Summary: Kumpikin kaupunki joutuu maksamaan valtiolle 20 000 euroa Kilpailu- ja kuluttajaviraston huomautettua lainvastaisista suorahankinnoista.

Markkinaoikeus on määrännyt Kilpailu- ja kuluttajaviraston (KKV) esitysten mukaisesti 20 000 euron seuraamusmaksut Loviisan ja Jämsän kaupungeille. Rapsut tulivat EU-kynnysarvot ylittävistä hankintalain vastaisista suorahankinnoista .
 Markkinaoikeuden ratkaisu on ensimmäinen laatuaan sen jälkeen, kun KKV on alkanut valvoa hankintalain noudattamista vuoden 2017 alusta.
 Loviisa osti vuonna 2017 lähes vuoden kestäneellä sopimuksella Posintra OY:ltä elinkeinoelämän kehityspalveluita. Posintran osakkaina on Loviisan kaupungin lisäksi muun muassa yksityisiä yrityksiä, jolloin hankinta olisi pitänyt kilpailuttaa.
 Jämsä puolestaan hankki Postilta kaupungin liikelaitoksen ruoka- ja kotiateriakuljetuspalvelut kilpailutuksen perusteella vuonna 2016. Seuraavana vuonna Jämsä kuitenkin muutti sopimusehtoja puolittamalla kuljetusten määrän ja nostamalla palvelun tuntihintoja.
 Markkinaoikeuden mukaan muutokset olivat niin olennaisia, että pavelu olisi pitänyt kilpailuttaa uudelleen.

Loviisalle ja Jämsälle sakkoja hankintalain rikkomisesta


Summary: Metsälappalaisuus on kiistanalainen käsite. Sodankylään kokoontui sunnuntaina joukko, joka samaistuu metsalappalaisuuteen.

Yli 30 henkilöä kokoontui sunnuntaina Sodankylään työpajaan, jossa pohdittiin metsälappaisen kulttuurin ominaispiirteitä. Työpajaan olivat tervetulleita vain tilaisuuteen etukäteen ilmoittautuneet henkilöt, jotka kokevat itsensä metsälappalaiseksi. Näin ollen mediallakaan ei ollut lupaa osallistua.
 – Metsälappalaisuudessa on tiettyjä herkkyystekijöitä ja siellä voi olla varsin voimakkaita reaktioita. Metsälappalaisuudesta puhuminen vaatii varsin luottamuksellisen tilaisuuden ja ilmapiirin, kertoo  Janne Antikainen  työpajan järjestäneestä MDI-konsulttiyhtiöstä.
 Janne Antikainen MDI-konsulttiyhtiöstä.
 Keskustelua metsälappalaisuudesta on käyty vuosia ja  se herättää voimakkaita kannanottoja.
 Saamelaiskäräjälain saamelaismääritelmässä on kiistelty lappalaispykälä, jonka mukaan saamelaiseksi voidaan lukea sellainen henkilö, joka on merkitty tunturi-, metsä- tai kalastajalappalaiseksi maa-, veronkanto- tai henkikirjassa. Osan mielestä pykälän merkintä kertoo saamelaisuudesta – toiset taas näkevät, että se on kuvannut elinkeinoa.
 Saamelaiskulttuurin professori  Veli-Pekka Lehtolan  mukaan metsälappalaisuus on terminä alunperin tutkijoiden ja viranhaltijoiden keksimä. Se tarkoitti pohjoisimpien metsäalueiden saamelaisia ympäri Skandinaviaa ja Kuolan niemimaata, joiden jälkeläisiä nykyiset inarin- ja kolttasaamelaiset ovat.
 – Tosiasia on, että yksikään historiallinen ryhmä ei ole koskaan kutsunut itseään metsälappalaiseksi tai metsäsaamelaiseksi samalla lailla, kuten saamelaiset ovat aina kutsuneet itseään saamelaisiksi, selventää professori Lehtola.
 Saamelaiskäräjälakia pyrittiin vuosien 2017–2018 aikana muuttamaan, mutta lakiehdotus kuitenkin kaatui viime syksynä. Lakiluonnoksen mukaan lappalaispykälä olisi pyyhitty uudesta laista pois. Hieman ennen lakiluonnoken julkaisemista, viime vuoden toukokuussa, valtioneuvoston kanslia myönsi  80 000 euroa metsälappalaisen kulttuurin erityispiirteiden selvittämiseen.
 Projektin tarkoituksena on selvittää, onko metsälappalaisuuteen liittyviä kulttuurisia erityispiirteitä olemassa, millaisia ne ovat, minkälaiseksi ihmiset itsensä identifioivat ja minkälainen heidän identiteettinsä on. Asian selvittämiseksi MDI-konsulttiyhtiön vetämä selvitysprojekti järjestää muun muassa työpajoja vuoden 2019 aikana.
 Työpajaan osallistunut: "Olen voimaantunut"
 Osallistujien kertoman mukaan sunnuntain työpajaan oli tultu ympäri Lappia, kuten Sallasta, Savukoskelta ja Kittilästä, mutta myös Helsingistä saakka. Ikähaitari oli 16 ikävuodesta 70 vuoteen.
 – Minusta oli tosi mahtavaa, että meitä oli niin paljon. Olin odottavaisin mielin tämän päivän osalta. Koen, että olen voimaantunut todella paljon tämän työpajan aikana, kertoo  Hanna Riipi  Sodankylän Sattasesta.
 Hanna Riipi on tyytyväinen, kun työpaja kiinnosti niin monia. Sara Wesslin / Yle
 Riipi kertoo, että poronhoito, kalastus ja muut elinkeinot ovat osa hänen elämäänsä.
 – Se ja luonnon kiertokulun mukainen eläminen on olemassa meillä sisäsyntyisesti, mutta me emme välttämättä ole osanneet sitä sanoittaa ja pitää sitä niin erityisesti esillä. Työpajassa me teimme sen toisillemme näkyväksi, että meillä on todella rikas kulttuuri, toteaa Riipi.
 16-vuotiaan sodankyläläisen  Viola Ukkolan  mielestä oli mielenkiintoista huomata, että asian kanssa ei tarvitse olla yksin. Hän ei haluaisi hävetä sitä, että tuntee itsensä metsälappalaiseksi. Hän toivoo projektilta vastauksia peruskysymyksiin metsälappalaisuudesta.
 – Minusta pääasia on selvittää, millaista metsälappalaisuus on, ja miten se eroaa tai eroaako se muusta saamelaisesta kulttuurista tai suomalaisesta kulttuurista, tai onko se niiden välimuoto, vai onko se toista lähempänä, pohtii Ukkola.
 Sodankyläläinen Viola Ukkola toivoo selvitykseltä vastauksia siihen, mitä metsälappalaisuus on. Sara Wesslin / Yle
 Metsälappalaisuutta vai peräpohjalaisuutta?
 Ensimmäisessä työpajassa puhuttiin perinteistä, vaatteista ja kengistä, mutta lisäksi osallistujat kertoivat kokemuksistaan ja historiasta, sanoo projektin johtaja, konsultti Janne Antikainen.
 Saamelaiskulttuurin professori Veli-Pekka Lehtola näkee, että metsälappalaiset elävät kahden kulttuurin välissä. Jotta tulehtunut keskustelu aiheen ympärillä etenisi, hän toivoo, että metsälappalaiset löytäisivät identiteettinsä.
 Veli-Pekka Lehtolan mukaan metsälappalaisuudesta käyty keskustelu ei ole juurikaan edennyt 30 vuoteen. Anneli Lappalainen / Yle
 – Minusta heidän tulisi taistella oma taistelunsa identiteettinsä eteen samalla lailla, kuin saamelaiset ovat tehneet, mutta ei saamelaisia vastaan. Entisaikoina heidän identiteettiään kutsuttiin peräpohjalaisuudeksi. Minusta ne ovat kaksi eri asiaa, mutta jostain syystä identiteetistä on alettu kilpailla saamelaisten kanssa, pohtii Lehtola.
 Metsälappalaisuutta selvittävä projekti jatkuu lisäselvityksillä ja uusi työpaja on suunnitelmissa tälle keväälle. Lopuksi MDI-konsulttiyhtiö analysoi avoimen kyselylomakkeen pohjalta, mitä metsälappalaisuuteen kuuluu. Kyselyyn on kaikilla mahdollisuus vastata.

Metsälappalaisia vai peräpohjalaisia? Joukko lappilaisia kokoontui pohtimaan identiteettiään metsälappalaisuutta käsittelevässä työpajassa


Summary: Kurdit ovat vanginneet Syyriassa noin 800 Isisin vierastaistelijaa. Soinin mukaan toistaiseksi ei tiedetä, onko joukossa suomalaisia.

Ulkoministeri  Timo Soinin  (sin.) mukaan vielä ei tiedetä, onko Syyriassa vangittujen vierastaistelijoiden joukossa suomalaisia.
 Isisiä vastaan taistelevien kurdijohtoisten  SDF-joukkojen mukaan  vangittuja ulkomaalaisia taistelijoita on noin 800. Lisäksi pakolaisleireillä on noin 700 vaimoa ja 1 500 lasta.
 Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  vaati eilen sunnuntaina, että Euroopan maiden tulisi ottaa omat kansalaisensa vastaan ja saattaa heidät oikeuden eteen. Soinin mukaan vaatimus "ei herätä suurta innostusta".
 – Pidän äärimmäisen paheksuttavana, että Suomesta on lähdetty tällaisen raakalaismaisen järjestön toimintaan mukaan, jopa taistelutoimiin. Ja sitten, kun he ovat saamassa sellaisen lopun, mikä tällaiselle toiminnalle saada pitää, niin oltaisiin vinkumassa takaisin. Ei ole sympatiaa, Soini sanoi maanantaina Brysselissä.
 Soini totesi olevansa asiassa samalla linjalla kuin pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.). Sipilä sanoi eilen sunnuntaina  Ylen pääministerin haastattelutunnilla , että Suomella ei ole mitään mielenkiintoa ottaa Isis-vankeja Syyriasta.
 Myös vierastaistelijoiden perheenjäsenten vastaanottamiseen Soini suhtautuu nihkeästi.
 – Täytyy katsoa, kun tilanne tulee, mitkä ovat sitten lainmukaiset menettelyt. He ovat kuitenkin Suomen kansalaisia.
 Suojelupoliisin arvion mukaan Suomesta on lähtenyt Syyrian ja Irakin konfliktialueelle yhteensä noin 80 henkilöä.  Vuonna 2017 arvioitiin , että 20 heistä oli jo poistunut alueelta ja 15–20 kuollut.
 Vierastaistelijoiden vaimoja ja lapsia oleskelee tällä hetkellä ainakin al-Hawlin pakolaisleirillä Syyriassa. Brittilehti  The Guardian  on haastatellut al-Hawlissa ruotsalaista  Lisa Anderssonia , joka kuvasi, että leirillä länsimaiset naiset ovat alinta kastia. Andersson kertoi vuoden ikäisen lapsensa kuolleen leirillä kuukausi sitten ja syytti leirin huonoa terveydenhuoltoa.
 Laajimmillaan Britannian kokoista aluetta hallinnut Isis on ahdistettu nurkkaan Itä-Syyriassa. Yhdysvaltain tukemat SDF-joukot julistivat runsas viikko sitten, että viimeinen taistelu Isisin hallussa olevan Baghuzin kylän valtaamiseksi on alkanut.
 Lue myös :
 Pohjois-Syyrian kurdit: Emme ole vapauttamassa Isis-vankeja

Soini Isis-vierastaistelijoiden mahdollisesta paluusta: Ei sympatiaa


Summary: Tukholman pörssissä listattu Nitro Games saattaa karsia korkeintaan 30 työntekijää.

Kotkalainen peliyhtiö Nitro Games aloittaa yt-neuvottelut. Yhtiön mukaan vähennystarve on korkeintaan 30 työntekijää. Irtisanomisten lisäksi kyseeseen voivat tulla myös lomautukset ja osa-aikaistamiset.
 Yt-neuvottelut aloitetaan taloudellisista ja tuotannollisista syistä, ja ne koskevat koko henkilöstöä. Neuvottelut alkavat viikon kuluttua ja kestävät kuusi viikkoa.
 Kyse voi olla merkittävästä vähennyksestä, sillä yhtiön palveluksessa oli viime vuoden lopussa kaikkiaan 51 työntekijää. Yhtiö kasvoi pörssiin listautumisen yhteydessä, ja sen työntekijämäärä tuplaantui.
 Nitro Gamesin pelejä on esimerkiksi älypuhelimilla ja tableteilla pelattava taistelu- ja fantasiapeli Medals of War.
 Ongelmia uutuuspelin kanssa
 Toimitusjohtaja Jussi Tähtinen kertoo  Talouselämä-lehden haastattelussa , että yhtiöllä oli viime vuoden lopussa ongelmia muun muassa uuden Heroes of Warland -pelinsä kanssa. Peli ei esimerkiksi toiminut kunnolla Android-laitteilla.
 Lisäksi Nitro Games sai valmiiksi uuden mobiilipelin Wargaming-pelijätille. Talouselämän mukaan Wargaming ei kuitenkaan lopulta julkaise peliä, vaan julkaisuoikeudet jäävät Nitro Gamesille. Yhtiö aikoo viedä pelin testimarkkinoille itse.
 Nitro Gamesin osake on listattu Tukholman pörssin First North -listalla.  Yhtiö listautui  vuonna 2017.

Suomalaisen pelifirman nousukiito maailmalle loppui lyhyeen – vähentämässä yli puolet tekijöistään


Summary: Jaakko Kemppainen on Suomen ensimmäinen peliläänintaiteilija.

– Commodore 64, tasavallan tietokone. Se on ehkä se varsinainen lähtökohta tässä minun pelihistoriassani,  Jaakko Kemppainen  kertoo.
 1980-luvulla jättisuosion saavuttaneella kotitietokoneella Kemppainen tahkosi kavereiden ja sukulaisten luona aina, kun se vain oli mahdollista.
 Kemppaisella on pitkä ammattilaistausta pelisuunnittelijana. Pelialan ensimmäisen työsopimuksen Kemppainen allekirjoitti jo vuonna 2002.
 – Olen ollut aallonharjalla menossa uusien juttujen kanssa. Aina pitää kokeilla, mitä löytyy.
 Nyt Kemppainen on Suomen ensimmäinen pelitaiteen läänintaiteilija. Läänintaiteilijat ovat Taiteen edistämiskeskuksen palkkaamia henkilöitä, jotka edistävät oman taiteenalansa tunnettuutta ja harjoittamista määrätyllä alueella Suomessa.
 Eri taiteenalojen osaajat ja pelintekijät yhteen
 Pelitaiteessa yhdistyy monta perinteistä taiteenalaa, graafisesta suunnittelusta käsikirjoittamiseen ja säveltämiseen.
 – Haaveeni on nostaa peleissä olevaa taidetta näkyviin suurelle yleisölle, mutta myös lisätä vuorovaikutusta eri taiteenaloilla työskentelevien ja pelintekijöiden kanssa. Esimerkiksi peliyhtiö Remedystä oli juuri juttua, kuinka he ovat  palkanneet pukusuunnittelijan  pelejään varten. Se on hieno alku, Kemppainen sanoo.
 Heli Salomaan Controliin suunnittelemia vaatteita.  Jussi Mankkinen / Yle
 Kemppainen pohtii myös pelien mahdollisuuksia viestintäkanavana.
 – Haluaisin nähdä pelit välineenä, joilla pystytään viestimään yhteiskunnallisia asioita. Esimerkiksi dokumentaarisissa peleissä ihminen asetetaan tilanteeseen, jossa pitää tehdä vaikeita päätöksiä, mitkä yleensä syntyvät yhteiskunnassa politiikan syövereissä.
 Viiden vuoden mittaisen pestinsä alussa oleva Kemppainen pyrkii olemaan avoin myös muiden kuin digitaalisten pelien suhteen.
 – Kiinnostavaa kuplintaa löytyy myös esimerkiksi roolipeleissä ja live-roolipeleissä.
 Ensimmäinen lajissaan
 Taiteen edistämiskeskuksen (Taike) palkkalistoilla  ei ole aikaisemmin ollut  pelitaiteen läänintaiteilijaa.
 Esimerkiksi graffiteilla, koruilla ja valotaiteella sellainen on jo ollut.
 Idea pelitaiteelle omistautuneesta läänintaiteilijasta syntyi, kun Taikessa haluttiin selvittää, mikä olisi nykyajan nuorison vastine aiempien sukupolvien graffitiharrastukselle.
 Julkisille paikoille maalattavat graffitit ovat kulkeneet pitkän matkan nuorison paheksutuista töhryistä valtavirran tunnustamaksi taidemuodoksi, joka kelpaa vaikka Helsingin taidemuseon näyttelyyn.
 Taiken selvityksissä todettiin, että nuoria kiinnostavat tällä hetkellä pelillisyys ja virtuaalitodellisuus.
 Vaikka lapset ja nuoret ovat videopelien tärkeä kohderyhmä, läänintaiteilijan tarkoitus olisi tukea ennen kaikkea pelialan ammattilaisia ja tehdä pelitaidetta tutuksi pelejä harrastamattomalle yleisölle.
 – Toivottavasti saamme monipuolistettua ihmisten kokemusta ja näkemystä siitä, mitä pelit voivat olla, Kemppainen sanoo.
 Pari viikkoa uudessa työssään olleen Kemppaisen toivotaan edistävän pelialan ammattilaisten asemaa Kaakkois-Suomessa, Hämeessä ja Uudellamaalla. Hän työskentelee Kouvolassa.
 Pelialan läänintaiteilijaksi haki 24 ihmistä.

