ylemmille tahoille.
 Laki velvoittaa tiedustelupalvelujen johtajaa  Joseph Maguirea  välittämään tuollaisen viestin eteenpäin kongressille, mutta hän ei tehnyt sitä. Myös oikeusministeri  William Barrin  toimet joutuvat nyt suurennuslasin alle.
 Voi käydä niin, että Maguire ja Barr ovat Trumpin ja demokraattien mutapainin ensimmäiset uhrit. Trumpin hallinnon pyöröovet käyvät niin tiuhaan, ettei heidän erottamisensa olisi enää suurikaan uutinen.
 Lue myös:
 Trump: Myös Obama yritti hakea minusta tietoa ulkomaisilta johtajilta
 "Ja sitten toinen asia: On paljon puhuttu Bidenin pojasta..." Lue sanasta sanaan, mitä Trump pyysi Ukrainan presidentiltä
 Voidaanko presidentti Trump panna viralta? Näin Valkoista taloa horjuttava virkarikostutkinta etenee
 Trump pyysi Ukrainan presidenttiä tutkimaan ex-varapresidentti Bidenin toimintaa – Ukrainan presidentti: Minua ei painostettu, puhelu normaali

Toimittajalta: Trumpin virkarikostutkinta on Washingtonin mutapainia, josta Suomikin voi kärsiä


Summary: Elokuvatuottaja ja monialayrittäjä Selin puhuu suoraan, olipa kyse ylä- tai alamäestä.

