Summary: Hiekan loppuminen pääkaupunkiseudulla on johtanut siihen, että hiekkarallin matkat ovat pidempiä ja santaa korvataan kalliomurskeella.

Porvoon saariston Sondby on osa Helsingin historiaa. Saaresta on tuotu pitkään Helsingin rakentamiseen tarvittavaa hiekkaa, ja laivaus jatkuu.
 Sandmarken, Sandhöjden – vanhat nimet kertovat saaren luonnosta. Maisema on kuitenkin muuttunut ja hiekkaharjut tasoittuneet tiettävästi jo yli sata vuotta jatkuneiden kuljetusten aikana.
 Nyt hiekkaa kaivetaan jo pohjaveden pinnan alapuolelta. Pinnan alle on menty senkin takia, että maisemassa on jo iso aukko. Maan suurimmalla kiviaineksen ottajalla, Ruduksella on lupa kaivaa viereisestä pohjavedenottamosta huolimatta soraa ja hiekkaa montusta koko ensi vuosikymmen.
 – Veden pinnan alta tuleva sora on aivan loistavaa betonin ainesta, kehaisee projektijohtaja  Ville Routama  Rudukselta.
 Saari on tällä hetkellä ainoa paikka, josta hiekkaa kuljetetaan isoja määriä merireittiä rakennustyömaille. Itä-Uudellamaalla on ollut myös muita vanhoja hiekan laivauspaikkoja, mutta Sandhöjden on edelleen oleellinen osa alaa. Rudus kuljettaa sieltä kiviaineksia sekä merta pitkin Helsinkiin että rekoilla Etelä-Suomen muihin kohteisiin.
 Halpaa hiekkaa ei kannata kaukaa kuskata, paitsi jaalalla
 Hiekan kuljetukseen käytettävät laivat eli hiekkajaalat ovat nykyään tilavuudeltaan kahden kerrostalon kokoisia.
 Tarpeeksi isoilla laivoilla rahtaaminen tekee merikuljetuksista kannattavaa. Rudus ja muut kiviainesteollisuuden yritykset laskevat tarkkaan, kuinka kaukaa suhteellisen halpaa hiekkaa kannattaa rekoilla kuljettaa. Hiekkaa kuljetetaan yleensä pitkillä rekoilla.
 Hiekkaa on tavattu ottaa sieltä, mistä sitä on helpoiten ja edullisimmin saatu, mieluusti läheltä rakennuskohdetta. Ruuhka-Suomessa perinteinen hiekka on käytännössä kuitenkin loppu. Uudenmaan isoimman käytössä olevan hiekkamontun pohja on jo näkyvissä Porvoon Vessölandetissa.
 Sondbyn Sandhöjdenissa hiekkaa kaivetaan pohjaveden alapuolelta laahakaivurilla.  Ronnie Holmberg / Yle
 Toisin kuin  maailmalla , jossa hiekan takia tapetaan ja sitä varastetaan, hiekkaa löytyy vielä Suomesta. Mutta ei sieltä, missä vuosittainen kysyntä on kovinta. Tällä hetkellä pääkaupunkiseudun hiekkaa tuodaan vielä jonkin verran Uudenmaan reunoilta, kuten esimerkiksi Karkkilasta ja Nummi-Pusulasta.
 Pääkaupunkiseudun lisäksi savivaltaisilla Lounais- ja Länsi-Suomen alueilla hiekkaa on niukasti.
 Hiekkarekkojen kuljetusmatkat saattavat olla jo lähellä sataa kilometriä. Porvoon lisäksi Ruduksen toinen isoin hiekannostopaikka on Hämeen puolella. Hämeesta on tullut Uudenmaan hiekkalaatikko.
 Puute on johtanut myös siihen, että Uudellamaalla sorahiekan käyttö on korvattu pitkälti kalliomurskeella. Kiviyhtiöille on tällä hetkellä edullisinta tehdä kaikki, mikä on tehtävissä, paljon sähköä käyttävillä kalliomurskaimilla.
 – Soran ja hiekan kuljetusmatkat ovat pidentyneet ja se on johtanut kalliomurskeen voimakkaaseen kasvuun, mutta myös kiviaineksen kierrättämisen yleistymiseen, kertoo geologi  Jyrki Hämäläinen  Geologian tutkimuskeskuksesta.
 Kalliomurskeesta konehiekkaa sorahiekan tilalle
 Maan suurimmalle kiviaineksen tuottajalla on tällä hetkellä kaksi vaihtoehtoa hiekkapulalle. Pidempien kuljetusmatkojen lisäksi mursketta voidaan sekoittaa enemmän myös betoniin. Hiekkaa käytetään Uudellamaalla muusta maasta poiketen sen niukkuuden takia pääsääntöisesti betoniin.
 – Murskeen sekoittamista tehdään jo aika paljon. Teemme louhoksesta niin sanottua konehiekkaa, jota on murskattu jonkin verran nykyistä pienemmäksi, kertoo projektijohtaja Ville Routama Rudukselta.
 Ruduksen Ville Routama betonihiekkamaisemissa. Ronnie Holmberg / Yle
 Sorahiekkaa on käytetty aikaisemmin myös ruuhka-Suomessa betonin lisäksi rakennusten ja eri katettavien pintojen alla monttujen täytössä. Hiekka ei tähän enää riitä, vaan käyttöä mietitään nyt tarkemmin. Betonin lisäksi tuhansia vuotta vanhaa, veden ja jään pyöristämää hiekkaa käytetään jonkin verran myös lasten leikkipaikkojen alustoina.
 Hiekkaa kyllä löytyy vielä Uudenmaan reuna-alueilta, mutta moni taajama on myös rakennettu hiekkaharjuille. Eteläisimmälle, niin sanotulle ensimmäiselle Salpausselän hiekkaharjulle, on noussut muun muassa Karjaa, Lohja ja Hyvinkää. Soranotto näiltä alueilta on nykyään kiven alla.
 – Kunnilla on tiukka linja ottoluville, kertoo Uudenmaan Ely-keskuksen tarkastaja  Mona Sundman .
 Kun Rudus on saanut kaivettua Porvoon tyhjäksi, yhtiö ei löydä uutta vastaavan kokoista soranottoaluetta Uudeltamaalta. Sorahiekkavaroista ei ole tehty tuoreita arvioita, mutta jo vuosituhannen alussa viranomaisten ja alan yhteishankkeessa arvioitiin, että soranhiekan ottoalueet ovat ehtymässä Uudellamalla.
 Tuusulan harjun kohtaloa halutaan nyt välttää
 Salpausselän reuna-alueilta löytyy vielä yksittäisiä käytössä olevia hiekkamonttuja, mutta jäljelle jääneitä soraharjuja halutaan suojella ja säästää virkistys- ja maisema-arvoja takia.
 Pohjavesialueiden harjuja valvotaan erityisen tarkkaan. Harjuja varjellaan ihan toisella tavalla kuin 1960- ja 70-lukujen rakentamisbuumin aikana.
 – Kyllä melkein kaikki koskemattomat esiintymät nykyään pyritään säästämään, jos mitään pakottavaa syytä ei ole niitä käyttää. Näiden arvo on noussut huomattavasti, yksikön päällikkö  Timo Kinnunen  Uudenmaan ELY-keskuksesta.
 Toisin oli ennen. Etelä-Suomen ehkä kuuluisin harjunhävitys tehtiin Tuusulassa, josta hiekkaa tuotiin lähinnä Helsingin rakentamiseen.
 Tuusulan harjuilta ajettiin vielä 60-luvulla hiekkaa Helsinkiin.  Ylen arkisto
 – Tuusulassa on ollut valtavan komea harju. Se on kaivettu aika lailla juuriaan myöden. Korkeimmillaan se oli 25–30 metriä maanpinnasta, Kinnunen muistelee.
 Nykyään Tuusulan harjusta on enää pienet rippeet jäljellä.
 Kalliosta otetaan enemmän irti, mahdollisesti myös merenpohjista
 Pääkaupunkiseudun ja muiden isojen kaupunkiseutujen rakentamispaineet on tiedossa. Kaupunkiseuduilla käytetään jo pitkälti kalliolouhosta.
 – Kiviaineksesta pitää pystyä tekemään enemmän lajikkeita. Muun muassa betoniteollisuudessa pitää varmaan kehitellä sellaisia ratkaisuja, joissa louhosmursketta voidaan käyttää betonissa, Timo Kinnunen miettiin kiviainesrakentamisen vaihtoehtoja.
 Ruduksen Routama on samaa mieltä. Betonin hiekasta jo noin viidennes on Routaman mukaan kalliosta murskattua konehiekkaa. Konehiekka vähentää luonnonhiekan käyttöä, kun betoni on sen suurin käyttökohde.
 Kinnunen kyseenalaistaa myös betonirakentamisen ja rakennuttaisi nykyistä enemmän puurunkoisia asuntoja. Hänen mukaan vaihtoehtoina hiekkapulaan voisivat olla myös junakuljetukset pohjoisesta tai merihiekan kuljetukset.
 – Kumipyörät korvasivat Porvoon reitin santajaalat aikoinaan täysin, ja nyt pitäisi sitten luoda uudestaan laivasto soran kuljettamiseen. Markkinat eivät ole kuitenkaan kehittyneet tähän suuntaan.
 Geologi Jyrki Hämäläinen kertoo, että kiviaineksen kierrättäminen on yleistynyt. Sini Järnström/ Yle
 Merihiekan otto on myös hankalampaa, eikä pinnanalaisia esiintymiä ole Kinnusen mukaan aivan mahdottomasti.
 Geologi Jyrki Hämäläisen mukaan merihiekan käyttöä on tähän asti rajoittanut isojen rakennuskohteiden puute. Lisäksi pääkaupunkiseudun kiviainespulaa on helpottanut jonkin verran muun muassa Länsimetron jatkeen rakentamisesta syntyneet isot määrät kalliolouhosta.
 Sorahiekan käytön osuus eteläisen Suomen koko kiviaineksesta on noin viidennes.
 – Pääkaupunkiseudulla rakennetaan paljon rannikolle, ja merihiekan käyttökohteita varmasti löytyisi. Materiaali voitaisiin tuoda suoraan kohteeseen ja siinä vältettäisiin rekkaralli, Jyrki Hämäläinen näkee.
 Kalliota on rajattomasti
 Rekkarallia ei Ruduksen Routaman mukaan nykyään voi ainakaan Helsingissä välttää, sillä myös merihiekka vaatii rantaan isoja aloja varastointiin. Tilaa tähän ei ole.
 Hämäläisen mukaan myös muun muassa betonin kierrätys tulee vähentämään uuden kiviaineksen käyttöä. Suhdanneherkällä alalla puolet kivistä menee tällä hetkellä erilaisiin liikennehankkeisiin.
 Sanhöjdenin hiekkamonttua ei enää kaiveta laajemmaksi, kun hiekan seassa on jo paljon montun reunoilla olevaa savea.  Ronnie Holmberg / Yle
 – Silloin kun soran ja hiekan käyttö on välttämätöntä, käytetään sitä, muuten käytetään kierrätys- ja kalliomursketta tarpeen mukaan.
 Timo Kinnusen arvion mukaan kivirakentaminen tulee pitämään pintansa. Rakentamisen hinta kuitenkin nousee, kun kiviainesta joudutaan käsittelemään monimutkaisemmin tai sitä pitää tuoda kaukaa.
 – Kalliota on periaatteessa rajattomasti. On vain kehitettävä jalostusmenetelmiä ja tapoja, joilla ympäristöhaitat jäävät pienemmiksi.
 Porvoon Sanhöjdenin monttu tyhjenee nykytahdilla noin kymmenessä vuodessa, jonka jälkeen saaren sadan vuoden napanuora Helsinkiin katkeaa.
 Lue myös:
 Unohtakaa öljy, nyt loppuu hiekka – hiekasta on tullut niin arvokasta, että sen vuoksi jopa tapetaan
 Hiekkamafia tuhoaa merenrantoja Aasiasta Afrikkaan, kun hiekan kysyntä maailmalla kasvaa – YK: Säätely ei pysy kysynnän kasvun perässä
 Ilmaston lämpenemisen yllättävä sivutuote – Grönlannista voi tulla maailman hiekkamarkkinoiden kuningas