Jo Commodorea 80-luvulla hakannut pelinikkari haluaa ihmisten näkevän taiteen peleissä: "Pukusuunnittelijan palkkaus pelifirmaan on hieno alku"


Summary: Monella Etelä-Karjalan kunnalla on neuvottelut hyvinvointijättien kanssa meneillään.

Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri (EKSOTE)

Hyvinvointijättien hoivakodeissa paljastuneet laiminlyönnit ja hoivakotien sulkemiset eivät ole säikäyttäneet hoivakiinteistöjen myyyntiä suunnittelevia kuntia. Esimerkiksi Etelä-Karjalassa kunnat jatkavat kauppojen hieromista isojen hyvinvointiyritysten kanssa.
 Lähes kaikki Etelä-Karjalan yhdeksästä kunnasta ovat myymässä sote-kiinteistöjään. Suurin osa kunnista on joko järjestänyt tarjouskilpailun tai aloittanut neuvottelut valitsemansa hyvinvointiyrityksen kanssa. Maakunnan suurin kaupunki Lappeenranta pitää ainoana myyntikohteet vielä omana tietonaan.
 Imatra puolestaan myi sote-kiinteistöjään  jo viime toukokuussa kerralla Attendolle.
 Kriittisyys lisääntynyt
 Kuntien tarkoituksena on päästä eroon kiinteistöistä, jotka saattaisivat jäädä tyhjilleen, jos nykyinen vuokralainen Etelä-Karjalan sosiaali- ja terveyspiiri Eksote lopettaa toiminnan tiloissa. Toinen syy sote-kiinteistöjen myyntiin on kiinteistöjen huono kunto ja välitön remontin tarve.
 Toisaalta kunnilla on toiveena, että yksityiset hoivaketjut tarjoaisivat kunnassa palveluja tulevaisuudessa.
 Kunnanhallitusten puheenjohtajille tehdyn soittokierroksen perusteella kuntien kriittisyys ostajakandidaatteja kohtaan on lisääntynyt.
 "Emme ole perääntymässä"
 Lemin kunta  on myymässä yksityiselle tehostetun asumisen yksikön ja hyvinvointiaseman. Neuvottelukumppaniksi valikoitui tarjouskilpailun jälkeen Attendo.
 – Tässä kohtaa emme ole perääntymässä, sanoo kunnanhallituksen puheenjohtaja  Kati Buuri  (kesk.).
 Julki tulleiden puutteiden ja laiminlyöntien vaikutuksista Lemin ja Attendon välisiin neuvotteluihin on keskusteltu kunnanhallituksen puheenjohtajien ja kunnanjohtajan kesken.
 – Toisaalta on tosi hyvä, että hoivakotien ongelmat ovat tulleet julki. Toivottavasti se jatkossa lisää seurantaa ja valvontaa, ja ehkäpä jo hoitajamitoitukseen tullaan puuttumaan, sanoo Buuri.
 "Neuvottelut jatkuvat omalla painollaan"
 Ruokolahden kunta  neuvottelee sote-kiinteistöjensä  myynnistä Attendon ja Mehiläisen kanssa.
 – Mitään hätäjarrustusta emme ole tekemässä, vaan neuvottelut jatkuvat entisellä painollaan, sanoo kunnanhallituksen puheenjohtaja  Taina Paananen  (kesk.).
 –Hallituksessa henki on sellainen, että odotellaan Eksoten linjauksia, Paananen lisää.
 Savitaipale neuvottelee Mehiläisen kanssa. Kuvan Peiponpesä kuuluu myyntikohteisiin. Yle/Maarit Salivaara
 Ruokolahdella tarvitaan lisää hoitopaikkoja. Niidenkin rakentamisesta neuvotellaan sote-kiinteistöjen ostajaehdokkaiden kanssa.
 Hoidon laatu ja valvonta huolestuttavat
 – Neuvottelut jatkuvat, mutta aikaisempaa kriittisemmin suhtaudutaan, sanoo Savitaipaleen kunnanhallituksen puheenjohtaja  Janne Hölsä  (kesk.).
 Hoidon laatu ja laadun valvonta huolettavat Hölsää eniten. Hän yllättyi, kun Mehiläisestä viime viikolla otettiin yhteyttä ja vakuuteltiin laadun puolesta.
 Savitaipale on sote-kiinteistöjensä myynnissä pisimmällä.  Kunta ja Savitaipaleen Vanhaintukiyhdistys  ovat jo tehneet aiesopimuksen Mehiläisen kanssa.
 Luumäellä sote-kiinteistöjen tarjouskilpailu päättyy tiistaina.  Kilpailutuksen kohteina  ovat hyvinvointiasema, kaksi hoivakotia sekä palveluasuntoja.
 Luumäellä on pohdittu myös kokonaan uuden hyvinvointiaseman rakentamista, jos rakennuttajaksi saataisiin kiinteistösijoittaja.
 – Tarjouksen jättäjille on tehty selväksi, että kunta voi hylätä tarjoukset kokonaan, sanoo kunnanhallituksen puheenjohtaja  Antti Rämä .

Kunnat jatkavat hoivakiinteistöjen kaupittelua kohusta huolimatta: "Hätäjarrutusta emme ole tekemässä"


Summary: Boeing on yksi Puolustusvoimille hävittäjätarjouksen tehneistä valmistajista.

Yhdysvaltalainen lentokonevalmistaja Boeing on saanut maan puolustusministeriöltä luvan tarjota Suomelle elektroniseen sodankäyntiin soveltuvia hävittäjiä.
 F/A-18 Super Hornetista kehitetty Growler-hävittäjä pystyy häiritsemään ja lamauttamaan vastustajan elektronisia järjestelmiä.
 Suomen Puolustusvoimat on pyytänyt ja saanut viisi tarjousta Hornet-hävittäjien seuraajahankkeessa eli HX-hankkeessa. Boeing on yksi tarjouksen tehneistä valmistajista.
 Suomi päättää seuraavan monitoimihävittäjänsä mallin vuonna 2021, ja ensimmäiset koneet saapuvat 2025.
 Lue lisää:
 Tekoäly voittaisi jo nyt ihmisen oikeassa sodassa – ja sen ymmärtäminen on olennaista, kun Suomi tekee päätöksen historiallisesta hävittäjähankinnasta

Boeing sai Yhdysvalloilta luvan tarjota Suomelle elektronisen sodankäynnin taitavia hävittäjiä


Summary: Tiistaiksi suunniteltu huippukokous Jerusalemissa vesittyi, koska Puola perui osallistumisensa siihen.

Puolan, Unkarin, Slovakian, Tšekin ja Israelin yhteinen huippukokous Jerusalemissa on peruttu israelilaisministerin kohukommenttien vuoksi. Puola ilmoitti maanantaina, ettei se lähetä delegaatiotaan Israeliin.
 Israelin virkaa tekevä ulkoministeri  Israel Katz  totesi eilen, että puolalaiset tekivät yhteistyötä natsien kanssa toisessa maailmansodassa.
 Lisäksi Katz sanoi, että ”puolalaiset imevät antisemitismin äidinmaidossaan". Näin totesi vuonna 1989 Israelin aiempi pääministeri  Yitzhak Shamir .
 Puolan juutalaisjohtajat toteavat yhteisessä julkilausumassaan, että Shamirin lausunto oli jo vuonna 1989 epäoikeudenmukainen.
 – Lausunto on 30 vuotta myöhemmin vieläkin kohtuuttomampi tilanteessa, missä niin paljon on tehty molemmilla puolilla yhteisymmärryksen saavuttamiseksi vaikeassa, mutta yhteisessä historiassamme, todetaan julkilausumassa.
 Puolan pääministeri  Mateusz Morawiecki  kuvaili israelilaisministerin kommentteja rasistisiksi ja mahdottomiksi hyväksyä.
 Unkarin, Slovakian ja Tšekin johto matkustaa Jerusalemiin, mutta Tšekin pääministeri  Andrej Babis  kertoo, että paikan päällä käydään ainoastaan kahdenvälisiä keskusteluja. Uusi huippukokous on pääministerin mukaan määrä järjestää myöhemmin tänä vuonna.
 Israel ja Puola kärhämöineet holokaustista aiemminkin
 Puolan ja Israelin välinen diplomaattinen selkkaus käynnistyi jo viime perjantaina, kun Israelin pääministeri  Benjamin Netanyahu  totesi, että puolalaiset olivat osallisia holokaustiin. Israel myöhemmin tarkensi, että Netanyahu puhui puolalaisista, ei Puolan valtiosta.
 Kahden maan väliset suhteet ajatuivat kriisin myös viime vuonna, kun Puola oli säätämässä lakia, jonka mukaan syytökset Puolan kansakunnan tai valtion osallisuudesta natsi-Saksan rikoksiin olisivat kiellettyjä jopa vankeusrangaistuksen uhalla. Puolan hallitsevan Laki- ja oikeus -puolueen mukaan lain tarkoituksena oli estää väärät väitteet, joiden mukaan natsi-Saksan tuhoamisleirit olisivat olleet puolalaisia.
 Lopulta Yhdysvaltain painostus ja Israelin voimakas paheksunta saivat Puolan taipumaan ja se poisti vankeusrangaistusseuraamuksen laista.
 Noin kuusi miljoonaa puolalaista kuoli toisessa maailmansodassa, joista noin puolet oli juutalaisia. Natsi-Saksa rakennutti lukuisia keskitysleirejä nimenomaan Puolan maaperälle, jonka se oli vallannut vuoden 1939 alussa.
 Toisen maailmansodan aikaiset tapahtumat ovat herkkä aihe Puolassa. Monet puolaiset kieltäytyvät hyväksymästä sitä faktaa, että heidän maanmiehensä osallistuvat holokaustiin. Toisaalta tuhannet puolalaiset vaaransivat henkensä pelastaakseen juutalaisia.

”Puolalaiset imevät antisemitismin äidinmaidossaan” – israelilaisministerin kommentit raivostuttavat Puolassa


Summary: Yhä suurempi osa erityisoppilaista opiskelee yleisluokissa erityiskoulun sijaan. Opettajien ammattijärjestö OAJ väittää, että taustalla ovat säästösyyt.