– Antaa mennä vaan. Niin kuin elämäkin on mennyt.
 Ystävällinen ääni vakuuttaa puhelimessa, ettei hän hermoile elämäkertansa julkistusta edeltävänä päivänä.
 Markus Selin – perustuu tositapahtumiin  on täynnä polveilevia tarinoita elämästä monialayrittäjänä ja menestyselokuvien tuottajana. Kirja vilisee anekdootteja Suomen elokuva-alalta.
 – En osaa jännittää. Sitä on tehty niin kauan, ja sen kanssa on menty niin kuin on sovittu, johtamansa Solar Filmsin päämajalle Helsingin Lauttasaareen ajava  Markus Selin  toteaa.
 Elämäkerran kirjoittaja, Helsingin Sanomien elokuvatoimittaja  Veli-Pekka Lehtonen  on tehnyt perinpohjaista työtä tarinoiden äärellä. Äänessä ovat Selinin lisäksi työkaverit, ystävät, tuttavat ja lähipiiri, muun muassa  Renny Harlin ,  Aleksi Mäkelä  ja  Jasper Pääkkönen .
 Selinin tarinassa on liuta ylä- ja alamäkiä. Päähenkilö ei murehdi vanhoja, vaan suuntaa katseensa mieluummin tulevaan – riskejä kaihtamatta. Usein tuottaja luottaa yksinkertaisesti pelisilmäänsä ja intuitioonsa.
 – Monia mahdollisuuksia on tullut eteen, ja olen lähtenyt mukaan, jos olen kokenut ne mielenkiintoisiksi, hän selittää.
 Elämäkerrassa käydään huolella läpi ohjaaja Aleksi Mäkelän (kuvassa) ja Markus Selinin pitkää yhteistaivalta. Välillä sukset ovat olleet ristissä, mutta nyt välit ovat taas kunnossa. Mäkelä ohjasi syksyllä ensi-iltansa saaneen Olen suomalainen -elokuvan. Jani Saikko / Yle
 Lonkeron voimalla, kunhan työt sujuvat
 Selin pahoittelee lyhyttä keskeytystä haastattelussa. Hän parkkeeraa matkan varrella ostamaan kaksi askia vihreää tupakkaa. Mukaan olisi voinut tarttua myös lonkeroa.
 Kosteat illanvietot ovat merkittävä osa Selinin elämäntapaa. Esimerkiksi Jasper Pääkkösen kanssa Selin on joskus sopinut työsopimuksen ehdoista taksissa matkalla yökerhosta jatkoille. Kättä päälle.
 – Moni asia on saanut alkunsa illanvietoissa, 59-vuotias Selin sanoo.
 Selinin periaatteisiin kuuluukin, että työnteko sujuu paremmin, kun kemiat kohtaavat myös yksityiselämässä. Tuottaja  Petteri Ahomaa  toteaa kirjassa, ettei lähtö nuorena poikana Solariin töihin ollut ehkä se terveellisin vaihtoehto.
 – Olihan siinä kaikki ovet auki, oli festivaalia ja vip-juhlia. Siihen porukkaan pitää kuulua, koska se eräällä tavalla kuuluu siihen luovaan prosessiin.
 Selin vuonna 2002. Vuotta aiemmin hän oli tutustunut Jasper Pääkköseen, vuotta myöhemmin sai ensi-iltansa Pahat pojat. Mari Lahti / AOP
 Selin tähdentää, että porukkaan voi kuulua, vaikkei olisi alkoholin perään.
 – Se on jokaisen oma päätös, lähteäkö dokaamaan vai ei. Mukana on paljon porukkaa, jotka eivät juo.
 Selin kokee vetävänsä tarvittaessa oikeista nyöreistä myös silloin, kun kysymys on alkoholista. Kymmenkunta ystävää ja työntekijää on päätynyt myllyhoitoon eli Minnesota-mallin katkaisuhoitoon Selinin saattelemina.
 – Kun tehdään yhdessä, se ei ole pelkkää työntekoa. Myös yksityiselämien on hyvä osua kohdilleen. Siihen kuuluu myös välittäminen, Selin toteaa.
 Selin kokee, että hänellä on pysynyt homma hanskassa.
 – Olenhan mä käyttänyt paljon elämässäni alkoholia, vähemmänkin olisi varmaan voinut, mutta elossa tässä keikutaan ilman suurempia vaivoja. En ole ollut kohtuukäyttäjä, mutta töitä se ei ole häirinnyt. Siinä menee raja, Selin avaa periaatteitaan.
 Keppostelija henkeen ja vereen
 Usein kosteat illat ovat kepposten värittämiä. Selin rakastaa piloja nuoruutensa suuren sankarin, Blues Brothers -rämäpään  John Belushin  hengessä.
 Joskus on meinannut mennä liian pitkälle. Kun Selin nelikymppisenä muka lainasi luksuslaivan kirjastosta pornoelokuvia arvovaltaisten naisvieraiden nimillä ja repi matkustajien kirjoista viimeisiä sivuja irti, hänet uhattiin jättää seuraavaan satamaan. Tempauksia todisti muun muassa  Francis Ford Coppola .
 Nuorempana Selin näki mahdollisuuden  Geena Davisin  ja  Renny Harlinin  hääjuhlissa. Selin asensi häävuoteen läheisyyteen kuutisenkymmentä herätyskelloa piippaamaan kolmen minuutin välein. Davisia jäynä oli naurattanut, Harlinin huumori oli ollut koetuksella.
 Renny Harlin ja Geena Davis kuvattuna vuonna 1995.  AOP
 Yhtä kaikki, seuraavana päivänä Harlin kosti Selinille tönäisemällä tämän ykköset päällä uima-altaaseen. Syntyi kaaos, jossa moni vieras, myös pappi, löysi itsensä altaasta.
 Amerikkalaiset silmäätekevät katselivat touhua epäuskoisina.  Sylvester Stallone  pakeni tarinan mukaan paikalta.
 Jasper Pääkkönen todisti Selinin keppostelua heti ensitapaamisella kesällä 2001. Seurueen pitkä päivä kääntyi yöksi ja känneiksi. Lopulta pystyssä olivat enää Pääkkönen ja Selin, joka alkoi tussata sammuneiden naamoja täyteen alapäähuumoria.
 Pääkkönen kuvaa tapaa Selinin koodiksi.
 – Vaikka alkoholi oli monesti vahvasti läsnä erilaisissa tilanteissa, siihen liittyi aina Markuksen tahdittamana kirjoittamaton sääntö, että jokaisen pitää pitää juominen kontrollissa ja huolehtia käytöksestään, ja jos ei huolehdi, niin siitä rankaistiin niin, että naama oli täynnä permanent-tussia. Se oli varmaan jollain tavalla tarpeellinenkin pelote, että ihmiset pitivät juomistaan kontrollissa, sillä Markushan pystyy tunnetusti juomaan huomattavia määriä alkoholia, Pääkkönen kertoo kirjassa.
 Selin ei vieläkään sano Mannerheimille lopullisesti ei
 Selin kertoo elämäkerrassaan avoimesti myös vastoinkäymisistä. Niistä ylivoimaisesti merkittävin on  Mannerheim -elokuva, jota ei koskaan tehty.
 – Jälkeen päin ajatellen olisi pitänyt viheltää peli poikki aiemmin, mutta se ei ole helppoa.
 Aikaa kului 15 vuotta, rahaa paloi miljoonia. Omistaan Selin on kertonut menettäneensä kovan onnen projektissa 1,3 miljoonaa euroa.
 Lue lisää:   Näin Mannerheim-elokuva kaatui
 Selin kokee tragedian ensisijaisesti ihmisten kautta ja osoittaa syyttävän sormen itseensä.
 – Ajattele vaikka puvustaja  Marjatta Nissistä , ajattele näyttelijä  Mikko Nousiaista , ajattele Rennyä, puhumattakaan meistä muista, jotka haaskattiin sen elokuvan vuoksi monta muuta mahdollisuutta.
 Vuonna 2010 Mannerheim-elokuvaprojekti oli jo kokenut kovia, mutta tuotanto puski eteenpäin. Mauri Ratilainen / AOP
 Rytäkässä menivät välit poikki Renny Harlinin kanssa. Kaksikko ei pitänyt yhteyttä kolmeen vuoteen, mutta nyt parivaljakko on taas yhdessä. Uusi alku otettiin ryyppäämällä Kämpin aulabaarissa ja Harlinin hotellihuoneessa kesällä 2018.
 – Koen, että tauko tuuletti välejämme aika hyvin. On helpompaa olla kaveri, kun ei olla puhuttu joka päivä puhelimessa.
 Nyt kaksikolla on suunnitteilla ainakin kiinalaisrahoitteinen kauhuelokuva sekä draamaelokuva kansainvälisille markkinoille.