Riittääkö Suomessa hiekka? Ehtyvälle hiekalle haetaan nyt korvaajaa konehiekasta ja mahdollisesti merihiekasta


Summary: Nyt ennakoidaan, että 737 Max -koneet pääsisivät ilmaan tammikuussa 2020.

Lentokonevalmistaja Boeingin 737 Max -konemalli saattaa päästä takaisin matkustajaliikenteeseen vasta ensi vuoden puolella, kertoo sanomalehti  Wall Street Journal.
 Lehden mukaan yhä useammat viranomaiset ja ilmailualan edustajat uskovat paluun venyvän vuoteen 2020, koska ohjelmistokorjaus ja muut toimenpiteet vievät aikaa.
 Boeingin pitää vielä vakuuttaa Yhdysvaltojen ilmailuviranomaiset siitä, että yhtiö on vastannut kaikkiin avoinna oleviin turvallisuuskysymyksiin. Tällä hetkellä 737 Max -koneiden ennakoidaan pääsevän takaisin ilmaan ensi vuoden tammikuussa, WSJ kertoo ilmailuviranomaisilta ja lentäjien ammattiliittojohtajilta saamiinsa tietoihin perustuen.
 Lentoyhtiöt ovat jo luopuneet toiveista lentää turmakonemallin koneilla ennen loppuvuotta. Sunnuntaina American Airlines ilmoitti, että se pitää 737 Max -koneensa maassa ainakin marraskuun alkuun saakka.
 Boeingin turmakonemalli on ollut maaliskuusta asti lentokiellossa eri puolilla maailmaa. 737 Max -koneilla tapahtui lyhyen ajan sisällä kaksi tuhoisaa onnettomuutta, ensin Indonesiassa lokakuussa ja myöhemmin Etiopiassa maaliskuussa. Turmissa kuoli 346 ihmistä.
 Lisää aiheesta:
 Saudiarabialainen halpalentoyhtiö perui miljarditilauksensa Boeingilta ja lähti kilpailijan matkaan
 Boeing lupaa 88 miljoonaa euroa koneturmien uhrien läheisten auttamiseen

WSJ: Boeingin turmakonemallin lentokielto voi jatkua ensi vuoteen


Summary: Huomenna voimaan astuva säännös tullaan suurella todennäköisyydellä haastamaan yhdysvaltalaisissa tuomioistuimissa.

Presidentti  Donald Trumpin  hallinto aikoo estää keskiamerikkalaisia siirtolaisia hakemasta turvapaikkaa Yhdysvalloista.
 Uuden säännöksen myötä ne turvapaikanhakijat, jotka ovat saapuneet Yhdysvaltain rajalle jonkin muun maan kautta, eivät voi hakea enää turvapaikkaa.
 Huomenna voimaan astuva säännös estää myös yksin matkustavia alaikäisiä hakemasta turvapaikkaa. Säännöksessä on muutama poikkeus, joka koskee ihmiskaupan uhreja. Henkilöllä on lisäksi mahdollisuus hakea turvapaikkaa, mikäli tämän aiempi turvapaikkahakemus on hylätty jossain toisessa maassa.
 Uusi säännös tullaan suurella todennäköisyydellä haastamaan yhdysvaltalaisissa tuomioistuimissa. Yhdysvaltain laki sallii pakolaisen hakea turvapaikkaa saapuessaan Yhdysvaltoihin huolimatta siitä, millä tavoin tämä on saapunut maahan.
 Eilen Guatemalan  perustuslakituomioistuin est i maan presidenttiä  Jimmy Moralesia  allekirjoittamasta siirtolaissopimusta Yhdysvaltojen kanssa. Sopimus olisi merkinnyt sitä, että Guatemala määriteltäisiin niin sanotuksi turvalliseksi kolmanneksi maaksi. Näin Guatemalan olisi ollut pakko tarjota maan läpi kulkeville siirtolaisille turvapaikkaa.
 Yhdysvaltain rajavartiolaitos kertoi heinäkuun alussa, että yhteensä yli 223 000 ihmistä oli pidätetty Rio Granden raja-alueella viime vuoden lokakuun ja tämän vuoden toukokuun välillä. Pidätettyjen määrä nousi 124 prosenttia verrattuna samaan ajanjaksoon vuotta aiemmin.
 Lisää aiheesta:
 Guatemala ei tee siirtolaissopimusta USA:n kanssa

Trumpin hallinto aikoo estää keskiamerikkalaisia hakemasta turvapaikkaa Yhdysvaltain etelärajalla


Summary: Saattohoitoon koulutettua henkilöstöä ei ole tarpeeksi

Elämänsä loppuvaiheessa olevat ihmiset eivät saa kylliksi hoitoa kotonaan, kertoi Terveyden ja hyvinvoinnin laitos maanantaina. THL:n  selvityksen  mukaan vuonna 2016 kotihoidon asiakkaista 90 prosenttia oli ollut sairaalassa ja 70 prosenttia oli käynyt päivystyksessä kolmen kuukauden aikana ennen kuolemaansa.
 THL:n vieraileva tutkimusprofessori  Harriet Finne-Soveri  sanoo, että siirrot aiheuttavat lisää rasitusta kuolevalle ja läheisille.
 – Asiakkaat pitäisi hoitaa paremmin. Siinä vaiheessa, kun kuolemaa ei voi välttää, iäkäs ihminen tarvitsee riittävän ja osaavan hoidon sinne missä hän asuu, Finne-Soveri sanoo.
 THL:n mukaan pelkkä henkilöstömitoituksen nosto ei takaa saattohoidon laatua. Tutkimusprofessorin mukaan vanhustenhoidosta puuttuvat työtavat ja käytänteet sen varalta, että ihminen haluaa kuolla kotonaan. Lisäksi jos henkilöstö koostuu pääosin lähihoitajista, on yleistä, ettei riittävään kipuhoitoon löydy tarvittavia lääkelupia.
 – Avain parempaan elämän loppuvaiheen hoitoon on lisätä sairaanhoitajien osuutta henkilöstöstä ja kouluttaa koko henkilöstö saattohoidon perusteisiin, Finne-Soveri sanoo.
 Tulokset ovat peräisin loppuvuonna valmistuvasta raportista, jossa on tarkasteltu palliatiivisen eli kipua ja kärsimystä lievittävän hoidon tilaa Suomessa. Tutkimuksessa tarkasteltiin kotihoidossa ja palveluasumisen piirissä olevia yli 65-vuotiaita.
 Sosiaali- ja terveysministeriö on raportin vastuuministeriö.
 Alueelliset erot suuria
 THL:n mukaan saattohoidon taso vaihtelee Suomessa suuresti. Finne-Soverin mukaan yleisesti voidaan sanoa, että kotihoidossa tukeudutaan kaikkialla Suomessa paljon sairaaloihin ja päivystyspoliklinikoihin.
 Palvelutaloissa sairaaloihin tukeutumisen tarve saattohoitovaiheessa vaihtelee puolestaan maakunnittain runsaasti. Esimerkiksi Etelä-Karjalassa sairaalapalveluita käytetään vähän, Lapissa ja Päijät-Hämeessä puolestaan paljon.
 – Ideahan taustalla on se, että annetaan hyvää hoitoa loppuun saakka. Apujoukot juoksee, ei se sairas, Finne-Soveri sanoo.

Kotona tapahtuvassa saattohoidossa puutteita, kuolemaa lähestyvät joutuvat ramppaamaan sairaaloissa, kertoo THL:n selvitys


Summary: Korkeakoulujen hakijasumaan aiotaan puuttua tällä hallituskaudella. Yle kysyi, missä tulevaisuudessa tarvitaan osaajia.