– Vessan lattialla on pissaa, kertoo ekaluokkalainen tyttö opettajalle.
 – Oi kuinka ihanaa, vastaa luokanopettaja  Hanna .
 Vessan siivoaminen saa odottaa. Hannan matematiikantunnilla on 46 ekaluokkalaista, jotka kaikki haluavat opettajansa huomiota.
 – Kymmenen plus kaksi on kaksitoista, oppilas vastaa.
 – Myös yhdeksän plus kolme on kaksitoista, hihkuu toinen.
 – Mitä ihmettä, tietoutta tulee ovista ja ikkunoista, Hanna kehuu.
 Opettajan puhe kuuluu suuren tilan takariviin asti, sillä hänellä on kuulokemikrofoni ja vyöllä pieni kaiutin. Muuten ääni ei kestäisi koko päivää. Tavallisesti Hanna jakaa luokan koulunkäyntiavustajien ja opettajakollegan kanssa, mutta opettajakollega on sairas.
 Hanna tarinoi, kannustaa, kehaisee ja sanoo tiukasti kun joku rikkoo käyttäytymissääntöjä. Kasvoilla ei näy väsymyksen tai hermostumisen merkkejä. Hanna on ollut luokanopettajana 18 vuotta.
 Hän on kuitenkin lopen uupunut.
 – En ole eläessäni ollut näin väsynyt, en koskaan. Valehtelisin jos väittäisin, etten ole miettinyt alan vaihtamista.
 Hanna haluaa kertoa mistä väsymys johtuu. Aihe on kuitenkin arka ja opettajan on suojeltava oppilaidensa yksityisyyttä, joten jätämme hänen henkilöllisyytensä salaiseksi.
 "Olen henkilökohtaisesti huolissani siitä, että en enää riitä yleisopetuksen oppilaille".   Hanna (nimi muutettu), luokanopettaja
 Opettajan väsymisen olennainen syy on tässä: Hannan noin 50 oppilaasta kolmasosa tarvitsisi eriasteista tukea opiskeluunsa. Osa erityistä tukea, osa kevyempää tehostettua tukea. Tukea tarvitsevia on enemmän kuin koskaan aiemmin.
 Matematiikantunnilla valtaosa oppilaista istuu enimmäkseen hiljaa paikallaan. Välillä kuiskataan jotain vierustoverille, mutta huomio pysyy oppikirjassa ja opettajassa.
 Joidenkin oppilaiden katse kimpoilee kirjasta vierustovereiden kautta ikkunaan. Jalat vipattavat, pulpetit menevät auki ja kiinni. Yksi oppilaista nousee tuolilleen seisomaan, toinen menee pulpettinsa päälle. Kolmas kipaisee kohti luokan takaosaa, josta kouluavustaja taluttaa hänet takaisin istumaan. Pari oppilasta huomaa tilaisuuden ja livahtaa käytävään.
 Jos oppilaalla nähdään olevan tarve erityiselle tuelle, on opettajan velvollisuus antaa sitä. Hanna pelkää, ettei tällä hetkellä kykene huomioimaan kaikkia oppilaitaan tarpeeksi. Markku Pitkänen / Yle
 Kyse ei ole ekaluokkalaisille tyypillisestä vilkkaudesta, Hanna sanoo. Erityisoppilaalla voi olla vaikeuksia itsensä hillitsemisessä ja keskittymisessä. Joillekin suuri luokkahuone täynnä lapsia tarjoaa yksinkertaisesti liikaa ärsykkeitä.
 Erityisoppilaalla voi myös olla eriasteisia ongelmia oppimisen kanssa. Silloin tieto tulee pilkkoa pienempiin osiin. Oli ongelma mitä tahansa, erityisoppilas tarvitsee erityisen paljon opettajan huomiota.
 Huonona päivänä muutama erityisoppilas vie opettajan ajan kokonaan. Malttinsa menettäneen lapsen rauhoitteluun tarvitaan syliä, joskus myös voimaa. Silloin opetus luonnollisesti katkeaa.
 – Olen henkilökohtaisesti huolissani siitä, että en enää riitä yleisopetuksen oppilaille. Se on heille väärin, myös heillä on oikeus tulla huomatuksi, Hanna sanoo.
 Hanna ei ole mielipiteineen yksin. Suomen erityisopetus on käymässä läpi muutosta, joka ei miellytä kaikkia opettajia.
 Inkluusio – tasa-arvoa vai säästötoimenpide?
 Vuonna 2017 vajaa viidesosa kaikista peruskoulun oppilaista sai eriasteista oppimisen tukea. Erityistä tukea saavien oppilaiden määrä on yli kaksinkertaistanut parissa vuosikymmenessä.
 Tuen kasvavalle tarpeelle on arvioitu erilaisia syitä. Ehkä lapsiperheiden eriarvoistuminen ja yhteiskunnan kasvava hälinä tuottaa  keskittymiskyvyttömiä  lapsia. Ehkä ongelmat havaitaan, diagnosoidaan ja tilastoidaan aiempaa  herkemmin . Ehkä molemmat syyt selittävät kasvua.
 Oli syy mikä tahansa, yhä suurempi osa tukea tarvitsevista oppilaista on yleisluokassa erityisoppilaille tarkoitetun pienryhmän sijaan.
 Juttu jatkuu grafiikan jälkeen.
 Erityisoppilaista yhä suurempi osuus on osin tai kokonaan yleisopetusluokassa erityiskoulun tai ryhmän sijaan. LÄHDE: Tilastokeskus
 Kehitys on tietoinen valinta.
 Erityisopetuksen siirtyminen yleisopetusluokkaan on osa  inkluusioon  pohjautuvaa kasvatusmenetelmää. Sen mukaan kaikille tulisi antaa oikeus saada opetusta tavallisissa koululuokissa ja erityisluokkiin sijoittamisen tulisi olla poikkeus.
 Tavoitteena on tasa-arvoinen koulu, jossa kukaan ei leimautuisi sen vuoksi, että hän tarvitsee enemmän tukea kuin muut.
 Se on kaunis ajatus, luokanopettaja sanoo.
 – Meidän pitää hyväksyä kaikenlaiset persoonat, oppijat ja työkaverit. Ei voi sanoa, että minä työskentelen vain tietynlaisten ihmisten kanssa.
 Toteutus kuitenkin tökkii. Syynä on raha, sanoo  Opetusalan ammattijärjestö OAJ .
 Samaan aikaan kun tukea tarvitsevien oppilaiden määrä kasvaa, moni kunta kamppailee syvenevien talousvaikeuksien kanssa.
 Erityiskoulujen ja pienryhmien ylläpito on kallista. Se luo paineen siirtää erityistä tukea tarvitsevat oppilaat suureen luokkahuoneeseen. Näin tehdään inkluusion nimissä, mutta motiivina ovat myös säästösyyt, sanoo OAJ:n erityisasiantuntija  Päivi Lyhykäinen .
 – Ehdottomasti on. Oppilaita on siirretty erityisluokilta yleisopetuksen ryhmään, mutta voi olla, että koululla ei ole yhtään erityisluokanopettajaa. Kun ei ole riittävästi opettajia, tukea ei ole mahdollista antaa, Lyhykäinen sanoo.
 Erityiskoulujen määrä on parissa on pudonnut vajaasta kahdesta sadasta 70:ään, kun tuen tarve on samana aikana kaksinkertaistunut. Peruskoulujen määrä on laskenut myös, mutta ei samassa tahdissa. LÄHDE: Tilastokeskus
 Luokanopettaja Hanna epäilee samaa.
 – Kun kuulee opettajakaverien kertomuksia ympäri Suomea, huomaa miten toisissa kunnissa panostetaan opetukseen enemmän. Tiedän luokkia joissa on 50 oppilasta ja kaksi opettajaa. Ja luokkia, jossa opettajia on neljä.
 Hanna ei tyrmää inkluusiota ajatuksena. Mutta jos erityisoppilaat siirretään suureen luokkaan, luokassa on oltava enemmän opettajia. Muuten inkluusion ajatus oppilaiden välisestä tasa-arvostakaan ei toteudu, opettaja sanoo.
 – Ei kaikille ole ikinä saatu sitä tukea mitä he aidosti tarvitsevat. Mutta nyt tuen tarvitsijoita on luokassa liikaa. Se ei ole tasa-arvoa, jos oppilas ei saa sitä tukea jota hän tarvitsee.
 OAJ vaatii muutosta perusopetuslakiin – "opettajat on todella uupuneita"
 Suuri osa Suomen opettajista on sitä mieltä, että tukea ei kyetä antamaan niin paljon kuin oppilaat sitä tarvitsisivat.
 OAJ  kysyi  asiasta jäseniltään pari vuotta sitten. Sadoista vastaajista vain kolme prosenttia oli sitä mieltä, että tuen resurssit ovat riittävät. Yhdeksän kymmenestä oli sitä mieltä, että omilla luokilla olevien erityisoppilaiden tulisi saada pienryhmäopetusta nykyistä enemmän.
 Lopputuloksena käy niin kuin Hannan luokalla. Opettajan aika ja energia menee tukea tarvitsevien oppilaiden kanssa.
 – Saadaan sellaista viestiä, että opettajat on todella uupuneita ja väsyneitä, Lyhykäinen kertoo.
 OAJ ehdottaa asian korjaamista perusopetuslain muutoksilla: Ensinnäkin vastuu tuetun opetuksen rahoittamisesta tulisi siirtää kunnilta valtiolle. Lisäksi lakiin tulisi kirjata entistä vahvempi oikeus pienryhmäopetukseen, sekä mitoitus siitä kuinka monta tuntia erityisopetusta tulee antaa.
 Nyt laki jättää erityisopetuksen käytännön järjestämisen liiaksi kuntien rahatilanteen ja tahdon varaan, järjestö sanoo.
 – Ettei oltaisi erilaisessa tilanteessa riippuen siitä, mihin kuntaan sattuu syntymään tai muuttamaan.
 "Pahimmillaan johtaa siihen, että opettajat eivät enää halua hakeutua tälle alalle".   Hanna (nimi muutettu), luokanopettaja
 Oppilaat ovat eriarvoisessa tilanteessa myös kuntien sisällä, sanoo luokanopettaja Hanna. Esimerkiksi hänen koulussaan on pienryhmiä erityisoppilaille, mutta kaikki eivät niihin mahdu.
 Se on hänen mielestään sääli, sillä joillekin oppilaille paras paikka on ehdottomasti pienryhmä, eikä suuri luokka. Tällaisten lasten vanhempia hän suosittelee ottamaan paikan vastaan jos siihen tarjoutuu tilaisuus.
 – Sanon heille, että lapsesi ei ole huono, vaan hän tarvitsee tukea. Mitä aikaisemmassa vaiheessa tukeen saadaan panostettua, sitä paremmat mahdollisuudet on onnistua siinä, että hänet saadaan myöhemmin yhteiskuntaan mukaan.
 Hannan matematiikantunti on päättynyt. Viikosta on kuitenkin tulossa pitkä, sillä lauantai menee hallituksen kilpailukykysopimuksen mukaisesti "kikyillessä", eli opettajille järjestettyä luentoa kuunnellessa.
 – Ja tarvitsisin todellakin ne lauantait lepäämiseen, Hanna naurahtaa.
 Hanna on kuitenkin täysin tosissaan. Työn kuormittavuuden on pakko laskea, muuten opettajat eivät jaksa, hän sanoo.
 Mitä jos niin ei käy?
 – Pahimmillaan se johtaa siihen, että opettajat eivät enää halua hakeutua tälle alalle. Liika on liikaa.
 Juttua päivitetty 18.2.2019 klo 20.04: Jutussa luki: "Näin tehdään inkluusion nimissä, mutta oikeasti motiivi on säästäminen, sanoo OAJ:n erityisasiantuntija Päivi Lyhykäinen". Muutettu muotoon: "Näin tehdään inkluusion nimissä, mutta motiivina ovat myös säästösyyt, sanoo OAJ:n erityisasiantuntija Päivi Lyhykäinen".
 J uttua päivitetty 18.2.2019 klo 22.31: Jutun alkuun lisätty maininta luokassa tavallisesti olevista koulunkäyntiavustajista.

Suomi siirsi erityisoppilaat suuriin luokkiin, eivätkä kaikki opettajat pidä muutoksesta: "En ole koskaan ollut näin väsynyt"


Summary: Paavi Franciscuksen koolle kutsuman kokouksen teemana on alaikäisten suojeleminen seksuaaliselta hyväksikäytöltä.

Onko Vatikaani vihdoin valmis puuttumaan tarvittavalla vakavuudella katolista kirkkoa riivaaviin hyväksikäyttötapauksiin?
 Kysymykseen odotetaan selvyyttä tällä viikolla, kun Vatikaani järjestää katolisen kirkon johtajille huippukokouksen, jonka teemana on lasten suojeleminen seksuaaliselta hyväksikäytöltä kirkon sisällä.
 Neljän päivän mittaisen tapahtuman päämääränä on löytää kirkon johtajia sitovia keinoja ehkäistä ja taistella lasten hyväksikäyttöä vastaan sekä varmistaa, ettei hyväksikäyttötapauksia enää peitellä, Vatikaanin viestinnästä kerrotaan.
 Ohjelmaan kuuluu muun muassa paneelikeskusteluja ja ryhmätöitä, ja sen aikana kuullaan myös hyväksikäytön uhreja.
 – Jokaisen piispan on kokouksen jälkeen määrä ymmärtää, että heillä on vastuu puuttua näihin tekoihin. Emme voi ajatella pystyvämme estämään kaikkea hyväksikäyttöä kirkossa, mutta varmistamme, että siihen puututaan ja siitä kannetaan seuraukset, sanoi yhdysvaltaiskardinaali  Blase J. Cupich  Vatikaanin tiedotustilaisuudessa maanantaina.
 Huippukokoukseen odotetaan saapuvan lähes kaksisataa katolisen kirkon kansallisen tason johtajaa Aasiasta, Afrikasta, Pohjois- ja Etelä-Amerikasta sekä Euroopasta.
 Blase J. Cupich Kamil / Krzaczynski / EPA
 Hyväksikäyttöskandaali paisunut entisestään
 Huippukokouksen koolle kutsuminen seurasi  Vatikaanin julkaisemaa kirjettä , jonka Paavi Franciscus kirjoitti viime elokuussa.
 Paavi myönsi kirjeessä, että kirkon olisi pitänyt puuttua ongelmaan aiemmin ja tuomitsi sen, että kirkon sisällä tapahtumia on peitelty. Se oli  Paavi Franciscukselta  ensimmäinen näin voimakas kannanotto asiaan.
 Huippukokousta edeltää katolisen kirkon kannalta jälleen yksi häpeällinen vuosi. Useissa maissa on paljastunut jälleen tuhansittain uusia hyväksikäyttötapauksia, jotka ovat kohdistuneet sekä alaikäisiin että nunniin.
 Rikoksista on tuomittu myös kirkon korkea-arvoisia johtajia. Viime lauantaina, 16. helmikuuta Vatikaani tiedotti, että lasten ja aikuisten seksuaalisesta hyväksikäytöstä tuomittu yhdysvaltalaiskardinaali  Theodore McCarrick  on erotettu  katolisen kirkon papistosta .
 Hän oli ensimmäinen pappi sataan vuoteen, jolta evättiin tämä katolisen kirkon hierarkian toiseksi korkein arvonimi.
 Myös australialaiskardinaali, Vatikaanin talousministeri  George Pellia  on syytetty seksuaalirikoksista. Pell on  kiistänyt syytteet . Viime joulukuussa Paavi Franciscus erotti Pellin kardinaalien neuvostosta.
 Kardinaalit ovat paavin lähimpiä neuvonantajia.
 Viime heinäkuussa australialainen arkkipiispa  Philip Wilson   tuomittiin vuodeksi vankeuteen  lasten hyväksikäytön peittelemisestä.
 Chilessä kymmeniä pappeja syytetään satojen lasten hyväksikäytöstä viime vuosikymmeninä. Viime vuonna myös esimerkiksi  Saksassa  ja Yhdysvalloissa Pennsylvaniassa on paljastunut pitkään kestäneitä, laajamittaisia vyyhtejä, joissa sadat papit ovat käyttäneet hyväksi tuhansia lapsia.
 Lisäksi helmikuussa Paavi Franciscus myönsi, että katolisen kirkon papit ja piispat ovat  käyttäneet myös nunnia seksuaalisesti hyväkseen.
 "Ongelma ei ratkea kolmessa päivässä"
 Odotukset huippukokouksen suhteen ovat korkealla, ja siitä on ennustettu jopa Paavi Franciscuksen lähes kuusi vuotta kestäneen kauden käänteentekevää hetkeä.
 Kun Paavi Franciscus valittiin, hän peräänkuulutti, että kirkon sisällä tapahtuvaan alaikäisten hyväksikäyttöön  puututtava kovalla kädellä . Hän on useita kertoja tuominnut seksuaalisen hyväksikäytön julkisesti ja esimerkiksi tavannut uhreja.
 Hänen konkreettisia toimenpiteitään ongelmaan puuttumiseksi on kuitenkin monin paikoin pidetty riittämättöminä tai viivästyneinä.
 Paavi Franciscus kommentoi tammikuussa, että odotukset huippukokouksen suhteet ovat liian korkeat.
 – Meidän on madallettava odotuksiamme. Hyväksikäyttöongelmat tulevat jatkumaan, sillä ne ovat inhimillisiä ongelmia, Franciscus sanoi  The New York Timesin mukaan .
 Myös Vatikaanin tiedotustilaisuudessa maanantaina puhunut Maltan arkkipiispa  Charles Scicluna  korosti, että tulevan viikonlopun kokous on vain yksi askel hyväksikäyttöön puuttumisen “tuskaisella tiellä”.
 – On epärationaalista odottaa, että ratkaisemme monimutkaisen ongelman kolmessa päivässä. Mutta se, mitä voimme odottaa, on se, että ongelmaan puuttuminen ei jää vain näihin päiviin, Scicluna sanoi.

Katolisen kirkon johtajat keskustelevat Vatikaanissa lasten hyväksikäytöstä – “Se, mitä olemme tehneet tähän mennessä, ei ole riittänyt”


Summary: Metsien hiilivaraston kasvattaminen ei onnistu edes nykyisillä hakkuumäärillä.