 – Vielä ei ole mitään julkistettavaa, koska ei olla niiden kanssa päästy eteenpäin. Renny tulee torstaina käymään Suomessa, niin käymme taas hankkeita läpi.
 Selinin tuottamaa  Mannerheim -elokuvaa tuskin koskaan nähdään, mutta takaportti on yhä auki.
 – Aina on vaikea sanoa lopullisesti ei. Aika näyttää.
 Haaveena Hollywood – muttei enää
 Selin on elämäkertaprojektin myötä kerrannut vanhoja ja huomannut pitävänsä siitä: mitä kaikkea onkaan tullut tehtyä.
 – Hyviä muistoja on paljon, hän toteaa.
 Monissa tilanteissa matka on päämäärää tärkeämpi. Uransa alkutaipaleella monialayrittäjä on työskennellyt elokuvien videolevittäjänä ja kirjoittanut eroottisia lukijakirjeitä pornolehtiin.
 Vapaana toimittajana Selin tehtaili juorujuttuja ja haastatteli silmäätekeviä, aloittelevana moniosaajana hänestä tuli myös  Kata Kärkkäisen  manageri. Selin työskenteli Nintendon maahantuojana ja perusti huvipuisto Planet Fun Funin.
 Parikymppisenä oli haaveena valloittaa Hollywood. Sitä elokuvateatterisuvussa kasvanut Selin yritti elokuvalla  Jäätävä polte  eli  Born American  (1986). Päärooliin kiinnitetty  Chuck Norris  vetäytyi pestistä rahoitusongelmien vuoksi. Tilalle saatiin hänen poikansa  Mike Norris , jolla ei ollut näyttelijänkokemusta.
 Suomessa elokuva jäi neuvostovastaisena sensuurin hampaisiin, mikä oli aikansa kulttuuriskandaali, mutta Yhdysvalloissa tuli jonkin verran menestystä. Oikeuksia myytiin kymmeniin maihin, mutta ongelmana oli, ettei kukaan ollut enää kiinnostunut nuorista suomalaistekijöistä. Tuotot menivät Yhdysvalloissa muihin taskuihin.
 Ohjaaja Renny Harlinille avautui elokuvan myötä tie Hollywoodiin, mutta Selin päätti palata Suomeen kokeiltuaan siipiään Amerikassa.
 Onko nykyinen yhteistyö Harlinin kanssa osa kesken jäänyttä Amerikan-valloitusta? Vieläkö Selinillä on haaveissa tuottaa täysverinen Hollywood-elokuva?
 – Ei ole mitään sellaista. Uskon vain siihen, että haluan tehdä elokuvia niin kauan kuin ihmiset haluavat niitä nähdä. Sitten kun sanotaan ei, niin pitää miettiä uudestaan, Selin sanoo.
 Solarin toimitusjohtaja Jukka Helle kuvaa elämäkerrassa Selinin intuitiota: "Markuksen raivopäinen riskinotto, tiedostettu ja tiedostamatonkin, on varsinkin uran alkuaikoina ollut huikeaa." Jari Kovalainen / Yle
 Vuonna 1999 Selin lopetti karhukirjeiden avaamisen
 Selinin tuottamia menestyselokuvia ovat  Häjyt  (1999),  Levottomat  (2000),  Pahat pojat  (2003),  Matti  (2005),  Mielensäpahoittaja  (2014),  Luokkakokous  (2015) ja hiljattain julkaistu  Olen suomalainen .
 Huteja ovat olleet  Mannerheim -katastrofin lisäksi muun muassa Lordi-yhtyeen tähdittämä kauhuelokuva  Dark Floors  (2008).
 Katsojia Suomen elokuvateattereissa Selinin elokuvilla on yhteensä yli kahdeksan miljoonaa. Sillä irtoaa jalusta kotimaisella elokuva-alalla ja suomalaisessa kulttuurihistoriassa.
 Nousukiidon aikana päälle painoi velkataakka. Velkoja oli syntynyt muun muassa Planet Fun Funista ja  Jäätävä polte  -elokuvan yhteydessä koetusta konkurssista. Chuck Norrisin poika ja veli olivat eläneet Suomessa Selinin laskuun.
 Vuonna 2007 tanskalainen viihdejätti Egmont ja sen elokuvayhtiö Nordisk Film osti määräysvallan eli 50,1 prosenttia Solar Filmsistä. Kauppahinta oli Selinin osalta 1,8 miljoonaa euroa.  Ari Lahti / AOP
 Vuonna 2009 Selin tuomittiin ehdolliseen vankeuteen ja 100 000 euron korvauksiin. Oikeuden mukaan Selin ei huolehtinut veloistaan, vaan salasi omistustaan Solar Filmsissä ja otti kulukorvauksia palkkana.
 Selin oli lopettanut karhukirjeiden avaamisen vuonna 1999. Velkaa oli silloin oikeuden mukaan neljä miljoonaa markkaa eli nykyrahassa noin 900 000 euroa.
 Nyt Selin suhtautuu aiheeseen huolettomasti.
 – Totta kai se on raskasta lähteä miinukselta, mutta en ole sitä jälkeen päin jaksanut miettiä. Turha menneitä on murehtia.
 Vaikeuksista on selvitty osaltaan siksi, että Selin on aina ollut monessa mukana.
 – Liiketoimintaa oli muuallakin kuin elokuvissa. Oli siunaus, etten ollut vain yhden alan kimpussa.
 Sittemmin Selin tunnetaan myös ravintolabisneksistään. Selinin ja Pääkkösen perustama nettikasino myytiin 2010-luvulla 59 miljoonalla eurolla. Kaksikon osuuksia ei elämäkertakaan paljasta.
 Piikki Matti Vanhaselle
 Kirja on täynnä välähdyksiä suomalaisen elokuvan lähihistoriasta, jonka laineet lyövät yli rajojen. Sävy on elämänmakuinen ja lojaali, mutta toisinaan anekdootit ovat piikikkäitä.
 Osansa saa  Matti Vanhanen , joka ei suostunut pääministerinä tekemään Selinin kanssa sinunkauppoja. Selin paljastaa kirjassa, kuinka pääministeri vietteli Jussi-juhlan kulisseissa näyttelijää luokseen Nurmijärvelle. Mikrofoni oli ollut auki ja ääni tullut studio-ohjaajan kuulokkeisiin, sillä seuraavaksi pääministeri ja näyttelijä astelivat lavalle jakamaan palkintoa.
 Markus Selin, Jasper Pääkkönen, Mikko Kouki, Aku Louhimies, Paavo Westerberg ja Sulevi Peltola Jussi-gaalassa vuonna 2006. Ari Lahti / AOP
 Valtiovarainministeri  Petteri Orpoon  Selin törmäsi taannoin Turussa, joka on tuottajan suosikkikaupunkeja. Yhteiskuvahan tapaamisesta jokirannan penkillä oli otettava, mutta ministerin esikunta toivoi, että lonkero pantaisiin siksi aikaa piiloon.
 Kun Cheek-elokuvan tekijät pyysivät Seliniltä leikkausvaiheessa mielidettä, he saivat mitä tilasivat. Selin lateli näkemästään suorat sanat.
 – Mä ainakin olisin iloinen, jos saisin apua pyydettäessä rehellisiä vastauksia. Jos kehuu ravintolassa huonoa ruokaa, se on kaikille huono asia, Selin avaa periaatteitaan.
 Yösyöttö -elokuvan (2017) julkaisun aikoihin Selinillä meni sukset ristiin Finnkinon kanssa. Elokuva sai ensi-iltansa pienemmissä elokuvateattereissa. Selinin mielestä Finnkino käytti markkina-asemaansa väärin sanelemalla uudet ehdot rahanjaosta.
 – Sitä ei voinut hyväksyä, koska moni muukin olisi joutunut sen sitten hyväksymään, Selin toteaa.
 Selinin tapauksessa asioilla on tapana järjestyä. Riita oli taputeltu ennen vuodenvaihdetta.
 – Nyt ollaan seesteisessä tilassa ja yhteistyö toimii hyvin.
 Selin on sitä mieltä, että Suomen elokuva-alalla kilpailijoita pitää kunnioittaa ja tarvittaessa auttaa. Tuottaja pistää kortensa kekoon antamalla kirjan sivuilla konkreettisia ohjeita käsikirjoittajille ja pitchaajille. Ainakaan Selinille ei kannata tarjota käsikirjoitusta, jos hänet näkee sattumalta baarissa.
 – Multa kysyttiin ohjeita ja heittelin niitä lonkalta, Selin huvittuu.
 – Hyvä, jos joku saa niistä hyötyä tai hyvät naurut.