Korkeakoulujen hakijasumaan saataneen pian helpotusta. Opetus- ja kulttuuriministeriön korkeakoulupolitiikan vastuualueen johtaja  Birgitta Vuorinen   kertoi torstaina Ylelle , että ministeriö ja korkeakoulut pohtivat parhaillaan sitä, mille aloille koulutusmääriä pitäisi lisätä.
 Tarve lisäykselle on kova, sillä tänäkin vuonna yli 60 000 ensimmäistä korkeakoulupaikkaansa hakenutta jäi valitsematta, muistuttaa ammattikorkeakoulujen rehtorineuvoston Arenen toiminnanjohtaja  Petri Lempinen .
 – Jos halutaan, että nämä ihmiset pääsevät opiskelemaan, paikkoja pitäisi olla runsaasti. Puhutaan tuhansista paikoista.
 Lue myös:   Unohtuiko alanvaihtajien asema opiskelijavalintojen uudistuksissa? Maisterihaun suosio kasvaa, siirtohaun kautta liikkuu yhä harva
 Hallitusohjelma lupaa lisätä korkeakoulujen aloituspaikkoja "merkittävästi", mutta tarkemmasta määrästä ei ole vielä tietoa.
 Suuntaa-antavana lukuna voidaan pitää 5 000:ta uutta vuosittaista opiskelupaikkaa vuosina 2020–2023. Luvun esitti keväällä osaamistason nostokeinona opetus- ja kulttuuriministeriön kansliapäällikkö  Anita Lehikoinen   ammattikorkeakoulujen valtakunnallisilla AMK-päivillä .
 Työvoimatarve ja toiveet eivät aina kohtaa
 Allaolevasta taulukosta näet ammattikorkeakoulujen tämän kevään 20 kilpailluinta hakukohdetta. Niissä hyväksyttyjen opiskelijoiden määrä oli pienin ensisijaisten hakijoiden määrään verrattuna.
 Lasse Isokangas / Yle
 Sosionomi-, ensihoitaja-, fysioterapeutti- ja terveydenhoitajakoulutusten lisäksi ammattikorkeakoulun suosituimpia ovat media- ja kulttuurialan koulutukset.
 Työllisyysnäkymiä ajatellen aloituspaikkoja voitaisiin Lempisen mukaan lisätä sosiaali- ja terveysalalle, palvelualoille sekä liiketalouteen.
 Insinöörikoulutuksen paikkamääriä Lempinen ei radikaalisti lisäisi. Sinne on vaikeuksia saada opiskelijoita, joiden matemaattisten aineiden osaamistaso on riittävä.
 "Ihmiset tavoittelevat omia unelmiaan, ja heillä on siihen oikeus. Kaikkien unelma ei ole tulla insinööriksi, hoitajaksi tai opettajaksi."  Petri Lempinen, Arene
 – Yhteiskunnallisessa keskustelussa arvostetaan hirveän paljon sosiaali- ja terveysalan, tekniikan ja liiketalouden aloja. Näiden alojen hyöty ja tuottavuus ovat mitattavissa euroissa, Lempinen sanoo.
 Silti moni nuori tavoittelee opiskelupaikkaa media- ja kulttuurialoilla. Mistä tämä johtuu?
 – Ihmiset tavoittelevat omia unelmiaan, ja heillä on siihen oikeus. Hakutilastoista voi todeta, että kaikkien unelma ei ole tulla insinööriksi, hoitajaksi tai opettajaksi, Lempinen sanoo.
 Aloituspaikkoja ei kuitenkaan suoraan voida lisätä niille aloille, joihin on eniten tunkua. Lempisen mukaan on huomioitava esimerkiksi kulttuurialan epävarmat työnäkymät.
 Toisaalta hän korostaa, että kulttuurialojen koulutukseen on yhä tärkeämpää sisällyttää taitoja, jotka auttavat itsensätyöllistämisessä.
 Moni tähtää psykologiksi ja lääkäriksi – niistä myös pula
 Allaolevasta taulukosta näet yliopistojen tämän kevään 20 kilpailluinta hakukohdetta. Niissä hyväksyttyjen opiskelijoiden määrä oli pienin ensisijaisten hakijoiden määrään verrattuna.
 Lasse Isokangas / Yle
 Taulukossa korostuvat taide- ja kulttuurialat, joiden vuotuiset aloituspaikkamäärät ovat myös pieniä. Määrällisesti eniten ensisijaisia hakijoita oli yliopistojen kauppatieteen, oikeustieteen, lääketieteen ja psykologian koulutusohjelmiin.
 Lääkäreille ja psykologeille on työ- ja elinkeinoministeriön ammattibarometrin mukaan tarvetta lyhyellä aikavälillä.
 Parin vuoden sisällä tarvitaan myös sovellusohjelmoijia ja -suunnittelijoita sekä konetekniikan ja sähkö- ja automaatioalan osaajia.
 "Muutaman vuoden päästä tarvitaan osaajia johtotasolle monella eri alalla."  Mika Tuomaala, työ- ja elinkeinoministeriö
 Väestön koulutustasoa halutaan nostaa. Myös tarve korkeakoulutetulle työvoimalle kasvaa 2020-luvun puolivälin lähestyessä, kertoo työ- ja elinkeinoministeriön neuvotteleva virkamies  Mika Tuomaala .
 – Muutaman vuoden päästä tarvitaan osaajia johtotasolle monella eri alalla. Näitä ovat esimerkiksi teollisuus, rakennusala, opetusala, maa- ja metsätalous ja julkishallinto, Tuomaala sanoo.
 Vastaavasti suorittavan työn, taide- ja kulttuurialan asiantuntijoiden sekä yhteiskunta- ja kulttuurintutkijoiden tulevaisuuden työnäkymät ovat heikentymään päin.
 Vaikka tarvetta työvoimalle olisi tietyillä trendialoilla juuri nyt, on näiden alojen työllistävyyttä vaikea arvioida kovin pitkälle tulevaisuuteen. Tuomaala nostaa esiin Nokia-ajan ja IT-kuplan, jotka saivat tietoverkko- ja kännykkäalan työllisyysennusteet ja koulutusmäärät nopeasti kasvuun.
 – Tietotekniikan kännyköihin ja tietoverkkoihin liittyvä osaamistarve on siitä vähän kääntynyt, eivätkä alan näkymät ole enää yhtä hyvät, Tuomaala sanoo.
 Rahoitus vielä epäselvä
 Viimeksi aloituspaikkojen massalisäyksiä tehtiin vuosina 2014–2015, kun korkeakouluihin lisättiin 3 000 uutta aloituspaikkaa. Tuolloin hakijasuman purkamiseen varattiin yhteensä 123 miljoonaa euroa opintososiaaliset edut mukaan lukien.
 Arenen Petri Lempinen peräänkuuluttaa lisärahoitusta myös nyt kaavailtuihin lisäyksiin.
 – Vanhanaikainen tapa, jossa osallistutaan luennoille ja työskennellään itsenäisesti ei ole se, mitä nuoret opiskelijat kaipaavat. Jos koulutuksen laatu kiinnostaa, tarvitaan lisärahoitusta, jolla saadaan osaavaa opetushenkilökuntaa.
 Lempisen mukaan lisärahoitus on myös yksi tapa varmistaa, että yhä useampi suorittaa tutkintonsa loppuun.
 "Vanhanaikainen tapa, jossa osallistutaan luennoille ja työskennellään itsenäisesti ei ole se, mitä nuoret opiskelijat kaipaavat."  Petri Lempinen, Arene
 Pian yhä suurempi osa korkeakoulujen rahoituksesta määräytyy suoritettujen tutkintojen ja valmistuneiden työllistymisen perusteella. Jos ensi vuonna uusia korkeakouluopiskelijoita olisi tuhansia aiempaa enemmän, näkyisi heidän määränsä lisäyksenä rahoituksessa vasta vuosien päästä.
 Lempisen mukaan toinen, ammattikorkeakoulujen kannalta suotuisampi ratkaisu aloituspaikkojen lisäämiseen olisi tehdä määräaikainen erillisohjelma, johon rahoitus myönnettäisiin erikseen.
 Samankaltaista ratkaisua Arene ehdotti jo vuonna 2018, jolloin se esitti ammattikorkeakouluihin  10 000 paikkamäärän kertalisäystä  hakijasuman purkamiseksi.
 Voit keskustella aiheesta 15.7. kello 22 asti.
 Lue lisää:
 Katso, mihin koulutuksiin ammattikorkeakouluissa on vaikeinta päästä – Sanna Rauta sai unelmiensa opiskelupaikan ja kertoo nyt, millainen asenne häntä auttoi
 Katso, mistä yliopistojen opiskelupaikoista kilpailtiin kovimmin – Maria Korpela pääsi ensiyrityksellä lääkikseen, vaikka todistuksessa ei ole laudatureja
 Unohtuiko alanvaihtajien asema opiskelijavalintojen uudistuksissa? Maisterihaun suosio kasvaa, siirtohaun kautta liikkuu yhä harva

Moni tahtoo näyttelijäksi ja elokuvaohjaajaksi, mutta tarve työvoimalle on toisaalla – mihin opiskelupaikkoja pitäisi lisätä?


Aliravittujen ihmisten määrä maapallolla on kasvanut, kertoo viisi YK:n järjestöä yhteisessä raportissaan. Kroonisesti aliravittuja oli viime vuonna noin 821 miljoonaa, kun vuonna 2017 vastaava luku oli 811 miljoonaa.
 Joka yhdeksäs maapallon ihminen oli viime vuonna aliravittu. Eniten nälästä kärsiviä on Afrikassa, mutta aliravitsemus lisääntyy myös Aasian länsiosissa.
 Vuosi 2018 oli kolmas vuosi peräkkäin, jolloin aliravittujen määrä kasvoi. Sitä ennen aliravittujen määrä oli laskenut hitaasti vuosikymmenien ajan. Aliravittuja on nyt suunnilleen yhtä paljon kuin kymmenen vuotta sitten.
 Keskeiset syyt nälän taustalla ovat YK-järjestöjen mukaan sodat ja muut konfliktit sekä ilmastonmuutos.
 Viisi YK-järjestöä varoittaa tiedotteessaan, että nykytrendillä maapallo ei yllä tavoitteeseen, joka on aliravitsemuksen poistaminen vuoteen 2030 mennessä.
 Raportin julkaisevat vuosittain Unicef, WHO, FAO, IFAD ja WFP.

Aliravittujen määrä on kasvanut, kertovat YK:n järjestöt


Summary: Ulkopaikkakuntalaisille tarkoitetun kiintiön lupien myynti on kolminkertaistunut viime vuoteen verrattuna.

Tenojoella on syntynyt erikoinen tilanne, kun maanomistajan kalastusoikeutta on alettu vuokrata eteenpäin merkittävissä määrin.
 Tämän mahdollistaa  Suomen kalastuslain pykälä 11.  Kalastuslain mukaan kalastusoikeutta vuokraava henkilö voi ostaa vuorokausilupia erityislupakiintiöstä, jossa lupia on yhteensä 3 300. Tenon sopimuksen mukaisesti tämä kiintiö oli varattu ulkopaikkakuntalaisille kalastusoikeuden haltijoille. Viime vuoteen verrattuna kiintiön lupien myynti on kolminkertaistunut.
 – Tällä kalastusoikeudella on alettu tekemään bisnestä. Tämä johti siihen, että mökkiläiset eivät saaneet kalastusmahdollisuutta, joka heille oli Tenon sopimuksessa myönnetty, kertoo entinen lohitutkija  Eero Niemelä .
 Lapin ELY-keskuksen kalatalouspäällikkö  Mika Oraluoman  mukaan lainsäädännöllisiä muutoksia ei ole tälle kaudelle tapahtunut, mutta käytäntö on yleistynyt. Tenon kalastusluville on kova kysyntä.
 Norjalaiset valittivat oikeuteen
 Kalastusoikeuksien vuokraaminen ei miellytä norjalaisia ja maassa asia on jo viety sekä eduskuntaan että oikeuteen. Norjalaiset vaativat Tenon sopimuksen uudelleen aukaisua.
 – Norjalaisten mielestä on ihmeellistä, että vuokrauslupa on voimassa Norjan puolella. Norjan lainsäädännön mukaan tällaista kalastusoikeutta ei valtion vesissä voida luovuttaa, kertoo Eero Niemelä.
 Järjestely aiheuttaa loven kotimaan lupamyyntiin. Maa- ja metsätalousministeriössä on havahduttu asiaan. Kalastusneuvos  Eija Kirjavaisen  mukaan aihe on aiheuttanut keskustelua ja tuonut viranomaisille palautetta siinä määrin, että ministeriö on alkanut selvittää asiaa.
 Ministeriön tulee arvioida sopimuksen toimivuutta kolmen vuoden kuluessa, joka tulee täyteen ensi keväänä.
 – Tämä asia on tarpeen arvioida pikaisesti, jotta ensi lupakauden alkuun saadaan tehtyä korjaavat toimenpiteet, sanoo Kirjavainen.