Hallituksen tavoite hakkuiden lisäämisestä on törmäämässä yhä selvempään näyttöön hakkuiden haittavaikutuksista ilmaston lämpenemisen hillinnässä.
 Suomen ilmastopaneelin arvion mukaan jo nykyiset hakkuumäärät uhkaavat hiilinieluja, joiden avulla lämpenemistä voi estää ja hillitä. Paneelin tutkimien useiden metsämallien viesti on se, että hakkuita ei kannata lisätä, jos Suomen tärkein hiilinielu metsissä halutaan säilyttää.
 Käytännössä huoli ei vielä näy, sillä metsissä käy tällä hetkellä kova kuhina. Hakkuumäärät ovat viime vuoden ennakkotietojen mukaan vain muutaman miljoona kuutiota jäljessä nykyisestä 80 miljoonan kuution tavoitteesta. Taso on ennätyksellisen korkea.
 Ilmastopaneelin "Ilmastoviisas biotalous" -hankkeen yksi lopputulema on, että tavoitteen yli ei kannata mennä vaarantamatta nykyistä hiilinielua. Muutaman prosentin lisäys leikkaa jo nielujen kokoa.
 Vaikka paneelin käyttämissä malleissa on paljon epävarmuuksia, vain Luonnonvarakeskuksen (LUKE) ja hallituksen käyttämä malli tukee sitä, että metsiä voi samaan aikaan hakata ja säästää hiilinieluksi. Muissa malleissa lisääntyvät hakkuut vähentävät nieluja vuosikymmeniksi eteenpäin. LUKE on  päivittänyt  omaa MELA-malliaan, paneeli on käyttänyt sen aikaisempaa versiota vanhemmilla metsätiedoilla. Päivitetetyt tiedot ovat aiheuttaneet epäilyksiä arvioiden  kestävyydestä.
 Yle Uutisgrafiikka
 – Mallit poikkeavat toisistaan paljon, mutta yksi vahva viesti on se, että jos hakkuutasoa lähdetään nostamaan, kaikki mallit ennustavat, että hiilinielut jäävät 2065 mennessä pienemmiksi, yliopistotutkija Tuomo Kalliokoski Helsingin yliopistosta ynnää.
 Metsien hiilinielujen kasvattaminen on yksi tapa toteuttaa päästötavoitteita
 Jos hakkuita vähennetään nykyisestä, metsät varastoivat ilmastoa lämmittäviä hiilidioksidipäästöjä. Paneelin mukaan poliittiset päättäjät toimivat ilmastoviisaasti, jos metsiä käytetään keinona päästöjen nopeahkossa vähentämisessä puihin sekä maahan.
 Ilmastopaneelin yhtenä kolmesta hakkuutavoitteesta oli 40 miljoonan kuution hakkuut eli käytännössä nykyisten hakkuiden puolittaminen. Silloin palattaisiin 90-luvun alun hakkuumääriin. Tutkijat huomasivat, että tällä tasolla metsiin kertyy kunnolla hiiltä imemään esimerkiksi  liikenteen  vaikeasti leikattavia päästöjä.
 Tuolla 40 miljoonan tasolla metsiin kertyy myös monimuotoisuuden ja lukuisten lajien menestymisen kannalta tärkeätä lahopuuta.
 Taso auttaisi mallien mukaan tavoitetta, jonka mukaan suomalaisten päästöt ovat pienemmät kuin nielut mahdollisimman nopeasti. Metsät ja niiden nielu on yksi tärkeimmistä keinoista päästä tavoitteeseen. Tason valinta on ollut paneelin mukaan kuitenkin tekninen.
 – Meidän täytyy nyt miettiä, mikä on järkevä tapa vähentää päästöjä. Lisäämmekö metsänieluja vai vähennämmekö maatalouden ilmastopäästöjä, ilmastopaneelin jäsen, Helsingin yliopiston metsänhoitotieteen professori Markku Kanninen puntaroi.
 Kanninen viittaa muun muassa siihen, että  peltojen  raivauksesta lannanlevitysalaksi syntyy vuosittain paljon ilmastopäästöjä. Metsiä ei kuitenkaan enää raivata entiseen malliin lantapelloiksi.
 Ville Honkonen
 Paneelin laskelmissa on keskitytty puhtaasti luonnontieteellisiin käytössä oleviin tietoihin metsistä ja maaperän hiilivaroista. Siinä ei oteta huomioon sitä, että metsistä saatavilla puutuotteilla on tarkoitus korvata jatkossa isompi osa fossiilisilla polttoaineilla valmistettuja tuotteita.
 Korvaavista tuotteista ja materiaalien vaikutuksista ei ole vielä olemassa tarkkoja tietoja.
 Malleissa ei huomioida miten lämpeneminen vaikuttaa maaperään
 Pääministeri Juha Sipilä (kesk.) on viimeksi tammikuun alussa  kannattanut  lisähakkuita vedoten tutkimustietoihin siitä, että metsänielut voidaan säilyttää. Sipilä viittaa Luonnonvarakeskuksen päivitettyihin arvioihin.
 Hallituksen alainen metsäneuvosto ei ole lähtenyt korottamaan hakkuutavoitteita liittyen juuri ilmastovaikutusten epävarmuuteen. Paineista huolimatta neuvosto pitää joulukuun päivitetyssä strategiassaan hakkuutavoitteen ennallaan 80 miljoonassa kuutiossa vuoteen 2025 asti. Tämä on vähemmän kuin viime syksyn Luonnonvarakeskuksen metsien inventoinnin tulokset antaisivat myöden.
 Jo jonkin aikaa jatkuneen metsien kasvuun nojaten, LUKE:ssa on tehty myös arvioita, joiden mukaan hakkuita voisi lisätä ensi vuosikymmenellä yli 90 miljoonaan kuutioon. Paneelin mukaan puiden kasvu ei lisäänny kestävästi niin voimakkaasti, että metsät kestäisivät tavoitteiden toteuttamisen.
 Ilmastopaneeli  tuo esille  eri mallien isot epävarmuustekijät. Yhdessäkään niissä ei ole esimerkiksi vielä huomioitu, miten ilmaston lämpeneminen muuttaa maaperää ja sitä kautta välillisesti myös puiden kasvua. Hakkuutavoitteissa on oletettu, että puuston kiihtyvä kasvu lämpimämmässä ilmassa lisää myös hakattavan puun määrää.
 Yksikään malli ei tätä vielä tue, koska maaperän muutoksista on vielä vähän tietoa. Kasvu ei välttämättä ole automaattista, vaan ilmastonmuutoksen aiheuttama maan vettyminen tai kuivuminen voi mahdollisesti myös vähentää kasvua.
 Suomi pyrkii täyttämään Pariisin ilmastosopimuksen tavoitteen rajata globaali lämpötilannousu 1,5 asteeseen. Suomen ilmastopaneelin mukaan Suomen tulee olla hiilineutraali 2030-luvun puoliväliin mennessä. Paneelin linjaus on tiukempi, kuin hallituksen ja lähes kaikkien eduskuntapuolueiden viime vuoden lopulla  sopima tavoite  tiukentaa ilmastopolitiikkaa.
 Tavoitteen saavuttaminen vaatii, että niin sanottu maankäyttösektori eli metsät, pellot ja muu maankäyttö pystyisivät varastoimaan kaikki tuolla sektorilla syntyvät päästöt – ja myös muita päästöjä.
 Tähän mennessä maatalouden päästöjä on ollut vaikea vähentää ja pelloista tulee tällä hetkellä useita ilmastokaasuja.
 Lue myös:
 Suomen metsien hiilinielut arvioitu alakanttiin – uudet laskelmat antavat huikeita arvioita
 Professori: Suomen hiilinielulaskelma on tehty väärin – hyödyntää EU-järjestelmän heikkouksia
 Suomi voi hakata lisää metsiä ja ilmastotavoitteet täyttyvät silti, kertoo uusi laskelma – tutkijat ja luonnonsuojeluliitto erimielisiä

Vain yksi malli tukee hallituksen hakkuutavoitteita – Ilmastopaneeli: viisainta olisi vähentää hakkuita


Summary: Iso osa seksuaalirikoksista jää ilmoittamatta poliisille. Syynä on usein uhrin häpeä.

– Ihan mitä tahansa, niin sinä et ole tehnyt mitään väärää. Et ole yhtään syyllinen, äiti sanoi.
 Jessica ei olisi halunnut puhua asiasta.
 Hetkeä aiemmin äiti oli alkanut jutella  Oulun tapahtumista . Vastaava tapaus oli tullut julkisuuteen  myös pääkaupunkiseudulla , missä Jessicakin asuu.
 Tapauksissa useat eri miehet olivat viestitelleet lukuisten alle 15-vuotiaiden kanssa. Osa viestittelystä oli edennyt niin pitkälle, että poliisi epäilee tekijöitä törkeistä lapsen seksuaalisista hyväksikäytöistä ja törkeistä raiskauksista.
 Jessican äiti oli viemässä häntä ja hänen kaveriaan kotiin autolla. Äiti tiedusteli, että olivatko Jessica tai hänen ystävänsä saaneet viestejä tuntemattomilta.
 Jessicalle tuli pakottava tarve puhua äidille. Hän odotti, että kaveri jäisi pois kyydistä, ja alkoi kertoa.
 Tuttu ilmiö jo kymmenen vuoden takaa
 Lapsiin kohdistuvat seksuaalirikokset ovat olleet esillä mediassa sen jälkeen, kun poliisi kertoi epäilevänsä  yhteensä yhdeksää seksuaalirikosta Oulussa . Niihin on liittynyt yhteydenpitoa sosiaalisessa mediassa.
 Näin vältät houkuttelun verkossa Älä vastaa tuntemattomille verkossa. Jos päädyt viestittelemään tuntemattomille, älä kerro henkilökohtaisista asioista. Vältä kuvailevia viestejä, joissa kerrot esimerkiksi mitä sinulla on päälläsi tai mitä olet parhaillasi tekemässä. Älä lähetä selfieitä, kuvia tai videoita. Vastaa vain lyhyesti ja epämääräisesti. Sano “ei” tai “en halua puhua tästä”, jos aihepiiri tuntuu epämiellyttävältä. Lähde: Manja Nikolovska, väitöskirjatutkija
 Jo kymmenen vuotta sitten  sosiaali- ja terveysministeriö kirjoitti  lasten seksuaalista hyväksikäyttöä selvittäneen työryhmän muistiossaan, että netin välityksellä tapahtuva seksuaalisen hyväksikäytön valmistelu eli niin kutsuttu nettigrooming on lisääntynyt.
 Verkossa tapahtuva houkuttelu oli johtanut jo silloin joihinkin fyysisiin hyväksikäyttöihin.
 Vuonna 2010  Pelastakaa Lapset -yhdistys teki laajan selvityksen , millaista nettihoukuttelua viranomaisten tietoon oli tullut. Sen perusteella suurin osa uhreista on 13–15-vuotiaita tyttöjä.
 Lapsiin kohdistuvien seksuaalirikosten vaikeus on se, että  vain pieni osa  niistä tulee viranomaisten tietoon.
 Tyttöjen ja käyttäjän viestittely on suomennettu. Yle Uutisgrafiikka
 Jessica ja tämän ystävä Rebecca tietävät, että on olemassa ihmisiä, jotka ovat joutuneet kokemaan saman kuin hekin. Tai pahempaakin.
 Tytöt haluavat jakaa oman tarinansa ja rohkaista ilmoittamaan kaikista ahdistavista viesteistä aikuisille.
 Jessica ja Rebecca vakuuttavat, että kertominen vie asioita eteenpäin. Kun asiasta puhuu, sen kanssa ei ole enää yksin.
 – Ei ole enää niin kovassa ahdistuksessa koko ajan siitä ihmisestä ja siitä mitä se voi tehdä, Jessica sanoo.
 Jessican ja Rebeccan tapauksessa kaikki sai alkunsa yökyläreissusta.
 Ensimmäiset viestit tuntemattomalta
 Rebecca oli loppuvuodesta 2018 ystävänsä luona yökyläilemässä. Kutsutaan tätä kolmatta ystävää tässä yhteydessä vaikka Maricaksi. Marica ei halunnut kertoa Ylelle omista kokemuksistaan.
 Kaksikko makoili sängyllä ja selaili puhelimiaan, kun heitä lähestyi sosiaalisessa mediassa tuntematon käyttäjä.
 Käyttäjä tiedusteli yksityisviestillä molemmilta tytöiltä, että minkä ikäisiä nämä ovat ja asuvatko he Suomessa.
 Tyttöjen ensimmäinen ajatus oli, että asialla on joku heidän luokkakavereistaan. Viestien lähettäjän kuvat olivat sellaisia, ettei niissä näkynyt kasvoja. Tytöt pähkäilivät, että kyseessä olisi hauska kepponen, jolle voitaisiin nauraa seuraavalla viikolla koulussa.
 He eivät olleet saaneet aiemmin viestejä tuntemattomilta.
 Kuka tahansa voi joutua uhriksi
 Tyypillistä on, että verkossa lapsia houkuttelevalla on useita uhreja ja että hän esiintyy netissä väärällä nimellä sekä kuvalla.
 Pelastakaa Lapset -yhdistyksen selvityksen mukaan lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä epäilty otti tyypillisimmin yhteyttä uhreihinsa kommentoimalla kuvia tai kehumalla yksityisviesteillä.
 Tyttöjen ja käyttäjän viestittely on suomennettu. Yle Uutisgrafiikka
 Vuonna 2012 julkaistu eurooppalainen  verkossa tapahtuvan houkuttelun loppuraportti tunnisti  kaksi uhriksi joutumisen riskiryhmää.
 Ensimmäiseen riskiryhmään kuuluivat lapset, joilla oli ongelmia monilla elämänalueilla ja ongelmallinen suhde vanhempiin. Heillä oli heikko itsetunto ja he olivat yksinäisiä.
 Toiseen ryhmään kuuluivat seuralliset ja estottomat seikkailun etsijät. Heidän katsottiin olevan itsevarmoja ja he uskoivat pitävänsä verkkokeskustelut omassa kontrollissaan.
 Riskiryhmistä huolimatta uhriksi voi joutua kuka tahansa.
 Rebeccalla ja Jessicalla on tiivis kaveriporukka ja läheiset suhteet vanhempiinsa. Heille yhteydenpito tuntemattoman käyttäjän kanssa oli aluksi vitsailua.
 Mitä kautta se löysi meidät?
 Rebecca naureskeli kaverinsa huoneessa miehen kirjoitusvirheille. Viestien englanti ei ollut ollut kovin kummoista. Esimerkiksi sana “see” (nähdä) oli vääntynyt “sea”:ksi (mereksi).
 Verkossa tapahtuva seksuaalissävytteinen viestittely on kansainvälinen ongelma, eikä se rajoitu maiden rajoihin. Esimerkiksi vuonna 2017 Sveitsin poliisi tutki kiristystapausta, jonka  epäiltiin päättyneen suomalaistytön itsemurhaan .
 Verkon kautta tapahtuva rahan ja seksin kiristäminen lapsilta on Euroopan poliisiviraston  Europolin mukaan  lisääntynyt räjähdysmäisesti koko Euroopassa.
 Rebeccaa, Maricaa ja Jessicaa lähestyneen käyttäjän olinpaikkaa ei toistaiseksi tiedetä. Hän saattaa olla Suomessa tai sitten jossain ihan muualla.
 Tytöt eivät myöskään tiedä, miksi käyttäjä rupesi juttelemaan juuri heille.
 – Mitä kautta se oikein löysi meidät, Rebecca kysyy.
 Lienee sattumaa, että Rebecca ja Marica olivat samassa paikassa, kun he alkoivat saada viestejä.
 Viestittely ällötti
 Todennäköistä kuitenkin on, että käyttäjä etsi juttukavereita tyttöjen seuraajista ja seurattavista, sillä sama käyttäjä alkoi lähestyä myös muita kaveriporukan tyttöjä. Käyttäjä rupesi viestittelemään myös Jessican kanssa.
 Pian keskustelu alkoi saada outoja piirteitä.
 Harmiton jutustelu vaihtui kehuihin vartalon seksikkyydestä ja kyselyihin tyttöjen seksuaalisesta suuntautumisesta. Jotkut kysymykset koskivat seksin harrastamista.
 Mikäli viesteihin vastaaminen kesti, käyttäjä lähetti runsailla huutomerkeillä varustetun viestin, jossa tämä kyseli syytä vastausviiveeseen. Tai poisti hetkeä aiemmin lähettämänsä viestit kokonaan.
 Sitten viestittelijä alkoi lähettää seksuaalisia kuvia ja videoita.
 Kun Jessica pyysi käyttäjää tiukkasanaisesti lopettamaan viestien lähettämisen hänelle ja ystävilleen, käyttäjätili pyysi alastonkuvaa.
 Yle Uutisgrafiikka
 – Minua ällöttää, että tuollainen ihminen on minulle jutellut, Jessica sanoo muistellessaan millaisia viestejä hän oli saanut.
 Hänellä on osa viesteistä tallessa puhelimessa. Yle on tutustunut tyttöjen tallentamiin kuvakaappauksiin.
 Vaarallinen leikkikenttä
 Viestien lähettäjä voi naamioida houkuttelun seksuaalisiin tarkoituksiin normaaliin tutustumiseen ja ystävyyteen.
 – Me vaan mietittiin, että se oli vitsi. Mutta nyt kun miettii, niin ei tuollaisia mennä sanomaan kellekään tai kysytä keltäkään, Jessica pohtii reilu kuukausi sen jälkeen, kun hän on saanut viimeisen viestin käyttäjältä.
 Alastonkuvan pyytämistä Jessica ei enää pitänyt vitsinä. Pyynnöstä tuli Jessicalle todella epämukava olo. Uutisointi Oulun tapahtumista lisäsi ahdistusta entisestään.
 Jyväskylän yliopiston väitöskirjatutkijan Manja Nikolovskan mukaan uhrit usein uskovat tekijän olevan heidän ystävänsä tai viestittelevät tuntemattomien käyttäjien kanssa huvin vuoksi.
 – Verkko on lapsille leikkikenttä, mutta se on hyvin vaarallinen sellainen, Nikolovska sanoo.
 Nikolovska työstää lasten houkuttelua verkossa koskevaa väitöskirjaa. Sen on määrä valmistua tänä vuonna.
 Kuvailevat vastaukset ovat vaarallisia Jyväskylän yliopistossa tekeillä olevan tutkimuksen mukaan yksi vaarallisimmista nettihoukuttelun muodoista on fantasiointiin perustuva viestittely. Siinä tekijä yrittää kääntää lapsen vastaukset seksuaalisiksi asioiksi. Kun lapsi kertoo pitävänsä saunasta, tekijä kyselee meneekö lapsi saunaan alasti. Kun lapsi kirjoittaa olevansa kaverin luona yökylässä, tekijä kyselee, että onko tällä yöasua päällään. Tekeillä olevan tutkimuksen mukaan erityisesti tämäntyyppisest keskustelut liukuvat helposti seksuaalissävytteiseen viestittelyyn. Lähde: Manja Nikolovska, väitöskirjatutkija
 Rikosuhripäivystyksen nuorten palveluiden kehittämisessä työskennellyt Maatu Arkio-Lampinen luettelee merkkejä, jotka kertovat keskustelun menevän liian pitkälle. Näitä ovat Arkio-Lampisen mukaan esimerkiksi runsas kehuminen, kehotukset olla kertomatta viestittelystä aikuisille, suorat seksuaaliset ehdottelut ja uhkailu.
 Arkio-Lampinen kertoo, että seksuaalinen viestittely voi olla esimerkiksi kysymyksiä seksiin liittyen. Kysymyksiin lukeutuvat myös tiedustelut siitä, mitä lapsella on päällä tai millaiset alusvaatteet hänellä on. Näistä aiheista keskustelu alaikäisen kanssa saattaa täyttää rikoksen tunnusmerkistön.
 Myös seksuaalisen materiaalin lähettäminen tai näyttäminen lapselle on laissa kielletty. Näitä voivat olla vaikkapa alastonkuvien pyytäminen tai lähettäminen.
 Häpeä estää kertomasta
 Tytöt kertovat vastailleensa käyttäjälle vähäsanaisesti ja kohteliaasti. Pian he huomasivat jääneensä kierteeseen.
 – Se oli tosi noloa, että olen joutunut tällaiseen tilanteeseen, joka loppuu siihen, että minulta on kysytty alastonkuvaa, Jessica sanoo.
 Rebeccaa hävetti se, että hän oli valehdellut käyttäjälle poikaystävästä, jotta saisi tämän lopettamaan.
 Uhrin häpeä on keskeinen syy siihen, miksi iso osa seksuaalirikoksista jää ilmoittamatta viranomaisille.
 Poliisi selvittää viestien lähettäjää
 Jessican ja Rebeccan ahdistus helpotti sen jälkeen, kun he saivat kerrottua vanhemmille vastaanottamistaan viesteistä. He eivät koskaan tavanneet viestien lähettäjää.
 Nyt tapausta selvittää poliisi. Ainakin viisi tyttöä kaveriporukasta on tehnyt rikosilmoituksen.
 Rebeccan ja Jessican kotipaikan paikallispoliisista kerrotaan, että vastaavanlaisesta viestittelystä nuorien kanssa sosiaalisessa mediassa on käynnissä useita tutkintoja. Niitä tutkitaan lapsen seksuaalisina hyväksikäyttöinä, lapsen seksuaalisen hyväksikäytön yrityksinä ja lapsen houkuttelemisina seksuaalisiin tarkoituksiin.
 Tällä hetkellä tytöt ja heidän perheensä voivat vain odottaa. Poliisi yrittää saada viestien lähettäjän henkilöllisyyden selville.
 – Se on ahdistava tunne, kun me ei tiedetä, että jutteleeko se jolllekin toiselle tytölle tällä hetkellä, Jessica sanoo.
 – Tai jos joku on menossa vaikka tapaamaan sitä, Rebecca jatkaa.
 Käyttäjätili on edelleen aktiivinen.
 Viesteihin ei kannata vastata
 Tytöt haluavat rohkaista ikätovereitaan raportoimaan kaikista epämiellyttävistä viesteistä aikuisille.
 – Minä olen onnellinen siitä, että me sanottiin tästä. Tiedän, että sillä on vähemmän mahdollisuuksia satuttaa ketään muuta, Rebecca sanoo.
 – Pliis sanokaa näistä asioista. Vaikka tuntuisikin siltä, että se on nurkkaus mistä ei pääse pois, Jessica vetoaa lapsiin ja nuoriin.
 Tuntemattomien viesteihin tytöt neuvovat suhtautumaan varauksella.
 Rebecca sanoo, että kannattaa pohtia pahinta juttua, mitä voisi tapahtua, jos vastaa viestiin.
 Tapaamaan ei ainakaan kannata mennä, vaikka joku tarjoaisi alkoholia tai tupakkaa. Myöskään tarkkaa olinpaikkaa ei kannata kertoa, tytöt opastavat.
 Jessica ja Rebecca eivät enää itse vastaisi tuntemattoman lähettämiin viesteihin. Ei, kun he tietävät, mitkä voivat olla seuraamukset.
 Et ole tehnyt mitään väärin
 Äidin Jessicalle sanomat sanat olivat tärkeät koko vyyhdin purkautumisessa.
 – Ihan sama mitä on lähettänyt, niin se ei ole sinun vikasi.
 Ilman niitä sanoja kaveriporukan saamat viestit eivät olisi luultavasti tulleet vanhempien ja viranomaisten tietoon.
 Jessica ja Rebecca haluavat sanoa saman kohtalotovereille.
 – Haluan, että jokainen tyttö ja poika tietää, että ne eivät ole tehneet mitään väärin, Jessica sanoo.
 Apua ahdistaviin tilanteisiin saat  Rikosuhripäivystyksen chatissa . Asiattomista viesteistä voi tehdä ilmoituksen myös  Nettivihjeen kautta .
 Jessican, Rebeccan ja Marican nimet on muutettu.
 Lue myös:
 Tuhat tutkintaa, joista ei kerrota – Ylen selvitys kokoaa tietoa seksuaalirikosepäilyistä eri puolilta Suomea ja valottaa, mikä tekee Oulun tapauksesta “ilmiön”
 Tuore tuomio valottaa, miten lapsen metsästäjä toimii verkossa: Olet kaunis ja ihana tyttö, rakastan sinua tavalla, jolla kukaan muu ei ole ennen rakastanut