Lonkeron voimalla syntyy anekdootteja ja menestyselokuvia – Markus Selinin elämäkerta on rehellinen kuvaus pienten ja suurten tarinoiden miehestä


Summary: Yhtiön epäillään muun muassa laiminlyöneen kilpailuttamista.

Verovaroilla toimivan lääkärikopteriyhtiö Finnhemsin toiminta saa kovaa kritiikkiä, kertoo  Suomen Kuvalehti . Lehden mukaan perhe- ja peruspalveluministeri  Krista Kiuru  (sd.) on luvannut käynnistää selvityksen lääkärikopteritoiminnasta.
 Tällä hetkellä Finnhemsin tehtävänä on järjestää ja valvoa lääkärikopteritoimintaa, mutta kopteripalvelut se ostaa kahdelta ulkopuoliselta operaattoriyhtiöltä. Finnhems on kuitenkin havitellut omien koptereiden hankkimista, mikä voisi maksaa valtiolle lähes sata miljoonaa euroa.
 Suomen Kuvalehden mukaan Finnhemsin toimitusjohtajan  Jyri Örrin  epäillään pyrkineen muun muassa oikeusriitojen avulla mustamaalaamaan operaattoreita, jotta hänen toiveensa omasta lentoyhtiöstä etenisi.
 Finnhemsin myös epäillään laiminlyöneen toistuvasti kilpailuttamista. Kilpailu- ja kuluttajavirasto on käynnistänyt selvityksen yhtiön hankinnoista.
 Örri kiistää syytökset epäasiallisesta johtamisesta.
 Antti Rinteen  (sd.) hallitus päätti hiljattain siirtää lääkärikopteritoiminnan sairaanhoitopiireiltä valtion omistukseen. Hallitus ei toistaiseksi ole varannut budjettirahaa omien koptereiden hankintaan.
 Aiheesta lisää:
 Lääkärihelikoptereista vastaava FinnHEMS halutaan valtion omistukseen  (10.9.)
 Hallituksen ero aiheutti hankalan pattitilanteen – lääkärihelikoptereille tuli lupa, mutta siihen se jäikin  (22.8.)

Suomen Kuvalehti: Lääkärikopteriyhtiö Finnhemsin toiminnassa epäkohtia – ministeri Kiuru käynnistää selvityksen


Summary: Kiinnostus kestävää liikkumista kohtaa kasvaa.