Kalastusoikeuksien kaupittelu kuumentaa tunteita Tenolla – "Tällä on alettu tekemään bisnestä"


Summary: Sodan jälkeen Turing menetti työnsä ja maineensa homoseksuaalisuutensa vuoksi.

Toisen maailmansodan kulkuun merkittävästi vaikuttanut koodinmurtaja  Alan Turing  saa kuvansa uuteen 50 punnan seteliin Britanniassa. Englannin keskuspankki julkaisi luonnoksen uudesta setelistä tänään maanantaina.
 Uusi seteli otetaan käyttöön vuoden 2021 aikana. Turing-seteli on viimeinen osa uudistusta, jossa paperiset rahat korvataan muovista tehdyillä seteleillä.
 Matemaatikko Turing johti toisen maailmansodan aikana asiantuntijajoukkoa, joka onnistui murtamaan saksalaisten käyttämän Enigma-salakirjoituslaitteen.
 Salakirjoituskoodin murtamisen ansiosta liittoutuneet pystyivät seuraamaan saksalaisten viestiliikennettä. Tämän arvioidaan lyhentäneen sotaa ja pienentäneen kuolleiden määrää merkittävästi.
 Enigma-salakirjoituslaite näytteillä Heinz Nixdorf Museumsforumissa Paderbornissa Saksassa. Bernd Thissen / EPA
 Surullinen kohtalo sodan jälkeen
 – Alan Turing oli merkittävä matemaatikko, jonka työllä on ollut valtava vaikutus siihen miten elämme tänään, sanoi Englannin pankin pääjohtaja  Mark Carney  uuden setelisuunnitelman paljastaessaan.
 – Tietojenkäsittelyopin ja tekoälyn isänä ja sotasankarina Alan Turingin panokset olivat laaja-alaiset ja uraauurtavat. Turing on jättiläinen, jonka hartioilla monet nyt seisovat, Carney jatkoi perusteluja Turingin ikuistamiselle seteliin.
 Turingin kohtalo sodan jälkeen oli surullinen. Turing tuomittiin 1952 homoseksuaalisen suhteen vuoksi törkeästä siveettömyydestä kemiallisesti kastroitavaksi. Hän menetti työnsä ja kuoli 41-vuotiaana vuonna 1954 ilmeisesti oman käden kautta.
 Suuren yleisön tietoon Turingin tarina tuli vuonna 2014 ensi-iltansa saaneen  The Imitation Game -elokuvan myötä.
 Lisää aiheesta:
 Britanniassa paljastettiin uusi 10 punnan seteli – kuvassa kirjailija Jane Austen
 Britannia armahtaa kymmeniä tuhansia homo- ja biseksuaaleja miehiä

Saksalaisten salakirjoituskoodin toisen maailmansodan aikana murtanut Alan Turing saa kuvansa uuteen seteliin


Summary: Etenkin naislaulajilta vaaditaan oopperassa nykyisin hyvää fysiikkaa, maratonejakin juokseva Lisette Oropesa kertoo Ylelle.

Kylmä on. Sopraano  Lisette Oropesa  saapuu haastatteluun paksu saali harteilla. Vielä pari päivää sitten hän tuskaili Milanon lähes 40 asteen helteissä. Savonlinnassa lukemat ovat hädin tuskin kymmenen asteen paremmalla puolella.
 Oropesa kuvailee muutosta shokeeravaksi.
 – Koska olen laulaja, keho on minun instrumenttini. Jos keho on shokissa, ääni on shokissa. Kehon pitää pystyä käsittelemään muutokset ja lämpötilan kohdalla muutos oli valtava. Näitä asioita ei voi hoputtaa. Niihin menee aikansa.
 Lisette Oropesa on Olavinlinnassa, koska maailmankuulu oopperatalo Milano la Scala vierailee Savonlinnan oopperajuhlilla. Esitys on  Giuseppe Verdin   I Masnadieri  ( Rosvot ) ja Oropesa on sen kirkkain tähti.
 Kuubalais-yhdysvaltalainen Oropesa ei ole aiemmin ollut yhtä pohjoisessa.
 – Suomessa aurinko nousee kolmelta aamulla. En ole koskaan kokenut sellaista. Makuuhuoneessa on paljon valoa ja kehoni väittää, että nyt on päivä, nouse ylös. Se on haastavaa.
 Pohjoinen kesä päätyi myös Oropesan Instagram-tilille. Hän on julkaissut Savonlinnasta kuvia, joissa lämmitellään talvisen parka-takin ja kuuman juoman avulla.
 Sopraano, vegaani ja juoksija
 Oropesa pitää fysiikastaan hyvää huolta. Hän on vegaani ja harrastaa juoksemista, myös maratoneja. Oropesan mielestä juoksemisessa ja laulamisessa on paljon samaa.
 – Näyttämöllä laulaessa tulee tehtyä paljon töitä: hikoiltua, käytettyä energiaa aivan samalla tavalla kuin juostessa. Hengityskin on erittäin syvää ja voimakasta. Myös laulaessa ryhti, rentous ja fokus ovat tärkeitä.
 Juokseminen on Oropesan mielestä tehnyt hänestä paremman laulajan ja päinvastoin.
 Hyvälle kunnolle on ollut Olavinlinnassa käyttöä. 35-vuotias sopraano on tottunut Metropolitanin ja Royal Operan kaltaisiin maailman ykköstaloihin, jotka on jo alun perin rakennettu teatteria varten. Olavinlinna on toista maata. Sen sisääntulot ja näyttämöltä poistumiset käyvät treenistä.
 – Paikat, joista tullaan näyttämölle ovat todella mielenkiintoisia. Joskus meidän täytyy nousta rappusten alta, joskus kuljemme valtavan määrän rappusia alaspäin. Tässä puvussa ei ole ihan helppo liikkua, Oropesa sanoo ja osoittaa pitkälaahuksista rooliasuaan.
 Sopraano Lisette Oropesa kehuu vuolaasti suomalaisia lenkkimaastoja. Täällä on tilaa ja säiden puolesta mielyttävämpi juosta kuin Italian helteissä. Steven Harris
 Oropesa joutui laihduttamaan saadakseen rooleja
 Oropesan mukaan oopperalaulajilta vaaditaan nykyisin hyvää fysiikkaa. Enää ei juurikaan näe ohjauksia, joissa solistit ainoastaan pönöttävät eturampissa.
 – Monet ohjaajat etsivät laulajia, jotka ovat ketteriä näyttämöllä. Jos ihmisellä on ongelmia painon kanssa ja hankaluuksia laulaa ja liikkua yhtä aikaa, on vaikeampi saada rooleja.
 Oropesa tietää, mistä puhuu. Hän kertoo olleensa nuorempana erittäin ylipainoinen.
 – Minun oli pakko pudottaa painoa, koska muuten minulla olisi ollut puolet vähemmän rooleja. En halunnut, että ohjaaja katsoo kuvaani ja sanoo heti ei. Halusin antaa itselleni mahdollisuuden.
 Oropesa kertoo, että erityisesti naisilla on paineita kokonsa suhteen. Naislaulajia on enemmän ja rooleja vähemmän.
 – Monissa oopperoissa saattaa olla neljä mies- ja yksi naisrooli. Ja kun nuoria naislaulajia on enemmän, kilpailu on heillä kovempaa. Koelauluun saattaa osallistua 50 sopraanoa, mutta vain kaksi baritonia.
 – Amalian rooli on kaunis ja outo. Siinä on paljon kevyttä, nopeaa, lyyristä ja raskasta musiikkia, eli vähän kaikkea. Se ei ole helppo laulettava, sopraano Lisette Oropesa sanoo. Esa Huuhko / Yle
 Naisen pitää kuolla, jotta mies voi elää
 Rosvoissa  Oropesa esittää Amaliaa ja Amalia on oopperan ainoa naisrooli. Verdi sävelsi sen oman aikansa kuuluisalle ruotsalaiselle koloratuurisopraano  Jenny Lindille .
 – Lind oli melkein teikäläisiä, ei ihan suomalainen, mutta aika lähellä, Oropesa nauraa.
 Rosvot  perustuu  Friedrich Schillerin  näytelmään. Amalia rakastaa Carloa, mutta Carlo osoittautuu julmaksi rosvopäälliköksi. Mies valitsee rakkauden sijasta oman rosvojoukkonsa ja surmaa Amalian.
 – On hyvin tavallista tämän ajan oopperalle, teatterille ja kirjallisuudelle, että naisen pitää kuolla, jotta mies voidaan pelastaa, Oropesa sanoo.
 Sopraano löytää uhriteemasta yhteyksiä kristinuskoon ja sen ajatukseen Kristuksesta, jonka täytyy kuolla, jotta ihmiskunta pelastuu. Amaliaakin voi katsoa tästä näkökulmasta.
 – Silloin naisesta tulee lunastaja, joka on kristuksen kaltainen. Jos asiaa ei katso uskonnollisesta vinkkelistä, asetelman voi nähdä hyvin seksistisenä ja epäoikeudenmukaisena.
 Oropesa korostaa, että hänen Amaliansa kuolema on kuitenkin tämän oma valinta. Amalia pyytää Carloa surmaamaan hänet.
 Kapellimestari Michele Mariottin mielestä Olavinlinna on paikkana jännittävä, mutta erittäin kylmä. – Sää vaikuttaa soittimiin. Nille ei saisi olla liian lämmintä, eikä liian kylmää. Esa Huuhko / Yle
 Vierailu toi Savoon 230 italialaista
 Vierailu on Savonlinnan oopperajuhlien historian suurin panostus, ja se maksaa 2,3 miljoonaa euroa. Milanosta on lennätetty Suomeen noin 230 ammattilaista. Lavasteet, tarpeisto ja puvut tulivat Suomeen kahdella täysperävaunurekalla. Soittimille tarvittiin yksi kuorma-auto.
 Kivilinna tuo italialaisten vierailuun oman säväyksensä. Kapellimestari  Michele Mariotti  kiittelee akustiikkaa.
 – Se on orkesterille ja laulajille hyvin palkitseva. Paikka saa äänet kuulostamaan todella runsailta ja rikkailta.
 Solistit, kuoro ja orkesteri ovat kaikki italialaisia. Teknisestä henkilökunnasta ja sen eri ammattiryhmistä on kustakin pari milanolaista neuvomassa oopperajuhlien omaa suomalaista tekniikkaa, joka lopulta vastaa esitysten toteutuksesta.
 Rosvot ja Milano la Scalan vierailu toi Savonlinnaan 230 italialaista ooppera-ammattilaista. Soila Puurtinen
 Kylmä sää vaati lisää sähköä
 Liian alhainen lämpötila ei ole ole hyväksi soittimille, ja siksi orkesterimontun taakse jouduttiin perjantain ja lauantain vastaisena yönä asentamaan uusi sähkökeskus. Nyt sähköä palaa 48 000 wattia ja montun asteet on saatu ylimääräisillä lämmittimillä nousemaan kahdeksaantoista.
 – Tila on yhtä aikaa avoin ja ei avoin. Se on jotain siltä väliltä: kylmä, hyvin kylmä, mutta jännittävä, Mariotti muotoilee.
 Orkesterilla on montussa lähes kissan päivät, mutta näyttämöä ei lämmitetä edelleenkään. Solistit saavat pitää kylmän loitolla laulamalla.
 Oropesalla on lenkkitossut Suomessa mukana. Savonlinnan maastoja hän kehuu vuolaasti.
 – Täällä on valtavasti tilaa. Polkuja aivan kaikkialla. Ei tarvitse erikseen etsiä puistoa. Sen kuin vain menee ovesta ulos ja lähtee juoksemaan.
 Ja niin Oropesa aikoi tehdä myös heti kenraaliharjoituksen jälkeen.
 Rosvot  on ohjannut Sir  David McVicar , jolta on nähty Savonlinnassa  Rigoletto  ja Suomen kansallisoopperassa  Wozzeck . McVicar kieltäytyi haastattelusta.
 Olavinlinnassa  Rosvoista  nähdään kolme esitystä. Ensi-ilta on 15. heinäkuuta.
 Olavinlinnassakin on ollut tänä kesänä poikkeuksellisen kylmä. Esa Huuhko / Yle