Tuntematon pyysi netissä Jessicalta alastonkuvaa ja kyseli Rebeccalta seksistä – 13-vuotiaat rohkaisevat puhumaan: “Pliis sanokaa näistä asioista”


Summary: Yli 135 000 vanhusta käy vielä eläkkeelläkin palkkatyössä. Määrä kasvaa kohisten.

Vanhuuseläke & lakisääteinen työeläkevakuutus

Tästä on kyse Yhä useampi käy töissä vanhuuseläkkeellä ollessaan. Useimmiten työssäkäynti ei johdu taloudellisista syistä. Töistä haetaan tekemistä, sosiaalisia suhteita  ja yksinäisyyden tunteen vähentämistä.
 Kerkeästi askeltava pieni nainen avaa hotellin ulko-oven tervetulotoivotuksin jo ennen kuin auton ovi on pamahtanut kiinni.  Veera Härkönen  katsoo silmiin ja pahoittelee, ettei ole ehtinyt lakaista yöllä satanutta pehmeää lunta kunnolla pois portailta. Hän on tullut töihin aamuviiden korvilla.
 Minä olen se aamupalahoitaja, mutta siivoilen paikkoja tarvittaessa ja huonesiivouksiakin olen tehnyt. Olin aiemmin työkyvyttömyyseläkkeellä, kun ranteeseen tuli pieni vika. Kun se leikattiin, siitä tuli parempi kuin entisestä.
 Olen nyt tehnyt reilun kolme vuotta näitä pätkiä täällä hotellilla, kun kysyivät tulemaan apuun. Pääsin, kun työ mieheni omaishoitajana päättyi ja olen voinut elää itselleni. En ole oikeastaan koskaan kysynyt töitä, aina on tultu tarjoamaan. Ensimmäiseen työpaikkaankin kysyttiin tulemaan, olin vähän toisella kymmenellä. Kolmekin työpaikkaa olisi ollut yhtä aikaa, täällä Sotkamossa.
 On minulla harrastuksiakin. Ennen lauloin Solina-kuorossa ja kirkkokuorossa, mutta nyt siellä on uusi johtaja ja ei voi olla pois. Heti jää jälkeen. Mutta näytelmäpiiri ja karaoke ovat minulle tärkeitä.
 72-vuotias Veera Härkönen on yksi kymmenistä tuhansista vanhuuseläkeläisistä, jotka käyvät edelleen töissä.
 Iäkkäät eivät ota turhia askelia
 Eläkeläisten tekemät työt ovat tyypillisesti pätkittäisiä, kertoo Eläketurvakeskuksen kehityspäällikkö  Jari Kannisto .
 Tilastomies Kannisto huomauttaa, että tarkkaa tietoa yli 70-vuotiaiden työssäkäynnistä ei ole, mutta asiasta saa melko hyvän käsityksen työvoimatutkimuksen otannan kautta. Nuoremmista tiedot saadaan myös eläkerekistereistä, jos työnteko on työeläkevakuutettavaa.
 – Suomalaisten elinaika on pidentynyt viime aikoina karkeasti kolmella vuodella vuosikymmentä kohden. Se on merkinnyt meille lisää terveitä elinvuosia.
 Vanhuuseläkeläiset töissä Tilastokeskuksen työvoimatutkimuksen mukaan viime vuonna työllisyysaste oli: 63–67-vuotiailla 18 prosenttia, mikä vastaa yli 90 000 ihmistä 68–69-vuotiailla 10 prosenttia, mikä vastaa 15 000 ihmistä 70–74-vuotiailla 7 prosenttia, mikä vastaa 20 000 ihmistä Varhennetulla vanhuuseläkkeellä on noin 20 000 ihmistä. Töitä saa tehdä, mutta heitä ei silloin tilastoida eläkeläisiksi. Tilastoissa ei näy myöskään iäkkäiden yrittäjien tekemä työ. * Tiedot perustuvat eläketurvakeskuksen kehityspäällikkö Jari Kanniston  tutkimuksiin .
 Täällä hotellilla on kokki, joka ei asu Suomessa. Hän haluaa pitää pidempiä vapaita, ja minä tuuraan häntä. Minulla on nyt kuuden tunnin päiviä, mutta on ollut parhaimmillaan 11 tunnin päiviä ihan viime aikoina. Ja yhdellä vapaapäivälläkin olen mennyt kaksi viikkoa. Kyllä siinä täytyy olla ihan hyvä peruskunto, työ on koko ajan jaloillaan olemista.
 Olin 17 vuotta edellisessä paikassa ennen eläkettä. Tuntuu, että töissä en ota yhtään turhaa askelta, kaikki on mietitty jo kauan sitten. Tietysti on aina ylimääräistä, kaikki ei ole valmiina kun tulee aamuvuoroon. Ja jos tulee yllätyksiä, siinä saa sen suurimman vaihteen laittaa vielä päälle.
 Veera Härkönen ei ole koskaan aktiivisesti hakenut töitä, koska niitä on aina tarjottu.  Timo Sihvonen/Yle
 Jari Kanniston mukaan eläkkeen ohessa töitä tekevät saavat lähtökohtaisesti parempaa työeläkettä kuin muut samanikäiset.
 – Se tarkoittaa pääsääntöisesti, että nämä ihmiset eivät tee töitä toimeentulon pakottamina.
 Kannustimet ovat halussa tehdä töitä tai työpaikan sosiaalisissa suhteissa. Myös yksinäisyyttä voi lievittää käymällä töissä. Toisaalta runsas vapaa-aika saattaa pitkästyttää.
 – Se tyhjyys saattaa tulla yllätyksenä. Ensin tekee 40 tuntista työviikkoa vuosikymmenet ja sitten on yhtäkkiä vapaalla, Kannisto sanoo.
 Miehet kuljettavat ja naiset hoitavat ja siivoavat.  Jari Kannisto
 Veera Härkönen sanoo, ettei kattoon syljeskeleminen sovi hänelle.
 Haluaisin, että joku nuorempi kokeilisi, pysyykö minun perässä edes tuolla keittiössä. Saa lähteä kokeilemaan, jos nuoremmat meinaa minun askelissa pysyä. Ei minusta silti tunnu siltä, että veisin paikan joltain nuoremmalta.
 Minulla on ollut ajokortti kuudella vuosikymmenellä, vuonna 2022 pitää käydä taas uusimassa.
 Minulla on toinenkin työ. Olen kesäisin vienyt Kainuun Soten ruoka-annoksia perukkaan. Haen kahdesta paikasta ja vien veteraaneille.
 Eiralle soitetaan edelleen ongelmatilanteissa
 Yhä suurempi osa työssä käyvistä selviää vanhuuseläkeikään terveinä ja työkykyisinä, eli he siirtyvät työelämästä suoraan vanhuuseläkkeelle. Samalla heillä on sellaista tietoa, jota työnantajat edelleen tarvitsevat.
 – Ihmisellä on eläkkeelle jäädessään tietty osaaminen, jota voi hyödyntää eläkkeellä ollessa, sanoo Kannisto.
 Toisaalta monissa tehtävissä ei tarvita syvää ammattitaitoa.
 – Karkeasti ottaen voisi sanoa, että miehet kuljettavat ja naiset hoitavat sekä siivoavat. Eli miehet ovat usein autonkuljettajia ja naiset työskentelevät hoiva-alalla.
 Eira Seppänen haluaa käyttää ammattitaitoaan hyödyksi, koska sen kartuttaminen on kestänyt vuosia.  Timo Sihvonen/Yle
 Tänä vuonna 70 vuotta täyttävällä  Eira Seppäsellä  on työnantajan kaipaamaa rautaista ammattiosaamista. Hän jäi eläkkeelle lähes kuusi vuotta sitten, mutta on silti ollut suuren ohjelmistoyrityksen helpdeskin takapiruna koko ajan.
 Suurimmaksi osaksi neuvon palkanlaskentaan liittyvissä asioissa. Firmasta tulee viesti, että asiakkaalla on ongelma ja minä sitten soitan asiakkaalle. Myös entiset työkaverit soittelevat ja kyselevät tukea. Viime vuonna tuli 48 puhelua. Saattaa mennä viikkoja, ettei tule yhtään ja sitten saattaa joku päivä tulla useitakin. Olen ollut ATK-alalla 40 vuotta ja tämän ohjelmiston parissa 20 vuotta ennen eläköitymistäni.
 Puhelin on minun työväline ja aivojen harmaissa soluissa minulla on nämä tiedot, joita olen vuosien saatossa oppinut. Näitä minä käytän. Silloin tällöin pitää verohallinnon sivuilla käydä katsomassa, onko siellä muutoksia. Tämän vuoden alusta tuli tämä tulorekisteri, niin sitä piti lueskella.
 Lisätuloilla maailmalle
 Yksi syy eläkeläisten kasvavaan työllisyyteen on reilun vuosikymmenen takaa. Joustava vanhuuseläke otettiin käyttöön vuonna 2005. Sen ajateltiin tuovan tarvittaessa työhön kutsuttavaa väkeä enemmän markkinoille, mutta taloustaantuman aikana ihmiset lähtivätkin heti 63-vuotiaina eläkkeelle. Muutama vuosi sitten pitkä matalasuhdanne kääntyi.
 – Työllisyysasteet lähtivät nousuun ja ikääntyvälle työvoimalle on tullut lisääntyvää kysyntää, sanoo Kannisto.
 Minun paikalle ei firmassa otettu ketään ja minä tietysti neuvoin näitä työpaikalle jääneitä henkilöitä. Minulla ei ole mitään päivystysvelvollisuutta, mutta en minä tästä mitään lomaa pidä. Asiakkaat ovat minulle tuttuja, parhaat jo 20 vuoden ajalta. Minulle on suorastaan ilo, että saan palvella ja auttaa asiakkaitani.
 Ajattelen, että miksi en hyödyntäisi tätä tietoa, minkä olen kerännyt korvieni väliin vuosikymmenten aikana. Ei tätä niin helppo ole oppia, kyllä tämä on ihan täyden työn takana.
 Kun minulle se oikea vapaus koittaa, niin lähtisin "vähä kiertämmään mualimoo".  Eira Seppänen
 Eläketurvakeskuksen kehityspäällikkö Jari Kanniston mukaan myös yritykset ovat huomanneet, että eläkeläiset ovat hyvin joustavaa työvoimaa. Kuitenkin Kannisto muistuttaa, ettei kansantalouden kannalta eläkeläisten työnteko voi olla tavoite.
 – Tiedän, että moni eläkeläinen esimerkiksi matkustelee niillä työnteosta tulleilla extrarahoilla.
 Työnteko eläkkeellä vaikuttaa eläkkeisiin ja niiden määrään monella  tavalla  (Eläkeläiset ry)
 Sen enempää Eira Seppänen kuin Veera Härkönen eivät tunnista suurta ylimääräisen rahan kasaa eläkeajan työnteon jäljiltä.
 – Nämä Trafin maksut ja muut, minä tarvitsen ne rahat ylimääräisiin menoihin. Teen pääasiassa niin lyhyttä päivää, että tulo on aika pientä, sanoo Veera Härkönen tulipunainen karaokeklubin paita yllään.
 Äitinsä omaishoitajana toimiva Eira Seppänen sanoo, ettei hänelläkään ole ongelmia pienen tulolisän käytössä.
 – Olen kyllä vähän haaveillut, että kun minulle se oikea vapaus koittaa, niin lähden "vähä kiertämmään mualimoo".
 Katso videolta, millaisia terveisiä Veera ja Eira lähettävät nuorille, jotka ovat vasta työuransa alussa.