Parempaa palvelua halvemmalla hinnalla. Bussi tulee pysäkille jopa kymmenen minuutin välein. Reilusti yli puolet asukkaista asuu 15 minuutin tai sitä tiheämmin kulkevan joukkoliikenteen piirissä. Kuulostavatko Jyväskylän suunnitelmat kaupunkiliikenteen tulevaisuudesta liian hyvältä ollakseen totta?
 Jyväskylän seutu ei ole suunnitelmiensa kanssa yksin, sillä valtaosa suomalaisista asuu kaupunkiseuduilla. Hyvin toimiva paikallisliikenne on arjen sujuvuuden ja viihtymisen kannalta tärkeää. Lisäksi kaupunkiliikenne on toimiva työkalu liikenteen päästöjen vähentämisessä.
 Toimiva kaupunkiliikenne on vastaus myös ihmisten muuttuneisiin asenteisiin. Keväällä julkaistu  Ilmastobarometri  kertoo, että iso osa oman auton käyttäjistä on vähentänyt autoilua ja lisännyt kestävää liikkumista. Saman tutkimuksen mukaan osa ihmisistä aikoo luopua kokonaan omasta autosta.
 Jotta autoilua voidaan vähentää, on joukkoliikenteen oltava riittävän nopeaa, edullista ja helppoa.
 Parannuksilla on kiire, sillä uuden hallitusohjelman mukaan  liikenteen päästöt puolitetaan  vuoteen 2030 mennessä. Lisäksi Suomi pyrkii hiilineutraaliuteen vuoteen 2035 mennessä.
 Käytännössä tuleva vuosikymmen voi mullistaa tapamme liikkua.
 Suurimmissa kaupungeissa isoja kasvutavoitteita
 Helsingin seudun liikenne painii omassa sarjassaan niin matkustajamäärien, liikkumisvaihtoehtojen kuin rahoituksenkin osalta. Kasvavassa kaupungissa joukkoliikennematkojen määrä nousisi vaikkei asian eteen tehtäisi mitään. Pääkaupunkiseutu toimii kuitenkin tiennäyttäjänä ja tavoitteena on, että vuonna 2030 valtaosa matkoista tehdään kestävästi eli kävellen, pyöräillen tai käyttämällä joukkoliikennettä.
 Kevyen liikenteen merkitys osana kulkutapoja kasvaa kaiken aikaa. Jarkko Riikonen / Yle
 Tampere on paistatellut raitiotiejulkisuudessa viime ajat eikä syyttä - kaupungissa tavoitellaan yli kolmanneksen kasvua jo ennestään suuriin matkustajamääriin. Merkittävä osa kasvusta syntyy juuri raitiotiestä.
 Myös Turussa halutaan nostaa matkojen määrää tulevalla vuosikymmenellä kolmanneksella. Lopullinen päätös raitiotiestä on vielä tekemättä, päätöksiä asiassa on luvassa tämän syksyn aikana.
 Mutta kunnianhimoisia pyrkimyksiä on myös monessa keskikokoisessa kaupungissa, kuten Jyväskylässä.
 Jyväskylässä kuunnellaan muuttuneita asenteita
 Jyväskylässä uskotaan, että ihmisten kulkutavoissa tapahtuu merkittävä muutos jo muutamassa vuodessa.
 Sen vuoksi hinnat laskevat ja vuoroja tulee puolet lisää, jos poliitikot antavat suunnitelmille siunauksensa. Paikallisliikenteen kunnianhimoinen  kehittämisohjelma  on parhaillaan päätäntäkierroksella maksajakunnissa Jyväskylässä, Laukaassa ja Muuramessa.
 Tavoitteena on, että vuoteen 2030 mennessä yli puolet jyväskyläläisistä liikkuu kestävästi. Vuodessa tehdään 15 miljoonaa bussimatkaa eli luku kaksinkertaistuu nykyhetkestä.
 Palvelupäällikkö Kari Strömin visio vuoden 2030 liikenteeseen on kirkas.
 – Lähimpänä asuvat kävelevät, vähän kauempaa kuljetaan pyörällä ja 10 kilometrin säteeltä tullaan bussilla. Ne, jotka eivät voi käyttää kestävän liikenteen keinoja, tulevat autolla mutta helpommin, koska ei ole niin paljoa ruuhkia.
 Jotta bussi olisi realistinen vaihtoehto omalle autolle, täytyy tarjonnan parantua merkittävästi. Bussien on liikuttava siellä, missä ihmiset asuvat, opiskelevat, käyvät työssä ja harrastavat. Jyväskylän suunnitelmissa linjoja uudistetaan vastaamaan paremmin matkustajien tarpeisiin.
 Kyse on myös maankäytöstä. Toimiva joukkoliikenne voi vaikuttaa esimerkiksi siihen, minne yritykset sijoittavat toimintojaan.
 – Uutta toimipaikkaa itselleen etsivä iso firma halusi hiljattain tietää, minne on kaupungin parhaat bussiyhteydet, kertoo Ström.
 Jyväskylän suunnitelmissa kaupunkia halkoo päälinjana toimiva “superlinkki” ja tärkeimpiä linjoja vahvistetaan. Suosituimmilla reiteillä vuorovälit ovat niin tiheät, että pysäkille voi vain mennä ja auto tulee pian.
 Suosituimpia linjoja halutaan vahvistaa Jyväskylässä siten, että auto tulee jopa kymmenen minuutin välein. Jarkko Riikonen / Yle
 Toteutuakseen toimiva bussiliikenne edellyttää erilaisia tukiratkaisuja, kuten bussikaistoja. Joukkoliikennettä suosivat liikennevalot lisäävät sujuvuutta. Kauempaa tuleville täytyy tarjota liityntäpysäköinnin avulla mahdollisuus yhdistää autoilu ja joukkoliikenne.
 Kalusto uusiutuu kilpailutusten myötä, käyttövoimana on biokaasu, sähkö sekä biodiesel. Tavoitteena on, että Jyväskylän kaupunkiliikenne on päästötöntä reilusti etunojassa, jo vuoteen 2024 mennessä.
 Paikallisliikenteen matkamääriin yli 100 miljoonan kasvu
 Suomen Paikallisliikenneliittoon  kuuluu 13 kaupunkiliikenteen järjestäjää. Ylen tekemän kyselyn perusteella kestävää liikkumista edistetään kaikissa liiton jäsenkunnissa.
 Oulu on Jyväskylän tavoin asettanut tavoitteekseen matkustajamäärien tuplaamisen vuoteen 2030 mennessä. Kuopiossa tavoitellaan maltillisempaa eli vajaan 50 prosentin kasvua.
 Pienemmissä kaupungeissa matkustajamäärien kasvutavoitteet ovat vaatimattomampia.
 Porissa matkojen määrä hivenen laskee kaupungin keskustan vahvistumisen vuoksi. Väkeä on muuttanut keskustaan vilkkaan uudisrakentamisen myötä. Myös oppilaitosten sijoittuminen keskustaan vähentää paikallisliikenteen tarvetta.
 Paikallisliikenneliiton jäsenistöltä saatujen tietojen perusteella voi arvioida, että Suomen kaupunkiliikenteessä tehdään vuonna 2030 varovastikin arvioiden reilusti yli 100 miljoonaa uutta matkaa viime vuoteen verrattuna. Vuonna 2018 matkoja tehtiin yli 490 miljoonaa.
 Kun matkamäärissä huomioidaan kaikki joukkoliikenne, on määrä vielä huomattavasti suurempi.
 Iso osa näistä matkoista on pois oman auton käytöstä.
 Kaupunkiliikenne kaipaa lisää valtion tukea
 Kaupunkiliikenne toteutetaan pääosin kuntien rahoituksella sekä lipputuloilla. Valtion tuki on kokonaisuuden näkökulmasta vaatimaton.
 Ilmasto- ja ympäristöyksikön johtaja Päivi Antikainen liikenne- ja viestintäministeriöstä pitää kaupunkiliikenteen merkitystä isona liikenteen päästöjen vähentämisessä.
 – Jos ajatellaan, että yli 80 prosenttia suomalaisista asuu kaupungissa tai kaupunkiseudulla, on äärimmäisen tärkeää että myös ratkaisuja etsitään kaupunkiseuduilla. Monet ilmasto-ongelmista syntyvät kaupungeissa, joten siellä ne on myös ratkaistava.
 Kunnissa toivotaan valtiolta nykyistä avokätisempää tukipolitiikkaa kaupunkiliikenteelle, sillä pakollisiin ilmastovaateisiin vastaaminen ei ole ilmaista.
 Liikkuminen on esillä myös uudessa hallitusohjelmassa. Ohjelmaan on sisällytetty ensi vuodesta alkaen 20 miljoonaa euroa ilmastoperusteista tasokorotusta joukkoliikennetukeen. Lisäksi on tekeillä parlamentaarinen, 12-vuotinen valtakunnallinen liikennejärjestelmäsuunnitelma.
 Toistaiseksi ei tiedetä, kuinka nämä toimet käytännössä vaikuttavat paikallisliikenteen järjestämiseen.