Aamuyön aurinko ja kylmyys olivat shokki Savonlinnassa vierailevalle La Scalan tähtisopraanolle – "En ole koskaan kokenut sellaista"


Summary: Eduskuntavaalitutkimuksen ennakkoselvityksen mukaan liikkuvien äänestäjien määrä on laskenut viime vuosina.

Eduskuntanvaalitutkimuksen ennakkotiedot kertovat yllättävistä muutoksista suomalaisessa politiikassa.
 Yksi näistä muutoksista liittyy liikkuvien äänestäjien määrään. Määrä on vähentynyt vuodesta 2011 kuudella prosenttiyksiköllä, vaikka yleisessä keskustelussa on puhuttu paljon liikkuvien äänestäjien merkityksen kasvusta.
 Kerttu Kamula / Yle
 Yksi vaalitutkimuksen tekijöistä, tohtorikoulutettava  Theodora Järvi  selittää muutosta puolueiden merkityksen kasvuna.
 – Asetelma on kääntynyt päälaelleen. Näissä vaaleissa 56 prosenttia koki äänestyspäätöksessä puolueen ehdokasta tärkeämpänä. Vuonna 1999 vastaava määrä koki puolestaan ehdokkaan tärkeämpänä, Järvi sanoo.
 Äänestäjät näyttävät kiinnittyneen viime vuosina Järven mukaan puolueisiin entistä tiukemmin ja tämä lisää sitoutuneisuutta.
 Kerttu Kamula / Yle
 Puolueet eivät ole vakuuttaneet aivan kaikkia. Nuorissa (18–34-vuotiaissa) 63 prosenttia pitää itseään liikkuvina äänestäjinä ja määrä on kasvanut seitsemällä prosenttiyksiköllä viime eduskuntavaaleista.
 Puolet äänestäjistä harkitsi myös muiden puolueiden ehdokkaita ennen kuin lukitsivat kantansa.
 Naiset äänestivät entistä aktiivisemmin naisia
 Kansalaiset äänestivät ennätysmäärän naisia eduskuntaan kevään vaaleissa. Eduskuntaan nousi 94 naiskansanedustajaa. Aiempi ennätys oli vuodelta 2011, jolloin eduskunnassa oli yhteensä 85 naiskansanedustajaa.
 Tuore tutkimus osoittaa, että eduskunnan tasa-arvoistuminen on miesten ja naisten ansiota. Miehet äänestivät yhä harvemmin miestä ja naiset yhä useammin naista.
 Itse asiassa naiset äänestivät ensimmäistä kertaa useammin omaa sukupuolta olevaa ehdokasta kuin miehet. Naisista 63 prosenttia äänesti naisehdokasta ja 60 prosenttia miehistä miesehdokasta.
 Kerttu Kamula / Yle
 Järvi sanoo, että eduskunnan tasa-arvoistuminen johtuu yhtä lailla molempien sukupuolien äänestyskäyttäytymisestä.
 – Tähän ei ole yksiselitteistä syytä, eikä tässä tutkimuksessa kysytty syytä äänestyskäyttäytymiseen, Järvi kertoo.
 Naisten osuus ehdokkaissa kasvoi hieman, mutta naisehdokkaiden osuus jäi 42 prosenttiin.
 Kiinnostus politiikkaan kasvussa
 Politiikka kiinnostaa yhä enemmän ihmisiä. Tämän johtopäätöksen voi vetää eduskuntavaalitutkimuksen ennakkotuloksista.
 Tutkimuksen mukaan politiikka kiinnostaa 74 prosenttia suomalaisista, kun eduskuntavaaleissa 2015 vastaava luku oli 69 prosenttia.
 Luku on vaihdellut mittausajankohtien mukaan, mutta trendi näyttää kasvun merkkejä. Vain 53 prosenttia suomalaisista piti politiikkaa kiinnostavana, kun asiaa kysyttiin vuoden 2003 eduskuntavaalien aikana.
 Järvi sanoo, että kyse on moniselitteisestä ilmiöstä. Tutkimuksessa todetaan myös, että ihmiset keskustelevat politiikasta entistä enemmän.
 – Politiikkaa seurataan entistä enemmän, jolloin tämä herättää kiinnostusta. Näiden välille ei ole kuitenkaan löydetty tutkimuksessa suoraa yhteyttä.
 Helsingin yliopiston, Turun yliopiston ja Åbo Akademin vaalitutkimuskonsortio julkaisee lopullisen raporttinsa ensi vuonna.
 Lue lisää:
 Naisia nousi kansanedustajiksi historiallisen paljon – 85 prosenttia vihreiden edustajista naisia

Selvitys: Naiset äänestivät eduskuntavaaleissa ensimmäistä kertaa useammin naisia kuin miehet miehiä


Summary: Arviolta puoli miljoonaa ihmistä seurasi karhujen elämää suorassa 360-lähetyksessä.

Yle toteutti keskiviikkoillasta lauantaiaamuun kestäneen  karhunkatselun  viime viikolla. Se sai runsaasti katsojia: verkkoartikkeli klikattiin auki yli 400 000 kertaa. Katselutunteja kertyi vajaa 60 000. Saamamme palautteen perusteella moni katsoi lähetystä yhdessä puolisonsa tai muun perheen kanssa – voitaneen siis varovasti arvioida, että vähintään puoli miljoonaa silmäparia seurasi lähetystä Suomusalmen Raatteesta sijaitsevalta karhukojulta.
 Poikkeuksellisesti lähetys tehtiin 360-kameralla, eli katsoja pystyi itse päättämään kameran kuvakulman. 360-astetta kuvaava kamera poikkeaa rakenteeltaan perinteisistä kameroista. Käytetty kamera on muodoltaan pieni pallo, jossa on kuusi erillistä linssiä.
 Tiettävästi tällaista lähetystä ei ole tehty koskaan aiemmin maailmassa.
 Draamaa jo ensimmäisenä iltana
 Karhuemon nopeus tilanteessa, jossa pentu on vaarassa, saatiin kuviin jo ensimmäisenä iltana. Pieni karhunpoikanen putosi heinien peittämään vanhaan syöttökuoppaan. Kesti vain pari sekuntia, kun karhuemo oli paikalla pelastamassa pentua. Pentu pääsi matalasta kuopasta omin voimin ja tutki pudotuskohtaansa pian uteliaana, nokka syvällä kuopassa.
 Ensimmäisessä koostevideossa on karhuemo kolmen pennun kanssa, tässä näkyy myös karhunpennun putoaminen. Videolta näet myös, kuinka emokarhu suojelee pentujaan liian lähelle pyrkivältä urokselta. Emokarhun murina on selkäpiitä karmiva.

 Toiseen koostevideoon on koottu isojen karhujen yhteiseloa. Kuvissa näkyy, kuinka varovasti ne suhtautuvat toisiinsa. Koosteelta näet myös sen, miten karhuja ruokitaan.