"Saa lähteä kokeilemaan, jos meinaa nuoremmat minun askelissa pysyä" – 72-vuotias Veera Härkönen tekee eläkkeellä jopa 11 tunnin työpäiviä


Summary: Egyptin viranomaiset ryhtyivät joulukuussa rajoittamaan keltaisten huomioliivien myymistä arabikevään vuosipäivän lähestyessä.

Ihmisoikeusjärjestö Amnesty International vaatii Egyptiä vapauttamaan egyptiläisasianajajan, joka pidätettiin sen jälkeen, kun tämä oli poseerannut Facebook-kuvassa keltaisessa huomioliivissä.
 Ihmisoikeuksiin erikoistunut asianajaja  Mohamed Ramadan  pidätettiin joulukuun 10. päivä Aleksandriassa maan pohjoisosissa. Häntä syytetään ”virheellisten uutisten levittämisestä sekä esitteiden ja keltaisten huomioliivien jakelusta ja hallussapidosta.”
 Pidätys tapahtui pian sen jälkeen, kun Egyptin viranomaisten  kerrottiin ryhtyneen rajoittamaan  keltaisten huomioliivien myymistä. Liivien myyntikieltojen- ja rajoitusten taustalla oli egyptiläisviranomaisten pelko siitä, että maan hallitusta vastustavat tahot ottaisivat mallia Ranskan keltaliivisistä mielenosoittajista arabikevään vuosipäivän kynnyksellä.
 – Ramadanin vangitseminen siksi, että hän pilkkasi Facebookissa hallituksen asettamia keltaliivien myyntirajoituksia, on täysin absurdi, totesi Amnestyn Pohjois-Afrikan kampanjajohtaja  Najia Bounaim .
 Ramadanin asianajaja kertoo, että hänen asiakkaansa on ollut vangittuna pidätyksestään lähtien. Tiistaina järjestetään oikeudenistunto, jossa on määrä käsitellä Ramadanin vangitsemisen jatkamista ennen varsinaista oikeudenkäyntiä.
 Aiheesta lisää:
 Egypti kielsi keltaisten huomioliivien myynnin arabikevään vuosipäivän lähestyessä

Egypti vangitsi lakimiehen, joka poseerasi keltaisessa huomioliiviissä Facebookissa


Summary: Leudommat talvet ja lämpenevät kesät altistavat Suomen metsiä erilaisille tuhoille.

Tästä on kyse Lampenevät kesät ja leudommat talvet lisäävät metsätuhojen määrää. Taimikoita tuhoavat hirvieläimet ja myrskyt kaatavat isompaa metsää enemmän myös talvella, kun routa ohenee. Kuusne ja männynahottajasienet leviävät kohti pohjoista ja uusia tuhohyönteisiä on rantautumassa etelästä.
 Metsien kyky sitoa hiiltä ilmasta on hyvin riippuvainen puiden kunnosta. Suomen ilmastopaneeli julkaisi  raportin , jonka mukaan lämpimämpi ilmasto vaikuttaa monella tapaa maamme metsien tulevaisuuteen.
 Tuuli ja roudan väheneminen aiheuttavat sen, että talvimyrskyt voivat kaataa metsää entistä enemmän. Näin voi käydä, jos Pohjanmereltä kantautuva hirmumyrsky rantautuu metsäisille seuduille.
 Metsäsektorin pitäisikin varautua kymmenien miljoonien kuutioiden kertatuhojen hoitamiseen.
 Tämä voisi toteutua niin, että puunhankinta keskitettäisiin tuhoalueille ja naapurista hakattaisiin vähemmän. Näin hiilinielujen pieneneminen minimoitaisiin. Metsänomistajien tulot luultavasti notkahtaisivat molemmilla alueilla.
 Tuulen lisäksi tuhoja voi lisätä sademäärien kasvaessa tykkylumi, jota kertyy puihin etenkin Itä- ja Pohjois-Suomessa.
 Taimikoiden pahimpana vitsauksena pidetään liian tiheää hirvieläinkantaa. Sekä hirvet että peurat napsivat nuorten havupuiden ja koivujen latvuksia, jolloin puiden kasvu vioittuu.
 Runsas lumi saattaa katkoa oksia ja taivuttaa nuoret puut vinoon. Markku Sandell / Yle
 Myrskytuhojen korjaamatta jättäminen kostautuu
 Jos laajalle alueelle jää tuulen kaatamia kuusia metsiin, niin tällöin tarjoutuu kirjanpainajalle runsaasti ravintoa. Puolen sentin mittaiset hyönteiset poraavat itsensä kuusen kaarnan läpi ja syövät sen alle kirjavia kuvioita. Kaatuneista ja kuolevista puista kirjanpainajat siirtyvät pystypuihin ja kuivattavat kuuset.
 Viime kesänä lämpösumma kohosi riittävän korkealle, jolloin kirjanpainajasta ehti kehittyä kolme polvea. Ensi kesänä on siis odotettavissa laajenevia kirjanpainajatuhoja, jos sää sallii.
 Myrsky iski viime syksynä Ahvenanmaan metsiin. Lassi Lähteenmäki / Yle
 Keski-Euroopassa kirjanpainaja on aiheuttanut laajat tuhot Luonnonvarakeskuksen tutkimusylijohtaja  Antti Asikaisen  mukaan.
 – Meillä ei olla vielä niin vakavassa tilanteessa kuin Keski-Euroopassa, jossa ääriesimerkki on Tsekin, Itävallan ja Etelä-Saksan muodostama alue. Siellä 15–20 miljoonaa kuutiometriä puuta on joutunut tuhon kohteeksi ja joudutaan hakkaamaan mahdollisimman nopeasti, ettei tuho leviä.
 Etelä-Suomeen on rantautunut jo yöperhosiin kuuluva havununna, joka on Euroopassa aiheuttanut metsätuhoja. Suomessa on havaittu vasta yksi sen aiheuttama tuhoalue Lounais-Suomessa.
 Havununnakoiras - Lymantria monacha (lat.) Didier Descouens / CC BY-SA 4.0, https://creativecommons.org/licenses/by-sa/4.0/
 Havununna selviytyy talvesta, jos pakkasta on alle -29 celsiusastetta. Tällaisten talvien todennäköisyys kasvaa koko ajan. Pohjoisessa koivikoita tuhoavat mittariperhosten munat kuolevat vasta yli –35-37 asteen pakkasissa.
 Jos laskelmat toteutuvat ja luonaisimman Suomen sisämaan olosuhteet tavoittavat tämän vuosisadan loppuun mennessä Oulun korkeuden, niin paukkupakkasten määrä vähenee jyrkästi.
 Kirjanpainaja iskee tuulikaatoihin
 Lounaissuomalaiseen kuusikkoon iski kymmenisen vuotta sitten myrsky ja useita puita kaatui. Jostain syystä ne ovat jääneet korjaamatta, vaikka tie on vieressä.
 Metsäasiantuntija  Jussi Posio  tarkkailee kirjanpainajan kuvioimia vaakatasossa olevia runkoja ja viereisiä pystyyn kuivuneita kuusia.
 – Tässä näkyy, että aluksi on ollut tuulituho varmaan sadan rungon luokkaa. Sen jälkeen on kirjanpainaja iskenyt niihin seuraavana kasvukautena. Sitten taas seuraavana kasvukautena siirtynyt pystyssä oleviin puihin, Posio sanoo.
 Jussi Posio epäilee, että tykkylumi voi tehdä tuhoja tänäkin talvena. Markku Sandell / Yle
 Hänen mukaansa tuulenkaadot pitäisi korjata nopeasti pois, jos niitä on kymmeniä samalla hehtaarilla. Muutoin tuholaiset iskevät ja leviävät kuten nyt on käynyt tässä metsikössä.
 Metsänomistajille kirjanpainajat aiheuttavat kymmenien tuhansien eurojen tappiot, sillä kuivunut kuusitukki kelpaa vain energiapuuksi.
 Metsänhoitoyhdistys Lounametsässä työskentelevä Jussi Posio kehottaakin tarkkailemaan kuusten runkoja. Jos niihin ilmestyy pieniä kuulakärkikynän pään kokoisia reikiä ja kuusi on vielä vihreä, niin puu kannattaa kaataa ennen kuivumista. Reiät on tehnyt puolen sentin mittainen kirjanpainaja.
 Kirjanpainaja talvehtii aikuisena maassa karikkeen seassa, joten tänä talvena sillä on lokoisat olot kinosten alla.
 Mari Lukkari / Yle
 Havupuiden lahottajasieni leviää kohti pohjoista
 Juurikääpä on kuusia ja mäntyjä lahottava sieni, joka hyötyy lämpimistä kesistä. Kolmessa vuosikymmenessä se on levinnyt yhä pohjoisemmaksi.
 – Kesähakkuut ovat osaltaan levittäneet juurikääpää ja siksi juurikäävän ennakkotorjuntaa on tehtävä entistä laajemmalla alueella, erikoistutkija  Heli Viiri  sanoo.
 Luonnonvarakeskuksessa työskentelevän Viirin mukaan kannoille levitettävä urea tai harmaaorvakkasieniliuos estävät lahottavan juurikäävän leviämisen.
 – Ennakkotorjunta-alue ulottuu entistä pohjoisemmaksi Kainuun korkeudelle asti, Heli Viiri sanoo.
 Juurikääpä lahottaa kuusen tyvestä päin Sirkka Haverinen / Yle
 Ongelmana on Suomen metsien varsin yksipuolinen puulajisto. Yli 90 prosenttia metsien puista on kuusia ja mäntyjä. Koivuja on alle kymmenen prosenttia. Tämä tekee metsät alttiiksi niihin iskeville tuholaisille.
 Hiilinielujen kasvattaminen voi olla riski
 Metsät altistuvat myös kuivuuden takia metsäpaloille entistä enemmän. Suomen metsäpalot ovat kuitenkin olleet pieniä esimerkiksi Ruotsiin verrattuna, missä metsäautotieverkosto on harvempi ja palojen sammuttaminen hankalampaa.
 Hiilinielujen kasvattaminen hakkuita siirtämällä ja antamalla puiden kasvaa kauemmin voi olla riskialtista. Vanhat metsät ovat alttiimpia tuholaisille ja niiden levittämiselle.
 Luonnonvarakeskuksen tutkimusylijohtaja Antti Asikainen on itsekin Suomen ilmastopaneelin jäsen ja joutunut miettimään tulevaa kehitystä metsänhoidon kannalta.
 Se ei kaikille puulajeille ja kaikissa osissa Suomea ole välttämättä mikään hyvä ilmastoviisas neuvo käyttää metsiä.  Antti Asikainen, tutkimusylijohtaja, Luonnonvarakeskus
 – Tämä on esimerkki yhdestä ristiriitatilanteesta ja nyt erityisesti kuusen osalta Etelä-Suomessa kiertoaikojen jatkamiseen liittyy kyllä riskejä. Se ei kaikille puulajeille ja kaikissa osissa Suomea ole välttämättä mikään hyvä ilmastoviisas neuvo käyttää metsiä, Asikainen sanoo Yle Uutisten haastattelussa.
 Käytännössä tämä tarkoittaa, että hakkuiden siirtäminen myöhemmäksi voi lisätä metsätuhoja ja pienentää hiilinieluja.
 Hakkuut vähentävät metsien hiilinieluja. Ismo Pekkarinen / AOP
 Tulevia metsätuhoja arvioitaessa moni asia riippuu siitä, minkälainen ilmaston lämpenemiskehitys on. 1980-luvulta tähän päivään ilmasto on Suomessa lämmennyt asteen verran eli varsin nopeasti.
 Tutkijoiden mukaan tuhoriskit kehittyvät lähivuosikymmeninä pahempaan suunta. Erityisesti heitä huolettaa, että muutostrendi on erittäin nopea.
 Tuhonaiheuttajista pitäisi tutkijoiden mukaan tehdä aluekohtainen riskianalyysi. Varsinkin kun Suomen metsien tuhotilanteesta ei erikoistutkija Heli Viirin mukaan ole tällä hetkellä kunnollista kokonaiskuvaa.
 – On hieman noloa alan tutkijana tunnustaa, että meillä ei ole kuin summittaisia arvioita suurimmasta osasta tuhonaiheuttajia. Valtakunnan metsien inventoinnista saadaan tietoa tietyistä tuhonaiheuttajista, mutta osasta inventointi ei anna edustavaa otosta.
 – Tärkeimmästä hyönteistuhon aiheuttajasta eli kirjanpainajasta meillä ei ole mitään kuutio- tai hehtaariarvioita, eikä myöskään juurikäävästä, Heli Viiri sanoo.
 Lue myös
 Metsissä riittää yhä työtä viime talven lumituhojen jäljiltä
 Yle myrskyn riepottamalla Ahvenanmaalla: "Nyt siivotaan ja mietitään, mitä tehdä kaikella tällä puulla"
 Suomi voi hakata lisää metsiä ja ilmastotavoitteet täyttyvät silti, kertoo uusi laskelma – tutkijat ja luonnonsuojeluliitto erimielisiä
 Puukaupassa on tulossa ennätysvuosi – Metsänomistaja: "Kyllä se hinta on ollut houkutteleva"
 Drone lentää metsään ja mittaa hetkessä sen jokaisen puun – havaitsee nopeasti myös tuholaiset

Metsien hiilinielujen kasvattaminen voi altistaa puut tuholaisille


Summary: Asiantuntijat peräänkuuluttavat hallituskaudet ylittävää suunnitelmallista kehitysyhteistyötä.