Ylen kysely: Kaupunkiliikenteen matkat lisääntyvät vuosikymmenessä 100 miljoonalla – autoilu vähenee, jos julkinen liikenne on halpaa ja helppoa


Summary: Joka päivä 800 pientä lasta kuolee puhtaan veden puutteen vuoksi, kertoo Suomen Punainen Risti.

Tänään alkaa Suomen Punaisen Ristin Nälkäpäivä-lipaskeräys.
 Keräysvaroin tuetaan muun muassa maailman luonnonkatastrofeista ja konflikteista kärsiviä ihmisiä sekä äkilliseen onnettomuuteen joutuneita ihmisiä Suomessa.
 Punainen Risti tuo keräyksen ensimmäisenä päivänä Helsingin Kansalaistorille 800 vesiämpäriä. Avustusjärjestö kertoo, että joka päivä 800 lasta kuolee puhtaan veden puutteen vuoksi.
 Lipaskeräys jatkuu lauantaihin saakka.

Punaisen Ristin Nälkäpäivä-keräys alkaa tänään


Summary: Tutkijoiden mukaan vanhustenhoidon kaatuminen perheiden vastuulle uhkaa hallituksen 75 prosentin työllisyystavoitetta.

Huono vanhustenhoito Suomessa johtaa siihen, että työelämästä poistuu naisia omaishoitajiksi ennen eläkeikää.
 Asiasta kertovan  Apteekkari-lehden  omaishoitajat ovat useimmiten keski-ikäisiä naisia.
 Kun hoivavelvoitteet päättyvät, töihin paluu ei välttämättä enää onnistu esimerkiksi ikäsyrjinnän vuoksi.
 Lehden haastattelemien tutkijoiden mukaan vanhustenhoidon kaatuminen perheiden vastuulle uhkaa muun muassa hallituksen 75 prosentin työllisyystavoitetta.
 – Vanhustenhoitoon pitäisi saada resursseja lisää. On kallista, että työssä käyviä ihmisiä jää pois töistä. Ei ole järkevää leikata hoitopaikkoja ja odottaa, että omaiset hoitavat, kommentoi lehdessä sosiaalipsykologian lehtori  Mia Silfver-Kuhalampi  Helsingin yliopistosta.
 Ilmiö tunnetaan Apteekkarin mukaan myös muualla maailmassa. Britanniassa ja Yhdysvalloissa on jääty yhä useammin työelämästä pois hoitamaan ikääntyneitä vanhempia. Myös Japanissa on jouduttu järjestelemään omaishoitovapaita vanhustenhoidon pulmien vuoksi.
 Lisää aiheesta:
 Kun isä sairastui psyykkisesti, tyttärestä tuli hänen hoitajansa – nyt nainen neuvoo muita, etteivät nämä jäisi yksin ja väsyisi  (21.11.2018)

Apteekkari-lehti: Rempallaan oleva vanhustenhoito ajaa keski-ikäisiä naisia jäämään omaishoitajiksi kesken työuran


Summary: Ukrainan presidentti kertoo luulleensa, että vain presidentti Trumpin osuus heidän välisestään kohutusta puhelinkeskustelusta julkistettaisiin.

Presidentti  Donald Trumpin  mukaan entinen presidentti  Barack Obama  olisi pyrkinyt hakemaan hänestä tietoja ulkomaisilta johtajilta.
 Trump ei esittänyt väitteensä tueksi mitään todisteita YK:n yleiskokouksen yhteydessä järjestetyssä lehdistötilaisuudessa.
 Trumpilta tiedusteltiin, mitä mieltä hän on siitä, että Yhdysvaltain presidentti pyytää ulkomaiselta johtajalta tietoja poliittisesta vastustajastaan. Trumpin mukaan myös Obama toimi näin.
 – No näin hän toimi, eikö vain? Trump vastasi ja puhui noitavainosta sekä siitä, miten toivon mukaan kaikki tulee aikanaan julki.
 Trump luonnehti "naurettaviksi" demokraattien perusteita aloittaa virkarikostutkinta häntä vastaan.
 Trumpin mielestä demokraattien johto keskittyy virkarikostutkintaan, koska he eivät usko voivansa voittaa häntä ensi vuoden presidentinvaaleissa.
 Trump kutsui jälleen demokraattien toimia noitavainoksi ja kiisti uhkailleensa tai painostaneensa Ukrainan presidenttiä  Volodymyr Zelenskyitä .
 Edustajainhuonetta hallitsevat demokraatit ilmoittivat tiistaina käynnistävänsä virkarikossyytetutkinnan Trumpista, sillä hänen väitettiin painostaneen Zelenskyitä puhelinkeskustelun yhteydessä.
 Zelenskyi: Luulin, että vain Trumpin osuus puhelinkeskustelusta julkistettaisiin
 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi kertoo luulleensa, että vain presidentti Trumpin osuus heidän välisestään kohutusta puhelinkeskustelusta julkistettaisiin.
 Zelenskyi kommentoi aihetta New Yorkissa ukrainalaismedialle.
 – Henkilökohtainen mielipiteeni on, että joskus tällaisia itsenäisten maiden presidenttien puheluita ei pitäisi julkistaa, hän sanoi ja jatkoi:
 – Luulin, että he julkistaisivat ainoastaan heidän osuutensa (puhelusta).
 Zelenskyi sanoi lisäksi, ettei hän tiedä yksityiskohtia tutkimuksista Joe Bidenin poikaa kohtaan ja toisti, että hän haluaa Ukrainan uuden yleisen syyttäjän tutkivan kaikki tapaukset.