 Testausta, miettimistä, varmistamista
 Kameran paikkaa valitessa tärkeinä kriteereinä olivat valokuituverkon läheisyys ja mahdollisuus saada jatkuvaa virtaa sähköverkosta. Agregaatti ja langattomat yhteydet koettiin testien perusteella liian epävarmoiksi. Sopiva, kriteerit täyttävä paikka lopulta löytyi, mutta sielläkin jouduttiin nostamaan nettiyhteyden nopeutta.
 Kameratestejä tehtiin useaan otteeseen sopivan paikan löytämiseksi. Kameran paikkaa vaihdettiin useampaan kertaan, lopulta karhuvarmuus ratkaisi valitun paikan.
 Lisäksi karhuja totutettiin kameraan jo ennen lähetystä yhden yön verran. Halusimme nähdä, että kamera varmasti pysyy pystyssä.
 Kamera itsessään oli reilun metrin korkuisella jalustalla. Sen päälle kehitettiin sääsuoja läpinäkyvästä vahvasta muovista. Suojan piti kestää sateet, ukkoset ja mahdollisesti päälle putoavat oksat.
 Myös kameran jalustaa jouduttiin miettimään – olihan riskin, että karhut kiinnostuvat siitä niin paljon, että alkavat leikkiä sillä. Lopulta päädyttiin rakentamaan ohuehko jalka, joka upotettiin osittain maahan ja painotettiin.
 Kameran jalustaa ja johtoja myös naamioitiin maastosta saadulla kuntalla sekä heinillä.
 Karhujen äänet tallennettiin erillisillä mikrofoneilla – kameran omat mikrofonit olivat sääsuojan alla, joka vaimensi ääntä tehokkaasti.
 Yleisö mukana seurannassa
 Jo suunnittelun alkuvaiheessa päätettiin, että seuraamme karhujen touhuja päivitettävässä jutussa. Käytännössä kamera oli miehittämätön suurimman osan ajasta. Kuvaaja ja toimittajat olivat samaan aikaan muissa töissä lukuun ottamatta yhtä päivystävää toimittajaa.
 Koska karhunkatseluvideosta oli tulossa noin 2,5 vuorokautta pitkä, päätimme pyytää yleisöä mukaan seurantaan keskusteluartikkelin kautta.
 Saimmekin keskusteluun lähes 300 viestiä, joissa kerrottiin yöaikaisista tapahtumista.
 Anna meille palautetta karhusuorasta! Jutun keskusteluosio on auki kello 22.00 saakka.
 Katso alkuperäinen juttu ja seuranta-artikkelit:
 Seurasimme karhujen elämää 360-kameralla kolme yötä: kuviin tallentui tuntikausia pentujen leikkejä, kameran käpälöimistä sekä yksi kuoppaan putoaminen
 Hui! Karhunpentu putosi kuoppaan – kokosimme karhusuoran ensimmäisen vuorokauden parhaat hetket tähän juttuun
 360-karhukameran toinen yö sujui jännittävästi – kamerajohto kaivettiin esiin ja karhut kinastelivat ruoasta, katso yön parhaat palat

360-kamera kuvasi pentujen kömmähdyksiä, leikkejä kamerajohdolla sekä ärhäkkäitä karhukohtaamisia – näin tehtiin suosittu karhusuora


Summary: Voit keskustella ruotsin kielen opiskelusta jutun kommenttikentässä.

"Tehdään nopealla aikataululla ohjelma, joka vahvistaa koulussa toisen kotimaisen kielen oppimista. Hallitus asettaa tavoitteeksi toisen kotimaisen kielen palauttamisen pakolliseksi ylioppilaskirjoituksessa."
 Yllä oleva teksti on lainaus kesäkuussa julkaistusta  hallitusohjelmasta . Syksyllä käynnistyy selvitys pakkoruotsin paluun seurauksista.
 – Siinä selvitetään, mitä tarkoittaisi, jos toinen kotimainen palautuisi pakolliseksi kirjoitettavaksi ja miten se vaikuttaisi esimerkiksi koulutukselliseen tasa-arvoon, opetusministeri  Li Andersson  (vas.) kertoo.
 Anderssonin mukaan asiassa pitää ottaa huomioon edellisen hallituksen tekemä ylioppilastutkintorakenteen muutos. Siinä tutkinnon vaatimustasoa nostettiin niin, että jatkossa kirjoitettavia aineita on neljän sijaan viisi.
 Uudistus koskee lukiolaisia, jotka aloittavat tutkinnon suorittamisen  keväällä 2022 , eli käytännössä syksyllä 2020 lukioon meneviä nuoria.
 Tarkkaa aikataulua selvityksen kestolle ei ole määritelty. Andersson muistuttaa, että ylioppilaskirjoitusten lisäksi hallitus tahtoo toimenpideohjelman, jolla toisen kotimaisen opiskelusta tulee houkuttelevaa.
 – Näen, että siinä pitää tarkastella myös perusopetusta, hän sanoo.
 Mitä jos kielen opiskelu olisi niin kiinnostavaa, että pakkoa ei tarvittaisi?
 "Kielten osaaminen kapenee huolestuttavasti"
 Elinkeinoelämän keskusliiton koulutusjohtaja  Riikka Heikinheimo  toivoo, että ruotsin opetuksesta tulisi niin hyvää ja innostavaa, että aineen suosio kasvaisi luonnostaan.
 Selvitys on hänen mielestään hyvä lähtökohta, mutta hän toivoo, että ruotsin lisäksi sitä tehtäisiin muistakin oppiaineista.
 – Haluaisin laajemman keskustelun siitä, millä osaamisilla tulevaisuudessa pärjää. Monipuolinen kielitaito kuuluu siihen, mutta lisäksi tarvitaan matemaattisia taitoja, kemiaa, fysiikkaa ja taloustaitoja.
 EK:n koulutusjohtaja Riikka Heikinheimo on huomannut, että matematiikan kohdalla pakkoa ei sovi edes ehdottaa. "Kun on puhuttu, että matematiikka pitäisi saada edes lyhyenä ylioppilaskirjoituksiin, siinä yhteydessä pakko ei käy." Elina Äijö / Yle
 Pörssisäätiön teettämän  kyselyn  vastaajista liki 25 prosenttia vähentäisi ruotsin opetusta, jotta peruskouluissa voitaisiin sen sijaan opettaa taloustietoa.
 Heikinheimon mukaan EK:n jäsenyritykset kaipaavat työntekijöiltään monipuolista kielitaitoa. Jokaisen pitäisi osata ainakin sujuvaa suomea, ruotsia ja englantia, ja lisäkielet olisivat niiden päälle tervetulleita.
 – Nyt kielten osaaminen kapenee huolestuttavalla tavalla, Heikinheimo sanoo.
 Suomessa on 22 000 työnantajayritystä, joilla on kansainvälistä toimintaa.
 – Se on enemmän kuin koskaan ennen. Siksi tarvitaan kielitaitoa ja ymmärrystä muista kulttuureista.
 Puhekoe mieluummin kuin pakko?
 Lukiolaisten liitto on  kritisoinut  hallituksen tavoitetta palauttaa toisen kotimaisen kirjoittaminen pakolliseksi, ruotsinopettajien yhdistys puolestaan kiitellyt sitä.
 Ruotsin ja venäjän lehtori  Tiina Salomaa  Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta toteaa, että kysymys on vaikea.
 Tiina Salomaasta on sinänsä ilahduttavaa, että uudeksi pakolliseksi aineeksi oltaisiin lisäämässä kieliaine.  Elina Äijö / Yle
 – Lukiouudistuksessa on lisätty opiskelijoiden mahdollisuuksia valita itse, mitä oppiaineita he kirjoittavat. Heidän näkökulmastaan uusi pakollinen aine tuntuu erikoiselta.
 Lukiossa on jo nyt paljon pakollisia ruotsin kursseja. Niitä on käytävä viisi, kirjoitti aineen tai ei.
 – Minusta pitää satsata siihen, että opiskelijat osaisivat puhua kieltä. Toivon, että ylioppilaskirjoituksiin tulisi suullinen osio, mielellään ruotsiin ensimmäisenä, Salomaa sanoo.
 Salomaa luottaa siihen, että opiskelijat selviytyisivät ruotsin kirjoittamisesta kyllä, jos siitä tulisi pakollista. Hän ei niele puhetta siitä, että ruotsin pakollisuus syrjisi itäsuomalaisia poikia.
 – Olen ihan varma, että siellä on paljon poikia, jotka ovat innostuneita ruotsista ja pystyvät kirjoittamaan sen siinä missä tytötkin, Salomaa toteaa.

Pakkoruotsin paluu yo-kirjoituksiin on hallituksen tavoite – Opetusministeri Andersson: "Ensin selvitetään, mihin se käytännössä johtaisi"


Ruotsin onnettomuustutkintakeskus peruu aiempia puheitaan sunnuntaisesta lentoturmasta. Keskuksen mukaan Ruotsin Uumajan turmakone hajosi sittenkin jo ilmassa.
 – Toinen siipi on murtunut jo ilmassa, ja osia siitä on löydetty toisesta paikasta vähän kauempana [putoamispaikasta], osastopäällikkö  Peter Swaffer  sanoo  Dagens Nyheter -lehden haastattelussa .
 Aiemmin maanantaina  Ruotsin onnettomuustutkintakeskus ehti ilmoittaa, etteivät lentokoneen siivet irronneet ilmassa. Silminnäkijät kertoivat jo sunnuntaina, että vain toinen koneen siivistä oli kiinni sen pudotessa.
 Silminnäkijän kuvaamalta  videolta  näkyy, että turmakone putosi hyvin nopeasti ja liki pystysuoraan alaspäin.
 Onnettomuustutkintakeskus ilmoitti tiedotustilaisuudessa maanantaina iltapäivällä, ettei vielä ole tiedossa, oliko turmakonetta huollettu asianmukaisesti.
 Kalevi Rytkölä / Yle
 Kolmannes laskuvarjokerhon jäsenistä kuoli
 – Hypoteesi on, että lentäjä on menettänyt koneen kontrollin jostakin syystä. Mikä se syy on, emme pysty vielä sanomaan. Onko siipi rikkoutunut ennen kontrollin menettämistä vai milloin, pohti ruotsalainen lentoturvallisuusasiantuntija  Hans Kjäll  aiemmin maanantaina  Yle Vegan haastattelussa  turman mahdollista kulkua.
 GippsAero GA8 Airvan -tyyppinen lentokone putosi joessa olevaan saareen sunnuntaina Uumajassa. Kaikki koneessa olleet yhdeksän laskuvarjohyppääjää kuolivat.
 Kuolleista seitsemän oli miehiä ja kaksi naisia. Kaikki kuolleet olivat Ruotsin kansalaisia, mutta yhdellä oli myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
 – Olemme menettäneet lähes kolmanneksen kerhomme aktiivisista laskuvarjohyppääjistä, suree Uumajan laskuvarjokerhon pääkouluttaja  Johan Hellström   Aftonbladet-lehden haastattelussa .
 Lisää aiheesta:
 Onnettomuuskonetta ei ole käytössä Suomen laskuvarjokerhoilla
 Laskuvarjohyppääjien lentokone putosi saarelle Uumajassa Ruotsissa – Yhdeksän koneessa ollutta kuoli, kaikki uhrit ruotsalaisia

Ruotsin turmakone hajosi sittenkin jo ilmassa – "Emme vielä tiedä oliko konetta huollettu asianmukaisesti"


Summary: Maria Tuominen tuo livevideoilla esille romanien arkea ja pyrkii rikkomaan romaneihin liittyviä ennakkoluuloja.