Suomalaisella kehitysavulla on viimeisten kolmen vuoden aikana saatu aikaan muun muassa lapsia yläkouluun, puhdasta vettä miljoonille ja yli kuusi miljoonaa työpaikkaa, pääasiassa naisille.
 Tämä selviää Suomen ensimmäisestä  kehityspolitiikan tulosraportista , joka ilmestyi marraskuussa.
 Raportissa todetaan myös nykyhallituksen tekemien kehitysyhteistyövarojen leikkaamisen vaikuttavan työhön edelleen.
 – Meidän arvioiden mukaan noin miljoona ihmistä jäi ilman apua leikkausten yhteydessä, kommentoi asiantuntija  Pauliina Savola  kehitysjärjestöjen kattojärjestöstä Fingosta  Ylelle marraskuussa .
 Illan A-studiossa keskustellaan  siitä, millaista kehitysyhteistyötä Suomen kannattaisi tehdä tulevaisuudessa.
 Asiantuntijat haluavat jatkuvuutta
 Yksi ulkoministeriön tekemän raportin johtopäätöksistä on, että tulevina hallituskausina olisi hyvä välttää voimakasta vaihtelua kehityspolitiikassa ja keskittyä nykyisiin tavoitteisiin.
 Suomen  kehitysavun painopisteitä  nyt ovat naisten ja tyttöjen oikeudet, kehitysmaiden talouksien kehittyminen, toimivat yhteiskunnat ja kestävät luonnonvarat.
 Yli hallituskausien kestäviä kehityspoliittisia linjauksia toivoo myös Kehityspoliittisen toimikunnan pääsihteeri  Marikki Stocchetti .
 – Ei ole mitään järkeä muuttaa kehityspolitiikkaa hallituskausittain, koska prosessit ovat niin pitkiä. Kun kehitysyhteistyön tuloksia katsoo käytännössä, niin tällä hallituskaudella voidaan raportoida jopa siitä, mitä on tehty Väyrysen kaudella, yli yhdeksän vuotta sitten, Stocchetti selittää.
 Pitkäjänteisempi suunnittelu nousi esiin myös, kun Yle kysyi viideltä eniten kehitysyhteistyörahoja saavalta järjestöltä toiveita seuraavalle hallitukselle.
 Eniten kehitysapuvaroja ulkoministeriöltä saavat Kirkon Ulkomaanapu, Suomen Lähetysseura, Fida, Plan International Suomi sekä Suomen Punainen Risti.
 Kaikki järjestöt toivovat suunnitelmaa sille, miten Suomen kansainvälinen sitoumus nostaa kehitysyhteistyömäärärahojen osuus 0,7 prosenttiin bruttokansantulosta toteutetaan käytännössä.
 Viime vuonna osuus oli vain 0,38 prosenttia.
 –  Seuraavan hallituskauden aikana on tehtävä selkeä päätös, miten 0,7 prosenttiin päästään, toteaa Suomen Lähetysseuran toiminnanjohtaja  Rolf Steffansson .
 Sen lisäksi ylimääräistä rahaa tulisi Steffanssonin mielestä kanavoida ilmastonmuutokseen sopeutumiseen kehitysmaissa.
 Kaikkiaan Suomi käyttää tänä vuonna kehitysyhteistyöhön  lähes miljardi euroa . Siitä alle seitsemän prosenttia käytetään kansalaisjärjestöjen tekemään kehitysyhteistyöhön.
 Suurin osa kehitysyhteistyörahoista jaetaan esimerkiksi EU:n ja YK-järjestöjen kautta sekä suoraan ulkoministeriön kautta.
 Järjestöjen mielestä heidän osuuttaan voisi hyvin nostaa.
 – Kansalaisjärjestöjen on todettu tekevän tuloksellista, tehokasta ja laadukasta työtä ja ne toimivat sielläkin, minne yritysten tai muiden toimijoiden kehitysyhteistyö ei välttämättä ulotu, Fidan toiminnanjohtaja Harri Hakola kertoo.
 Suuria haasteita ilmastonmuutos, työttömyys ja koulutuksen puute
 Kehitysmaat ja samalla kehitysapu ovat suurten haasteiden edessä.
 – Tällä hetkellä polttavin kysymys on ilmastonmuutos. Siitä kärsivät erityisesti kehitysmaat ja siellä erityisesti tytöt ja naiset, kertoo Planin pääsihteeri Ossi Heinänen.
 Toinen satsaamisen paikka on nuorten koulutus ja työllistyminen. Lähivuosina yksin Afrikan mantereella 100 miljoonaa nuorta täysi-ikäistyy ja ennusteiden mukaan vain viidennes heistä saa töitä.
 – He tulevat työmarkkinoille ilman koulutusta tai työpaikkaa. Tämä on katastrofi, kertoo Kirkon ulkomaanavun toiminnanjohtaja Jouni Hemberg.
 Kehitysapu ennaltaehkäisee konflikteja ja sitä kautta esimerkiksi pakolaisuuden lisääntymistä.
 – Suurin osa ihmisistä haluaa jäädä asumaan sinne, missä ovat syntyneetkin. Maailmassa on tällä hetkellä 70 miljoonaa pakolaista. Se luku täytyy saada laskemaan, Hemberg pohtii.
 Jos kehittyvien maiden talouskasvusta on hyötyä myös Suomelle, se on kaikki pelkkää plussaa, järjestöjohtajat pohtivat.
 – Motiivi pitää silti olla siinä, että meillä on inhimillinen vastuu auttaa niitä, joilla menee kaikista heikoimmin. Sitä sanotaan liian vähän, vaikka se on kaikista tärkein asia kehitysyhteistyöstä puhuttaessa, Planin toiminnanjohtaja Ossi Heinänen toteaa.
 Juttua varten haastateltiin myös SPR:n Kansainvälisen avustustoiminnan johtajaa Kalle Lööviä.
 Kenen ehdoilla kehitysapumiljoonat jaetaan? A-studiossa vieraina ulkoministeriön alivaltiosihteeri Elina Kalkku ja asiantuntija Jussi Kanner järjestöjä edustavasta Fingo ry:stä. Katso suorana Areenassa kello 21 alkaen.
 LUE LISÄÄ:
 Suomen kehitysapu on saanut lapsia kouluun ja tuonut vessoja kyliin – Ilmastonmuutoksen torjunta kärsi eniten budjettileikkauksista
 Petoksia ebolan varjolla, panttivankitilanne Angolassa – Yle selvitti: Näin suomalaisia kehitysapurahoja on joutunut vääriin käsiin
 Suomi lopettaa yli 45 vuotta kestäneen kahdenkeskisen kehitysavun Sambiaan – väärinkäytökset nopeuttaneet alasajoa

Ilmastonmuutos, koulutuksen ja työn puute – näihin asioihin kehitysavun pitäisi nyt puuttua, sanovat kansalaisjärjestöt


Summary: Uuden teorian mukaan jättiläismannerten muodostumista hallitsee kaksi eri sykliä ja kaksi eri prosessia.

Muinaiset jättiläismantereet ovat hajonneet ja yhdistyneet yhä uudelleen läpi maapallon historian. Osana muutoksia supervaltameriä on syntynyt ja kadonnut, ja niiden pohjia on sukeltanut Maan uumeniin muokaten sen vaippaa uusiksi.
 Uuden teorian mukaan jättiläismantereiden hajoamista ja yhdistymistä ohjaa kaksi eri prosessia: introversio ja ekstroversio ja niihin liittyvät syklit. Teorian on esitellyt joukko australialaisen Curtinin yliopiston tutkijoita.
 Introversio ja ekstroversio vuorottelevat
 Jättiläismanner Rodinia syntyi introversion tuloksena. Sitä edeltänyt jättiläismanner Nuna oli ensin alkanut hajota niin, että sen osaset saivat keskelleen valtameren. Tämän jälkeen syystä tai toisesta uudessa valtameressä käynnistyi subduktiona tunnettu prosessi, jossa merellistä mannerlaattaa alkoi työntyä maan vaipan sisään.
 Seurauksena jättiläismanner yhdistyi uudelleen.
 Ekstroversiossa jättiläismanner hajoaa ja tekee sisälleen tilaa valtamerelle, mutta tällä kertaa subduktio tapahtuu pelkästään erilleen ajautunutta jättiläismannerta ympäröivässä valtameressä.
 Kun alkuperäisen mantereen osat kohtaavat maapallon kierrettyään uudelleen, ovat ne kääntyneet ympäri: entiset rannikkoalueet muodostavat uuden mantereen sisäosan ja entisistä sisäosista tulee uuden jättiläismantereen rannikkoa.
 Samalla entisestä sisämerestä tulee jättiläismannerta ympäröivä jättiläisvaltameri.
 Kaksi sykliä ohjaa kiertokulkua
 Maapallon jättiläismantereiden historiaa ei tunneta tarkkaan, mutta Curtinin yliopiston työryhmää johtaneen tutkija  Zheng-Xiang Lin  mukaan mantereen yhdistymisestä yhdistymiseen kuluu keskimäärin 600 miljoonaa vuotta. Viimeisin sellainen tunnetaan nimellä Pangea.
 – 30 viime vuoden aikana tutkijat ovat havainneet, että Pangean kaltaisia jättiläismantereita on muodostunut ainakin kahdesti aiemmin noin 600 miljoonan vuoden välein, sanoo Li. Tätä kutsutaan jättiläismannersykliksi.
 Lin mukaan tuoreempia ovat geokemialliset havainnot pidemmän ajanjakson muutoksista. Hän uskoo työryhmänsä löytäneen nyt selityksen niille.
 Tutkijoiden johtopäätös on, että uusi jättiläismanner muodostuu noin 600 miljoonan vuoden välein ja että vaipan kiertoliikekuvio järjestyy uudelleen joka toisella kerralla. Näihin kertoihin liittyy uuden supervaltameren ja sitä reunustavan "tulirenkaan" muodostuminen.
 Oman aikamme esimerkki tulirenkaasta on Tyynenmeren rantoja kiertävä tuliperäinen alue, jossa sattuu 90 prosenttia maailman maanjäristyksistä. Yle Uutisgrafiikka
 – Jos tulirengas ja supervaltameri säilyvät, pysyy maapallon vaippa samankaltaisena kuin edellisen jättiläismantereen aikana. Jos ei, niin vaipan rakenne järjestyy kokonaan uudelleen, Li sanoo.  Li kertoo tutkimuksesta LiveScience-tiedesivustolle.
 Tästä on seurauksena, että jättiläismannerten syntymistä ja hajoamista säätelee myös supervaltamerisykli, joka on lähes kaksi kertaa niin pitkä kuin jättiläismannersykli.
 Suomalaisasiantuntija ei ole täysin vakuuttunut
 Yli-intendentti  Arto Luttinen  Luonnontieteellisestä keskusmuseosta kiittelee, että tutkimus tuo uusia elementtejä keskusteluun maapallon historiasta.
 – Jo kauan on tiedetty, että mantereet ovat kasaantuneet useamman kerran yhteen supermantereiksi, koska maapallon sisäosasta kohoava lämpö saa pintaosan halkeilemaaan laatoiksi, jotka liikkuvat ympäriinsä. Ketjukolarit ovat väistämättömiä.
 Arto Luttinen. Yle
 Luttinen ei kuitenkaan ole vakuuttunut, että maapallon jättiläismantereiden syntyminen ja hajoaminen noudattaisi säännönmukaisia syklejä ja geometriaa tavalla, joka tutkimuksessa on esitetty. Sellaisesta ei ole näyttöä.
 – Pangeaa edeltäneiden jättiläismannerten historiaa ei tunneta tarkasti. Niiden kasaantuminen näyttää tapahtuneen noin 300–900 miljoonan vuoden välein.
 Uudessa tutkimuksessa mainitusta 600 miljoonan vuoden syklistä ja säännöllisyydestä ei siksi ole Luttisen mukaan vahvaa näyttöä.
 Erityisen hankala on hänen mukaansa ajatus pidemmästä, noin 1 000 miljoonan vuoden syklistä. Ensiksikin, ajatuksen perusteluna olevan havaintoaineiston vaihtelu on verraten epäsäännöllistä. Toisekseen tutkimuksessa todetaan syklien alkaneen 2000 miljoonaa vuotta sitten. Eli niitä olisi tähän mennessä tapahtunut vasta kaksi. Tästä ei voi laskea mitään mielekästä syklisyyttä, Luttinen sanoo.
 Tämä "tuplasyklimalli" on Luttisen mukaan varsin spekulatiivinen erityisesti sen suhteen, että mannerten kiertosuunnassa ja sitä säätelevässä vaipan virtauksessa olisi perustavanlaatuinen säännöllisyys. Hänen mukaansa pohdiskelut siitä, miten mantereet kiertävät uudelleen yhteen ovat sinänsä tuttuja tutkimukselle.
 Ajatus kiertosuuntien muutoksia ohjaavasta säännönmukaisuudesta on kuitenkin kiinnostava, ja hän uskoo, että sitä voidaan testata tulevissa tutkimuksissa.
 Mannerten liikkumisissa vielä paljon epävarmuuksia
 Maapallon historiaan mannerten liikkumisten osalta liittyy vielä paljon epävarmuuksia.
 Mannerten liike tunnetaan melko tarkoin vain 200 miljoonan vuoden ajalta eli Pangeaan saakka, sillä valtamerten pohjassa on tarkat jäljet liikkeestä. Kauemmasta menneisyydestä johtolangat muuttuvat nopeasti yhä utuisemmiksi ja tarinassa on monia aukkoja.
 – Myös Rodinian rakenne on kiistanalainen. Tämä epävarmuus on myös tämän tutkimuksen epävarmuutta. Emme oikeasti vielä tiedä ikimuinoisia liikesuuntia ja sijainteja tarkasti, emmekä sitä, tapahtuiko ”nurinkääntymistä”, kun vaikkapa Rodinia hajosi ja mantereet törmäsivät Pangeaksi.
 – On esimerkiksi mahdollista, että Pangean ja Rodinian välisenä aikana muodostui lyhytikäinen Pannotian jättimanner. Uusi tutkimus ei ota tätä huomioon, Arto Luttinen sanoo.
 Kuinka meidän käy?
 Olemme nytkin keskellä prosessia, jossa jättiläismantereet yhdistyvät ja hajoavat. Edellinen jättiläismanner, Pangea, hajosi vajaat 200 miljoonaa vuotta sitten, joten seuraavan muodostumiseen kuluu vielä aika monta tovia. Ihmistä ei ehkä ole enää seuraamassa tapahtumia.
 Ilmakuva San Andreasin siirroksesta Yhdysvaltain Kaliforniassa. AOP
 Jos australialaistutkijoiden hypoteesi pitää paikkansa, syntyy seuraava jättiläismanner, kun Atlantti, Intian valtameri ja Eteläinen jäämeri kutistuvat ja Tyynimeri laajenee ainoaksi supervaltamereksi jättimantereen ympärille. Se syntyisi siis introversion kautta, uskoo Li tutkimusryhmineen.
 Elämä eri muodoissaan on selvinnyt jo useiden jättiläismantereiden syntymisten läpi. Olemme kai nytkin keskellä sellaista prosessia. Mitä muutos merkitsee maapallon ja elämän kannalta, yli-intendentti Arto Luttinen?
 – Tutkimus ei millään tavalla anna aihetta uusiin uhkakuviin. Jättiläismannertapahtumat ovat todella hitaita. Niillä on huomattavia vaikutuksia ympäristöön, mutta muutokset ovat äärimmäisen hitaita.
 Hänen mukaansa tapahtumilla on toki kytkös luonnonkatastrofeihin, sillä vulkanismi ja maanjäristykset aiheutuvat laattojen kiertoliikkeestä. Mannerten liikesuunnista riippumatta isoja ja pieniä mullistuksia sattuu omaan melko satunnaiseen tahtiinsa.
 – Ihmisen aiheuttamaan ympäristötuhoon verrattuna tektoniikkaan, tulivuoriin ja järistyksiin liittyvät globaalit riskit ja vaikutukset ovat vähäpätöisiä.
 Australialaistutkimus on julkaistu Precambrian Research -lehdessä ja on luettavissa myös  netissä.
 Mietitkö, missäpäin maapalloa oma maasi tai paikkakuntasi oli kymmeniä tai satoja miljoonia vuosia sitten? Voit tarkistaa sen tältä  dinosaurpicturesin nettisivulta.

Maapallon mantereet murtuvat ja yhdistyvät yhä uudelleen – kaikkien katastrofiteorioiden äiti vai normimeininkiä?