Trump: Myös Obama yritti hakea minusta tietoa ulkomaisilta johtajilta


Summary: Vanhalta uhrauspaikalta kaivettiin esiin muun muassa massiivinen kultarannerengas 200-luvulta.

Virolainen harrastelija-aarteenetsijä  Jegor Klimov  teki elämänsä löydön liikkuessaan metallinpaljastimensa kanssa Saarenmaalla syyskuun alussa.
 Metallinpaljastin ohjasi Klimovin sattumalta 1700 vuotta vanhalle uhrauspaikalle, jonne oli haudattu useita rautakautisia kulta- ja hopeakoruja sekä vyönsolkia.
 – Metallinpaljastimen signaali oli heikko, ja mietin, kaivaako vai eikö kaivaa. Mutta sieltä se löytyi! Tuntui siltä kuin olisin voittanut jättipotin, Klimov kertoi  Viron yleisradiolle ERR:lle.
 Virolaisen  Saarte Hääl -lehden  haastattelussa Klimov kertoi päästäneensä kovan sotahuudon, kun näki maakerroksen alla kullan kimallusta.
 Suomessa löydöstä kertoi ensimmäisenä  Helsingin Sanomat.
 Korujen alkuperää ei tiedetä
 Virossa on aikaisemmin tehty vain muutama arkeologinen kultalöytö. Klimovin arkeologista löytöä pidetäänkin Viron tähänastisen historian arvokkaimpana.
 – Virossa ei ole koskaan aikaisemmin kaivettu esiin yhtä suuria ja yksityiskohtaisesti koristeltuja arkeologisia kultakoruja, kommentoi aarteen esiin kaivamista johtanut arkeologi  Marika Mägi  Saarte Hääl -lehdelle.
 Arvokkain löydetyistä esineistä on suuri kultainen rannerengas, joka on arkeologien mukaan peräisin 200-luvulta.
 Löydetyt korut eivät ole arkeologien mukaan tavanomaisia saarenmaalaisia koruja, vaan niiden kantajan uskotaan kuuluneen yhteiskunnan eliittiin.
 – Tällaiset korut yhdistetään kuninkaallisiin perheisiin ja niiden valtaan. Niitä pidetään eri puolilla Skandinaviaa roomalaisen rautakauden merkittävimpinä esineinä, Mägi sanoi Saarte Hääl -lehdelle.
 Marika Mägi ei osaa sanoa, kuinka korut ovat päätyneet Saarenmaalle.
 – Se on jännittävä arvoitus, johon emme todennäköisesti koskaan saa vastausta.
 Hänen mukaansa löytö tukee teoriaa, jonka mukaan Länsi-Viro on kuulunut rautakaudella tiiviisti samaan kulttuuripiiriin Skandinavian kanssa.
 Löydetyt korut on luovutettu Saarenmaan museolle, jossa ne sijoitetaan museonjohtajan mukaan näyttävälle paikalle.

Saarenmaalta löytyi 1700 vuotta vanha aarre – kyseessä on Viron kaikkien aikojen arvokkain arkeologinen löytö


Summary: Mediapoliksen avoimissa ovissa on myös urheiluselostuskaraoke ja nuorten E-urheiluturnaus. Tapahtumasta tulee suora verkkolähetys Yle Areenassa.

Tampereen  Mediapoliksessa  vietetään avoimien ovien päivää tulevana lauantaina. Tapahtumassa voi tutustua Pikku Kakkosen studioon ja nähdä, kun Seikkailukone-ohjelmasta tuttu Reppu-Heppu esiintyy.
 Avoimet ovet ovat Mediapoliksessa 28. syyskuuta klo 10–13. Osoite on Tohlopinranta 31.  Saapumisohjeita  on Mediapoliksen nettisivuilla.
 Jos et pääse paikan päälle, tapahtumasta tulee noin puolen tunnin  suora verkkolähetys  Yle Areenassa lauantaina klo 11 alkaen.
 Lastenohjelmien lisäksi avoimissa ovissa on muun muassa urheilua ja uutisia. Mediapoliksen pääaulassa voi kokeilla selostajan taitoja urheiluselostuskaraokessa. Samalla voi jututtaa Ylen alueellisten tv-uutislähetysten ankkureita.
 Mediapoliksen uutis- ja ajankohtaistoiminnan radiostudiossa voi kokeilla Merisään lukemista. Lisäksi toimituksessa on valokuvanäyttely, jossa voi tutkia verkon erityissisältöjä tekevän Mediadeskin parhaita valokuvia kuluneelta vuodelta.
 Lisäksi vieraille tarjoutuu mahdollisuus poikkeukselliseen virtuaalitodellisuusmatkaan.  VR-teos  havainnollistaa, miten aistivammainen  Aarne Pirkola  kokee maailman.
 Tapparan ja Ilveksen pelaajat E-urheiluturnauksessa
 Yle Galaxi ja Tampereen seudun ammattiopisto Tredu järjestävät avoimissa ovissa E-urheiluturnauksen. NHL-jääkiekkopelissä kisaavat Tampereen kaupungin nuorisotiloissa järjestetyistä karsinnoista finaaliin päässeet.
 Myös Tapparan ja Ilveksen pelaajat kohtaavat toisensa näytösottelussa.
 Tampereen ammattikorkeakoulun kuvataideopiskelijat puolestaan järjestävät palamaalausta yli 5-vuotiaille.
 Mediapoliksen avoimet ovet on osa Tampereen päivän ohjelmaa. Tänä syksynä Tampereella on erityinen syy juhlia, koska kaupunki täyttää 240 vuotta.
 Tampere on perustettu 1. lokakuuta 1779. Vuosipäivää juhlitaan Tampereella sekä ohjelmaviikonlopun merkeissä 27.–29. syyskuuta että varsinaisena syntymäpäivänä 1. lokakuuta.
 Tampereen päivän ohjelmaan voi tutustua kaupungin  nettisivuilla .
 Suora lähetys  Mediapoliksen avoimista ovista näkyy Yle Areenassa la 28.9. klo 11 alkaen.