– Onko meillä liian pieni keittiö?
 Tila meinaa käydä kerrostaloneliön keittiössä ahtaaksi, kun  Maria Tuominen  ja  Teresa Hulkkonen  tekevät yhdessä karjalanpaistia ja salaattia.
 Pääkokki Tuominen viipaloi porkkanoita paistia varten. Pöydällä on kännykkä, joka kuvaa livevideota Facebookiin. Videoita tekemällä Tuominen tahtoo rikkoa ennakkoluuloja romaneista.
 Lue myös:   Rasismiin kyllästynyt romani alkoi kitkeä ennakkoluuloja, mutta törmää jatkuvasti samoihin kysymyksiin – tässä 9 vastausta .
 – Meillä on isompi keittiö kuin teillä, Hulkkosen tytär, 6-vuotias  Aila Palm  huudahtaa.
 Aamulla Tuominen on puhunut livevideolla katsojille muun muassa lasten kasvattamisesta. Eräänä iltana Tuominen kuvasi livevideon siitä, kun hän tyhjensi astianpesukoneen.
 – Usein teen videoilla ruokaa, leivon ja annan vinkkejä, mitkä minun mielestäni ovat hyviä juttuja, kertoo Tuominen, joka on koulutukseltaan näyttöjä vaille valmis kokki.
 Kolme lapsista seuraa aikuisten touhuja keittiössä. Aila Palm käy kertomassa livevideon katsojille, että tykkää heistä paljon. Neljä lapsista on ulkona.  Nadja Lindeman  kaappaa kaksivuotiaan  Benjamin -poikansa välillä syliin keittiön tohinan pyörteistä.
 Kun karjalanpaisti on saatu uuniin, naiset kertovat romaninaisten ja -miesten työnjaosta.
 – Kuvitellaan, että olemme alamaisia miehillemme väärällä tavalla. Ei se mene niin, että meidän pitää olla “kyllä kyllä”, Tuominen sanoo ja tekee palvovia eleitä käsillään.
 Tuomisen kommentti huvittaa muita naisia. He kuitenkin vakavoituvat viestinsä äärellä, jonka haluavat omasta näkökulmastaan kertoa.
 Naisten ja miesten roolit muuttuvat pikkuhiljaa
 Romaniperheissä naiset yleensä vastaavat siivouksesta, ruuanlaitosta ja muista kotitöistä. Naisten mukaan siksi, että he haluavat, eikä siksi, että olisi pakko. Kaikki romaninaiset eivät myöskään halua miehen puuttuvan kotitöihin, heidän mielestään "on parempi tehdä kaikki kerralla kunnolla".
 Maria Tuominen, Nadja Baltzar, Teresa Hulkkonen ja Nadja Lindeman pitävät tiiviisti yhteyttä. Antro Valo / Yle
 – Meille se on tullut kotona jo valmiiksi itsestäänselvyytenä, meidät kasvatetaan siihen, naiset kertovat.
 Tuomisen 14-vuotias tytär osaa tehdä ruokaa, pestä pyykit, siivota ja hoitaa kotitalouden. Tyttöjen opettaminen alkaa Tuomisen mukaan jo varhaisessa vaiheessa.
 – Mutta ei heitä painosteta tai pakoteta siihen. Poikia en ole niinkään pyytänyt hommiin mukaan, mutta halutessaan ovat saaneet tulla. Kuten Facebookin liveissä näkyy,  Richard  osallistuu ruoanlaittoon hyvin innokkaasti.
 Suomen Romaniyhdistyksen projektipäällikkö  Päivi Majaniemi  vahvistaa, että romanikulttuurissa tytöt kasvatetaan eri tavalla kuin pojat. Naisen paikka on kotona keittiössä ja lapsia hoitamassa. Miehelle kuuluu elannon hankkiminen.
 – Naisen kunnia on se, että koti on puhdas, lapset hyvin hoidettuja, heillä on puhtaat vaatteet ja miehen paidat on silitetty. Ollaan ylpeitä siitä, että tehdään naisille kuuluvat työt mahdollisimman hyvin.
 Tuominen ottaa esille lehdestä lukemansa kommentin, jonka mukaan romaninaisilla on kodit kunnossa, koska he eivät käy töissä. Naiset huomauttavat, että monet romaninaiset käyvät töissä ja pystyvät silti huolehtimaan kodista.
 – Ei se sitä tarkoita, että joka päivä, kun Nadja tulee töistä, hän heittää matot pihalle. Ihan semmonen perussiisteys, Lindeman kuvailee.
 Nadja Baltzar  kertoo, että hän on työskennellyt koulunkäynninohjaajana. Työt päättyivät keväällä, kun työntekijöitä vähennettiin. Hän ehti olla samassa paikassa töissä kuusi vuotta. Seuraavaksi Baltzar aikoo suunnata hoiva-alan koulutukseen.
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) viime vuonna julkaisemaan  tutkimukseen  osallistuneiden romanien joukossa työttömyys oli huomattavan yleistä verrattuna koko väestöön. Tutkimukseen osallistuneiden työttömyysaste oli noin 60 prosenttia, kun taas koko väestössä 15-74-vuotiaiden työttömyysaste oli esimerkiksi lokakuussa 2017 runsaat seitsemän prosenttia.
 Maria Tuominen kertoo, että kaikki romanit eivät hyväksy hänen tapaansa avata arkeaan videoilla. Tuominen on saanut kuitenkin myös hyvää palautetta sekä romaneilta että muilta katsojilta. Antro Valo / Yle
 Romaninaiset työllistyvät romanimiehiä huonommin. Työnantajat pelkäävät Suomen Romaniyhdistyksen projektipäällikkö Päivi Majaniemen mukaan romanivaatetuksen aiheuttamia ennakkoluuloja. Naisten on käytettävä romanivaatetusta toisten romanien läsnäollessa.
 Tähän asti naiset eivät olet voineet esiintyä pikkuhameessa toisten romanien läsnäollessa.
 – Nostamme hattua niille ihmisille, jotka oikeasti ovat lähteneet rikkomaan näitä rajoja. Naisen hame on ihana, mutta se on niin painava, että se on terveysriski, Majaniemi sanoo.
 Koska naiset työllistyvät huonommin, kodista voi muodostua paikka, jossa nainen tekee kaiken. Majaniemen mukaan pitää olla jotain, mitä hallita. Vaikka nuoripari sopisi kotonaan keskinäisistä järjestelyistä, sitä ei Majaniemen mukaan voi näyttää ulospäin. Varsinkaan pojan vanhemmat eivät katso hyvällä, jos mies tekee kotitöitä. Naisen tehtävä on passata.
 Majaniemi kuitenkin sanoo nähneensä muutoksen tapahtuvan, pikkuhiljaa.
 – Naisten tasa-arvoa ei voi olla ilman miesten tasa-arvoa, hän kuitenkin huomauttaa.
 Ennakkoluulot ovat syvään juurtuneita
 Paistin valmistumista odotellessa katetaan kahvit. Baltzar asettelee posliinisia ruusukuppeja ja asetteja pöytään. Tarjolla on kahvin lisäksi mehua. Pullapitko on leikattu viipaleiksi lautaselle. Naisnelikko istuu kuusipaikkaisen ruokapöydän äärelle. Kännykkä kuvaa edelleen livevideota.
 Nadja Baltzar asuu Maria Tuomisen naapurissa ja vierailee perheen luona päivittäin. Teresa Hulkkonen puolestaan asuu Joroisissa, mutta käy Kouvolassa melkein joka kuukausi. Antro Valo / Yle
 – Alvar  tuli tarhasta kotiin ja kysyi, miksi olemme mustalaisia. Jokuhan sen oli kysynyt, koska emme ole kotona ikinä jakaneet sitä, Hulkkonen selvittää.
 Vuonna 2014 tehdyn  selvityksen  mukaan romaneista noin 70 prosenttia kertoi kohdanneensa ennakkoluuloja tai syrjintää jollakin elämän alueella viimeisen vuoden aikana.
 THL:n tuoreesta tutkimuksesta ilmenee, että etenkin nuoret romanit kokevat epäoikeudenmukaista kohtelua vierailta ihmisiltä kadulla tai muulla yleisellä paikalla.
 Suurin osa romanivanhemmista suhtautuu THL:n mukaan nykyään kannustavasti koulunkäyntiin. Myös Tuomisen luona maanantai-iltapäivää viettävä naisnelikko kertoo, kuinka lapsia kannustetaan opiskelemaan.
 Suomen romaniväestö onkin tänä päivänä  koulutetumpaa  kuin koskaan, mutta siitä huolimatta romanien on vaikea päästä työmarkkinoille.
 THL:n mukaan romanien työllistymisen esteitä ovat muun muassa työkokemuksen puute ja työnantajien ennakkoluulot romaneja kohtaan.
 Nadja Baltzar tunnetaan livekatsojien joukossa naapurin Nadjana. Roger Tuominen viettää heinäkuun lopussa rippijuhlia. 2-vuotias staffordshirenbullterrieri Donna on toinen Maria Tuomisen perheen koirista.  Antro Valo / Yle
 EU on  linjannut , että jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei romaneja syrjitä, vaan kohdellaan kuin ketä tahansa EU:n kansalaista.
 Suomi tekee paljon hyviä ja hienoja asioita. Näin arvioi Suomen Romaniyhdistyksen projektipäällikkö Päivi Majaniemi. Suomi on hänen mukaansa edelläkävijä Euroopassa ja voi antaa mallia muille.
 Siitä huolimatta romanien kohtaamat ongelmat ovat Suomessa todellisia ja ennakkoluulot syvään juurtuneita.
 – Se on sitä, että et saa työpaikkoja tai koulutuksessa ollessasi et saa harjoittelupaikkoja. Tavallaan ikinä ei pääse sieltä kuopasta ylös, edelleen kuulutaan siihen köyhimpien väestönosaan. Köyhyys sinällään on syrjäyttävää.
 Majaniemi ihmettelee, miten tiukka romaneihin kohdistuva leima on, ja miksi se ei irtoa millään, vaikka monet muut ryhmät pääsevät omistaan eroon.
 Toisaalta Majaniemi sanoo, että yhteiskunnan asenteet eivät muutu, jos romanien asenteet yhteisön sisällä eivät muutu. Romanien on Päivi Majaniemen mukaan pohdittava, miten he ilmentävät kulttuuriaan muuttuvassa yhteiskunnassa.
 Nuoret menevät vauhdilla eteenpäin. Heillä on enemmän tietoa kuin kulttuurin vanhoilla jäsenillä. Tämä on vastoin totuttua.
 – Roolien on pakko muuttua, sanoo Majaniemi.