Summary: Monista tyyleistä tunnettu laulaja aloitti uransa hevibändissä

Anneli Saaristo  on täyttänyt juuri 70 vuotta. Tänä vuonna tulee täyteen myös 50 vuotta ammattiartistina. Harvempi kuitenkaan tietää, että yksi ensimmäisistä yhtyeistä oli hevibändi.
 – Olin silloin 18-vuotias ja olin lähtenyt ovet paukkuen koulusta. Sitten pistettiin Forssassa hevibändi pystyyn. Minä lauloin  Uriah Heepiä  ja  Ten Years Afteria  ja  Rolling Stonesia . Me vaan harjoiteltiin, ei meillä ollut yhtään keikkaa koskaan.
 Hevi muuttui nopasti tanssimusiikiksi. Taiteilija käänsi keikkasettien tylsyyden itsensä kehittämiseksi.
 – Sinä bändissä laulettiin joka ilta samassa järjestyksessä samat biisit. Se oli äärimmäisen tylsää. Se oli niin tylsää, että päätin, että nyt minä opettelen artikuloimaan. Niin että kaikki äänteet kuuluvat. Ja minä olenkin sitten ollut tunnettu siitä, että minun sanoistani saa selvää.
 La dolce vitaa megafonilla
 Puoli seitsemän -ohjelmassa vieraillut Saaristo tunnetaan monen tyylilajin musiikista. Yksi hänen tunnetuimpia kappaleitaan on Suomea Euriviisuissa vuonna 1989 ediutanut  La dolce vita . Sen hän on esittänyt satoja kertoja, välillä hyvin eksoottisissakin paikoissa.
 – Me oltiin sandinistihallituksen kutsumana Nigaraguassa. Kiertelimme esiintymässä pienissä kylissä. Yksi kylä oli niin pieni ja niin köyhä, että kaikki ihmiset mahtuivat yhden katoksen alle.  Matti Puurtinen  säesti La dolce vitan kurtulla ja minä lauloin megafoniin.
 Tähteyttä ei kannata tavoitella
 Viidenkymmen vuoden uran tehnyt laulaja antaa nuorille, alalle haluaville pari selkeää neuvoa. Ne liittyvät kuuluisuuden tavoitteluun ja karismaan:
 – Se on tärkein neuvo, että sitä tähteyttä ei kannata tavoitella. Tähteys ei ole päämäärä, se on seuraus siitä että tekee hyvin työnsä. Olen kuullut myös loistavan määritelmän karismasta. Karisma on sitä, että taiteilija rakastaa itseään, yleisöään ja sitä mitä esittää.
 Juhlakiertue ja uusintapainos parhaista lauluista
 Oli juhlan aihe sitten 70 vuoden ikä tai 50 vuoden ura juhlii laulaja laulamalla. Maaliskuun puolivälissä alkaa konserttisalikiertue ja varsin tiivis sellainen. Konsertteja on melkein joka arkipäivä, kaupunki vain vaihtuu välissä. Rankka urakka nuoremmallekin artistille.
 – Minä olen itsekin sitä miettinyt ja kiroillut. Mutta niinkuin hyvä ystäväni on sanonut: yleisö kantaa sinut. Ja siitä minä olen varma. Koska sinne tulevat paikalle kaikki ne fanit, jotka eivät ole kuolleita tai dementoituneita.
 Tänä vuonna Saaristolta ilmestyy myös kokelmalevy pitkän uran pidetyimmistä lauluista.
 Katso Anneli Saariston koko haastattelu  Yle Areenasta .

70 vuotta täyttänyt Anneli Saaristo: "Karisma on sitä, että taiteilija rakastaa itseään, yleisöään ja sitä mitä esittää "


Summary: Lukon pelaajat haluavat antaa nuorille lukevan aikuisen mallia.

Tästä on kyse Lasten ja erityisesti poikien innostaminen lukemaan on useiden kansainvälisten lukutaitotutkimusten mukaan iso haaste Raumalla lukemiseen yritetään kannustaa lukupiirillä ja -videoilla sekä helppolukuisella kirjalla Lukutempauksessa ovat mukana Rauman Lukon lisäksi Turun yliopisto, Väinö Riikkilä -kirjallisuusseura ja kirjailija Tapio Koivukari
 Joukko poikia istuu erkkeri-ikkunan penkillä Raumanmeren peruskoulussa. Yläkoululaisilla on käsissään  Tapio Koivukarin  nuortenromaani  Gartzia – eloonjäänyt . Kirja kertoo Espanjan Baskimaalla asuvasta pojasta, joka lähtee valaanpyyntimatkalle Islantiin.
 Perusmeininkiä koululuokassa? Ei aivan, sillä esilukijana toimii Rauman Lukon hyökkääjä  Toni Koivisto.
 Pelipaitaan sonnustautunut jääkiekkoilija lukee Gartzian tarinaa rauhallisella äänellä. Mukana on muitakin kiekkotaitureita, sillä Lukon pelaajat ovat tulleet koululle porukalla  innostaakseen poikia lukemaan .
 Toni Koivisto tunnustautuu lukumieheksi.
 – Etenkin kauden aikana tulee luettua aika paljon. Se auttaa rauhoittumaan ja on muutenkin kehittävää hommaa.
 Hyökkääjä  Janne Keränen  arvioi, että Lukon pelaajista noin puolet harrastaa lukemista. Tuohon puoliskoon kuuluu myös kapteeni  Janne Niskala , joka  Lukon videolla  kertoo lukutottumuksistaan ja haastaa tarttumaan Koivukarin nuortenromaaniin. Niskalan mukaan lukeminen on hyvä tapa esimerkiksi pelimatkoilla.
 Oppilaista  Aaron Siivonen  lukee omalla vuorollaan katkelman valaanpyytäjän seikkailuista. Hän myöntää olevansa yllättynyt siitä tiedosta, että kirjat kuluvat niinkin monen liigakiekkoilijan käsissä.
 – Olen aina uskonut, etteivät he lue yhtään kirjoja, Aaron Siivonen sanoo.
 Lue lisää:
 Isä! Ota kirja käteesi, niin poikasikin innostuu lukemisesta – Säännöllisen iltasadun lukeminen voi vaikuttaa merkittävästi lapsen tulevaisuuteen

Rauman Lukon pelaajat kannustavat poikia lukemaan – "Olen aina uskonut, etteivät he lue yhtään kirjoja"


Summary: Viisi viime vuonna palkittua suomalaisravintolaa pitivät tähtensä.

Ravintolamaailman eräänlaiset Oscarit, eli Michelin-tähdet Pohjoismaihin julkistettiin tänään illalla Tanskan Århusissa.
 Gaalassa palkittiin uutena yhden tähden ravintolana  Eero Vottosen  luotsaama helsinkiläisravintola Palace. Tähdessä oli myös historiallinen ulottuvuus: ravintola sai aikoinaan Suomen ensimmäisen Michelin-tähden vuonna 1987.
 – Tuntuu mahtavalta, että kaikkeen tekemiseemme ladattu iso intohimo on havaittu myös Suomen rajojen ulkopuolella. Olen tästä tunnustuksesta todella iloinen, sanoo Vottonen.
 Palacen tiedotteessa Vottonen korostaa tiimityön merkitystä. Hän on alusta alkaen halunnut, että Palacella on keskeinen rooli myös uusien kokkilupausten kouluttamisessa.
 – Tällaisilla palkinnoilla on myös tästä näkökulmasta tärkeä merkitys. Nuoret kokit näkevät, että kovalla työllä voi päästä maailman huipulle, jatkaa Vottonen.
 35-vuotias Vottonen on jo ehtinyt luoda pitkän uran. Hän on voittanut Vuoden Kokki -kilpailun, kultaa Maailman keittiömestariliiton Global Chef Challenge -kilpailussa ja Suomen Gastronomian Akatemian Kokkien Kokki -palkinnon. Maailman arvostetuimmassa kokkien kilpailussa, Bocuse d'Orissa, Vottonen edusti Suomea kilpailukaudella 2016–2017.
 Viisi ravintolaa säilytti tähtensä
 Viime vuonna yhden tähden saaneet ravintolat säilyttivät tähtensä. Ne ovat Ask, Demo, Grön, Olo sekä Ora.
 Michelin-tähti on kansainvälinen luokitus maailman parhaille ravintoloille ja niiden keittiömestareille. Tähtiä on myönnetty vuodesta 1930 lähtien.
 Tähtiä annetaan yhdestä kolmeen. Yhden tähden ravintola merkitsee, että ravintola on erittäin hyvä omassa luokassaan. Kaksi tähteä tarkoittaa, että ravintolaan kannattaa poiketa suunnitellulta matkareitiltä, sillä henkilökunnan taidot ovat erinomaiset.
 Uusia kahden tähden ravintoloita Pohjolaan tuli kaikkiaan kolme: Köpenhaminan Noma, Tukholman Gastrologik ja Färsaarilla sijaitseva Koks.
 Jaossa myös erikoispalkintoja
 Ensimmäistä kertaa jaettiin myös Pohjoismaihin kolme erikoismainintaa: kestävän kehityksen palkinnon sai ravintola Credo Norjan Trondheimista, nuoren chefin palkinnon sai juuri pakitusta Koks-ravintolasta  Poul Adrian Ziska  ja hyvästä palvelusta erityspalkittiin tanskalainen ravintola Henne Kirkeby Kro.
 Michelinin Pohjoismaiden oppaassa listataan myös niin sanotun Bib Gourmand -symbolin saaneet ravintolat. Sen kerrotaan ilmaisevan ravintolan tasaisen hyvää laatua ja hinta-laatusuhdetta. Suomen listalta putosi yksi ravintola, Emo.
 Suomalaisia Bib Gourmand -ravintoloita ovat Boulevard Social, Farang, Gaijin ja Jord.
 Kaikkiaan Pohjolassa on tänä vuonna kolme kolmen tähden ravintolaa, kymmenen kahden tähden ravintolaa, 51 yhden tähden ravintolaa ja 34 Bib Gourmand -ravintolaa.
 Kolmen tähden ravintoloita ovat tanskalainen Geranium, ruotsalainen Frantzen ja norjalainen Maaemo.
 Juttua korjattu 22.06: Bib Gourmand -listalta putosi ravintola Emo.
 Lue myös:
 Toimittajalta: Suomalaisen snägärin Michelin-tähti on vielä kaukana, mutta Helsingistä on vaivihkaa tullut ruokakulttuurikaupunki
 Uusi tähtiravintola Suomeen – arvostettu Michelin-opas paljasti Pohjolan parhaat ruokapaikat

Suomi sai uuden tähtiravintolan – Palace palasi Michelin-paikaksi


Summary: Michelin-tähdet ovat leikkiä, mutta kertovat kaupungin ja maan suhteesta ruokaan, kirjoittaa Heikki Valkama.

Ruokaa arvostava, vuosia sitten Helsingissä asunut tuttava palasi taas Suomeen ja totesi, että maamme ruokatarjonta on muuttunut muutamassa vuodessa paremmaksi.
 Jotain siitä kertoo Suomen saamien Michelin-tähtien muutos (ja kyllä, Suomessa tähtiä on vain Helsingissä).
 Helsinki on alle kymmenessä vuodessa muuttunut ruokakaupungiksi.
 Tuore lista toi Suomelle yhten tähden lisää, kun Suomen ensimmäinen tähtiravintola Palace palasi kolmenkymmenen  vuoden tauon jälkeen tähtiravintolaksi.  Vuonna 2018 yhden tähden saaneet ravintolat säilyttivät tähtensä. Ne ovat Ask, Demo, Grön, Olo sekä Ora.
 Mutta voiko Michelin-tähtiin  luottaa?
 Maailman parhaat ravintolat -listaukset ovat usein pienen piirin tekemiä listoja. Eliittikokit ja alan ihmiset kehuvat kavereitaan ja toisiaan, syystäkin, mutta kertoo paljon, että esimerkiksi  The Worlds 50 best restaurants  listan paras japanilainen ravintola löytyi eräänä vuonna Sydneystä, ei Tokiosta.
 Michelin-tähtijärjestelmä on siitä hyvä, että se ei väitä ravintoloita maailman parhaiksi. Michelin-tähden saa, jos täyttää arvioijan silmissä tähtikriteerit.
 Michelin kertoo kotisivuillaan , että arvostelukriteerejä on viisi:  raaka-aineiden laatu , ” käsityö ” – eli valmistustapa ja makujen yhteensopivuus, ” persoonallisuus ” – eli miten kokki onnistuu tuomaan esiin jotain ainutlaatuista,  rahanarvoisuus  ja  laadun pysyvyys  – ruokailuelämyksen on oltava yhtä vakuuttava riippumatta siitä, koska se tapahtuu.
 Pisteytyksen tekevät Michelinin ravintolatarkastajat, joilla on yleensä hotelli- ja ravintola-alan koulutus sekä yhtiön mukaan ”useamman vuoden käytännön kokemus johtotason tehtävistä alalla”. Ennen tähtien ja pisteiden jakamista he käyvät läpi koulutuksen ja kulkevat kokeneemman tarkastajan mukana oppimassa kriteerejä.
 Michelin-oppaan tarkastajat esiintyvät anonyymisti.
 Micheliniä vastaan on esitetty syytteitä,  että se suosii ranskalaista ruokakulttuuria – mikä ei oikeastaan yllätä, koska koko opassarja on kotoisin Ranskasta.
 Varsinkin Euroopan ulkopuolella Michelin-ajattelua on pidetty myös outona. Esimerkiksi Japanissa useat pienet ravintolat erikoistuvat yhteen ainoaan ruokalajiin, joka saattaa olla yksinkertainen ja kansanomainen pikkuannos. Japanilainen keittiömestari saattaa keskittyä koko uransa ajan parhaan mahdollisen tempuran tai soba-nuudelin tekemiseen.
 Silti Tokio on maailman Michelin-tähti-kaupunki. Määrä kasvaa joka vuosi. Nyt kaupungissa on 230 tähtiravintolaa. Pariisissa luku on 113. Tokiossa on arviosta riippuen noin 160 000 ravintolaa ja Pariisissa noin 40 000 .
 Georg Berg / AOP
 Viime vuosina Michelin on alkanut  yhä enemmän ottaa huomioon ruokakulttuurien eroja. Tähtiä on jaettu armollisemmin pienille nuudelipaikoille ja yhteen annokseen erikoistuneille ravintoloille, varsinkin Aasiassa.
 Otetaanpa esimerkkejä. Vuoden 2018 tähtiravintoloista Hongkongin Tim Ho Wan -ravintolasta saa dimsumeja halvimmillaan runsaan euron hintaan. Singaporen Hong Kong Soya Sauce Chicken Rice & Noodle -ravintolassa sai nuudelit noin neljällä eurolla. Tokiolaisen Tsutan nuudelit pystyy ostamaan alle kympillä per annos.
 Euroopassa halvimmat Michelin annokset taitavat olla jo yli parikymmentä euroa.
 Olisi mahtavaa, jos suomalainen snägäri  saisi Michelin-tähden.
 Ruokakulttuurissa Suomi ei ole edelläkävijä, mutta ei missään nimessä ruoan kehitysmaa. Vaikka häviämme tähdissä Tanskan 26:lle (vuoden 2018 tieto) ja Ruotsin 26:lle (vuoden 2018 tieto) tähtiravintolalle, kunnianhimoisia kokkeja ja keittiöitä riittää. Ja tilanne paranee koko ajan. Pohjoismaiset huippukokit ovat kääntäneet perinteiden puutteen vahvuudeksi. Täällä uskalletaan kokeilla. Ei ole sattumaa, että Suomen joukkue tuli neljänneksi maailman arvostetuimpiin kuuluvassa Bocuse d’Or -kokkikisassa tammikuussa. Ykkösenä oli Tanska, kakkosena Ruotsi ja kolmosena Norja.
 Suomen Michelin-tähtiravintolat
 Ensimmäinen Michelin-tähti tuli Suomeen 1987 Ravintola Palace Gourmet’lle, jonka keittiömestarina oli Eero Mäkelä. Tänä vuonna Palace sai tähtensä takaisin 30 vuoden tauon jälkeen. Vuonna 1991 tähteä piti ravintola George ja vuonna 1993 Lord. Seuraavan kerran tähti oli Chez Dominiquella ja G.W. Sundmansilla vuonna 2001. Sittemmin tähtiä on ollut parhaimmillaan kuudella ravintolalla vuonna 2014, muuten vuodesta 2010 tähtiravintoloita on ollut aina viisi. Ainoa, joka on saanut kaksi tähteä on Hans Välimäen entinen Chez Dominique.
 Lue lisää:
 Suomi sai uuden tähtiravintolan – Palace palasi Michelin-paikaksi

Toimittajalta: Suomalaisen snägärin Michelin-tähti on vielä kaukana, mutta Helsingistä on vaivihkaa tullut ruokakulttuurikaupunki