Tampereen Mediapoliksessa on lauantaina avoimet ovet: voit kokeilla Merisään lukemista ja nähdä, kun TV:stä tuttu Reppu-Heppu esiintyy


Summary: Rinne uskoo Suomen saavuttavan tavoitteensa hiilineutraaliudesta vuonna 2035.

Pääministeri  Antti Rinne  (sd.) haluaa Suomen kääntävän katseet siihen, miten ilmaston lämpeneminen voidaan pysäyttää.
 Rinne vastasi Ylen kysymyksiin tuoreesta IPCC:n ilmastoraportista vieraillessaan Ilomantsissa. Rinne muistuttaa, että yleistyvät sään ääri-ilmiöt tulevat vaikuttamaan rajusti elämään maapallolla.
 – On vain vastuullista lopettaa puheet ympäristö- ja ilmastovouhotuksesta ja kääntää katseet siihen, mitä asioille voidaan yhdessä tehdä, Rinne sanoo.
 Kansainvälisen ilmastopaneelin  IPCC:n tänään julkistettu raportti  ennakoi, että jäätiköiden sulaminen ja merenpinnan nousu kiihtyy ja äärimmmäiset säät yleistyvät. Ilmiöt voivat vaikuttaa monin tavoin: meriveden liikkeet voivat muuttua voimakkaasti, mikä heikentäisi merien tilaa. Nykyisiä asuinalueita voidaan menettää ja juomavedestä voi tulla pulaa. Paneelissa noin sata tutkijaa on koonnut yhteen lähes 7000 tutkimusta. IPCC:n raporttiin  pääset tästä.
 Rinteen mielestä raportti vahvistaa kuvaa, joka jo on ollut tiedossa.
 – Joitakin vuosia on ollut selvä, että lämpenemisen seurauksena tulee tapahtumaan isoja muutoksia, jotka ovat kaikki negatiivisia ihmisen elämän kannalta.
 Tavoite on, keinoja haetaan
 Suomi on asettanut maailman mittakaavassa kunnianhimoisen tavoitteen päästä hiilineutraaliuteen vuonna 2035. Pääministerin mielestä ilmaston lämpenemisen estämiseksi pitää tehdä "kaikki järjellisesti tehtävissä olevat asiat".
 Hallitus ei kuitenkaan ole vielä julkistanut merkittäviä toimia, joilla päästöjä vähennettäisiin reippaasti. Rinne luottaa, että tavoitteeseen päästään ja mainitsee esimerkkkinä tällä viikolla aloitetun työn, jossa eri teollisuuden alat arvioivat, miten päästöjä vähennetään ja mitä se maksaa.
 – Uskon että tämän työn kautta Suomi tulee saavuttamaan tavoitteen, Rinne sanoo.
 Toinen esimerkki hallituksen päättäväisyydestä Rinteen mukaan polttoaineveron korotus, joilla bensan hinta nousee ensi vuonna noin 6 senttiä litra.
 Ympäristöministeri Krista Mikkonen: Turpeen kohdalla paine kasvaa
 Ympäristöministeri  Krista Mikkonen  on parhaillaan New Yorkissa YK:n yleiskokouksessa. IPCC-raportti vahvisti aiempia tietoja ilmastonmuutoksesta, Mikkonen sanoo. Hän muistuttaa merien toimineen lämpöpuskureina, mikä on toisaalta heikentänyt merien omaa ekosysteemiä, toisaalta lämpimän meren energia nostattaa aiempaa voimakkaampia myrskyjä.
 Hallituksen politiikan keinoista Mikkonen nostaa tärkeimmäksi liikenteen sekä energiaverotuksen, jonka hallitus uudistaa ensi vuonna.
 – Sellaisista toimista, joista tulee päästöjä, tulee kalliimpia. Esimerkiksi fossiilinen energia kallistuu. Samanaikaisesti on huolehdittava, että esimerkiksi liikkumisessa ja lämmittämisessä on vaihtoehtoja eivätkä ne voi olla kalliimpia kuin fossiilinen vaihtoehto, Mikkonen tiivistää.
 Ympäristöjärjestöt ja tutkijayhteisö ovat muistuttaneet, että Suomen nopein keino hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen olisi ollut kieltää turpeen energiakäyttö. Sitä hallitus ei kuitenkaan ole tehnyt. Tavoite on puolittaa energiakäyttö 30-luvulle mennessä.
 Mikkonen sanoo, että turpeen osuus Suomen energiapaletissa ei ole mahdottoman iso.. Hän kuitenkin uskoo, että poliittinen paine turpeen ympärillä kasvaa koko ajan.
 – Tiedetään, että kun uusia investointeja tehdään, tehdään niin että turve väistyy. Sillä kaikki tietävät turve- ja energiateollisuudessa, että turpeen elinaika polttamisessa ei ole enää pitkä, Mikkonen ennakoi.

Pääministeri Antti Rinne tuoreesta ilmastoraportista: On vastuullista lopettaa puhe "vouhotuksesta" ja tehdä se mitä voidaan