 Romanikulttuuri ei ole salaisuus
 Olohuoneessa alkaa soida  Olavi Virran  Hopeinen kuu ja heti perään  Elviksen  Suspicious minds.
 – Lapset fanittavat Olavi Virtaa, Richard varsinkin. Hän on katsonut Olavi Virran elämäkertaelokuvan monta kertaa, Tuominen paljastaa 10-vuotiaasta pojastaan.
 Regina Tuominen kertoo, että hän on opettanut Janne Zitronia muun muassa pyöräilemään. Maria Tuominen sanoo, että lapset käyvät usein kyläilemässä. Antro Valo / Yle
 Tuominen itse tykkää laulaa hengellisiä lauluja. Hän laulaa Lindemanin kanssa seurakunnan tilaisuuksissa. Tuomisen mukaan kaikki neljä naista ovat uskossa. Livevideota sosiaalisessa mediassa seuraavat katsojat saavat näytteen naisten laulutaidoista.
 – Hengellinen musiikki merkitsee paljon. Lauluissa on usein hyvä sanoma. Laulan paljon Jeesuksesta, hän on minulle ykkönen, Tuominen kertoo.
 Puoliso on matkatöissä ja usein poissa parikin viikkoa kerrallaan, joten Tuominen pyörittää lapsiperheen arkea paljon yksin. Puoliso on ammatiltaan linja-auton ja yhdistelmäajoneuvon kuljettaja.
 Merkittävä osa Tuomisen arkea ovat viimeisen kolmen kuukauden ajan olleet livevideot, joita hän tekee yleensä kaksi kertaa päivässä.
 – On ihmisiä, jotka eivät tiedä sitä, että romanit suomalaisina Suomessa viettävät joulua, pääsiäistä ja muita juhlapyhiä. Luullaan, että meillä on omat pyhät, omat juhlaruoat. Ei meillä ole mitään tällaisia omia juttuja. Meillä on suomalaiset juhlapyhät ja perinneruoat, Tuominen selittää.
 Hän sanoo ihmisten kuvittelevan, että romanikulttuuri on salaisuus, josta ei haluta kertoa. Omilla videoillaan Tuominen haluaa rikkoa romaneihin ja heidän kulttuuriinsa liittyviä ennakkoluuloja. Jakaa arkeaan ja näyttää, että romanit elävät samalla tavalla kuin muutkin suomalaiset.
 – Heräämme aamulla. Lapsilta pestään hampaat ja naamat. Syömme aamupalan, lapset lähtevät ulos leikkimään. Ihan näitä tavallisia asioita.
 Internet muuttaa romanikulttuuria
 Maria-live-sivusto Facebookissa on saavuttanut nopeasti suosiota. Seuraajia on jo yli 5 800. Videoiden katsojille tutuiksi ovat tulleet päähenkilön lisäksi perheen lapset ja koirat sekä ystävät ja heidän lapsensa.
 Esimerksiksi Lindeman tunnetaan livekatsojien joukossa Lehtomäen Nadjana ja Baltzar puolestaan naapurin Nadjana.
 Naiset korostavat, että he kertovat elämästään ja kokemuksistaan omasta näkökulmastaan. He eivät puhu koko romaniväestön puolesta. Arki ei myöskään pyöri koko ajan romanikulttuurin ympärillä.
 Nadja Baltzar vierailee naapurinsa Maria Tuomisen luona päivittäin. Antro Valo / Yle
 Suomen Romaniyhdistyksen projektipäällikkö Päivi Majaniemen mukaan nähtävissä on romanikulttuurin muutos. Sitä vauhdittaa internet, joka “murentaa vauhdilla minkä hyvänsä olemassa olevan instituution”. Keskustelua käydään sekä julkisissa että suljetuissa ryhmissä. Myös koulutuksen myötä tapa puhua muuttuu Majaniemen mukaan erilaiseksi.
 – Ajatellaan romanikulttuurin tapoja ja hierarkiaa, että vanhat ja nuoret eivät voi keskustella tietyistä asioista ollenkaan keskenään. Miehet ja naiset eivät voi keskustella joistakin asioista. On niin monenlaisia kerroksia, joissa ei voi käydä keskustelua. Internetissä rikotaan tabuja ja rajoja aika railakkaastikin.
 Romanikulttuurissa vallitsee ikähierarkia, jossa vanhukset ovat viisaita ja heillä on määräysvalta nuorempien suhteen. Vanhojen ihmisten suusta tulee tieto, jota pitää totella. Vanhusten kunnioittaminen on ollut ehdotonta.
 Romanikulttuuriin kuuluu myös, että seksuaalisuuteen, ruumiin toimintoihin ja sairauksiin liittyvistä asioista ei puhuta toisen sukupuolen tai toisten ikäisten läsnäollessa. Sen sijaan samanikäisten ja tuttujen seurassa asioista voi yleensä puhua.
 Tuominen kertoo nähneensä Facebookissa, kuinka jotkut nuoret julkaisevat omissa profiileissaan asioita, jotka ovat romanikulttuurin vastaisia. Monet eivät Tuomisen mukaan huomioi, että ystävän ystävissä voi olla iäkkäämpiä romaneita, jotka näkevät sitä kautta julkaisun.
 Perheen koirien ulkoilutus on Maria Tuomisen vastuulla. Tuomisen mukaan monet luulevat, että romanit eivät pitäisi koirista. Lenkkeilyseurana ovat Nadja Baltzar, Aila Palm ja Janne Zitron. Antro Valo / Yle
 Oman Maria-live-sivustonsa kautta Tuominen saa romanikulttuuriin liittyviä kysymyksiä. Toisinaan hän pyytää ihmiset laittamaan kysymykset hänelle yksityisviestinä.
 – Meidän kulttuurissamme ei ole mitään salattavaa, mutta on asioita, joista ei voi julkisesti puhua. Esimerkiksi Facebookissa on minua paljonkin vanhempia romaneja, ja minä en halua olla heille loukkaukseksi.
 Naiset kertovat, että pääväestön kanssa heillä ei ole samoja sääntöjä kuin oman kulttuurin sisällä. Kulttuurin sisäiset säännöt eivät naisten mukaan kuitenkaan estä tai rajoita heitä.
 Majaniemen mielestä internetin tuomassa muutoksessa on hyvät ja huonot puolensa. Hän huomauttaa, että internetissä voi lyödä ketä tahansa millä tahansa, vihapuhe, mollaaminen ja trollaaminen on hyväksyttävää. Internet muuttaa asioita myös väärällä tavalla.
 – Toisaalta olen mielissäni, että asiat muuttuvat. Sitten olen kuitenkin huolissani, muuttuvatko ne oikeaan suuntaan. Kysymys on tietenkin siitä, kuka minä olen sanomaan, mikä on oikea suunta. Se on myös sitä vastuuta, mikä pitäisi ottaa internetissä ja sananvapaudessa. Kuka saa omistaa romanikulttuurin ja millaisena sen saa omistaa?
 “Miksi romanit ovat kovaäänisiä?”
 Nadja Lindeman tekee lähtöä poikansa kanssa. Naiset kertovat pitävänsä tiiviisti yhteyttä. Teresa Hulkkonen käy 180 kilometrin päästä Joroisista yökylässä Maria Tuomisen luona melkein kuukausittain noin viikon kerrallaan. Kouvolasta alun perin kotoisin oleva Hulkkonen on Tuomisen puolison serkku.
 Nadja Baltzar taasen vierailee Tuomisen luona päivittäin. Sen sijaan Tuominen itse ja Lindeman kertovat, etteivät ole kovia kyläilemään. Naiset korostavat, että syy tiiviiseen yhteydenpitoon ei ole romanikulttuurissa. Sen sijaan yhteydenpito ja yhteiset retket vaikkapa puistoon toimivat piristyksenä.
 Maria Tuomisen 10-vuotias Richard-poika esiintyy paljon Tuomisen livevideoilla. Antro Valo / Yle
 Naiset viljelevät runsaasti huumoria keskenään. Nauru raikaa usein ja kovaa. Huumori on naisille myös voimavara, jonka avulla käsitellä erilaisia asioita. Romaneista ja heihin liittyvistä ennakkoluuloista puhuttaessa huumori höystää välillä vakavaa keskustelua. Huumori ja hassuttelu ovat myös osa Tuomisen livevideoita.
 – Miksi romanit ovat kovaäänisiä? No ei voi mitään, kun tulee puhetta. Ei voi nauraa sisäänpäin. Me olemme kovia nauramaan. Ei kaikki varmaan ole, mutta me olemme.
 3-vuotias  Janne Zitron  antaa ruokapöydän äärellä näytteen flossauksesta. Hän kertoo oppineensa tanssin ystäviltään päiväkodissa.
 Regina Tuominen  syö karjalanpaistia ja kertoo, että he käyvät Jannen kanssa melkein joka päivä puistossa. Yhdeksännen luokan syksyllä aloittavaa Reginaa kiinnostaa lasten ja nuorten ohjaaminen.
 – Opintojen jälkeen haluan mennä töihin ja jatkaa vielä myöhemmin opintoja.
 Heinäkuun lopussa vietetään Regina Tuomisen ja hänen veljensä, 16-vuotiaan  Roger Tuomisen  rippijuhlia. Maria Tuominen aikoo leipoa juhliin kaiken itse. Roger on juuri tullut ulkoa sisälle. Hän näppäilee kitaraa sohvalla.
 Kaikki romanit eivät Tuomisen mukaan hyväksy hänen tapaansa avata arkeaan livevideoilla. Toisaalta hän on saanut myös hyvää palautetta niin romaneilta kuin muilta katsojilta.
 –Meitä ei erota mikään suomalaisuudesta. Olemme suomalaisia. Sitä haluan tuoda esille. Ja myös sen, että minut nähtäisi Mariana, ihmisenä. Ettei minua nähtäisi vain romanina. Aion tehdä todella paljon töitä sen eteen, että saan menemään sen niin, ennemmin tai myöhemmin.
 Lue myös:
 Rasismiin kyllästynyt romani alkoi kitkeä ennakkoluuloja, mutta törmää jatkuvasti samoihin kysymyksiin – tässä 9 vastausta

Maria Tuominen pitää kodin siistinä ja silittää miehen paidat:  "Meidän kulttuurissamme ei ole mitään salattavaa, mutta on asioita, joista ei voi julkisesti puhua"


Summary: Pohjois-Irakin kurdialueelta kotoisin olevan Krekarin on epäilty suunnitelleen terrori-iskua Italiassa.

Italialainen tuomioistuin on tuominnut  Najmuddin Faraj Ahmadin  eli mullah  Krekarin  12 vuoden vankeuteen terrorismista, kertoo  Italian yleisradioyhtiö Rai .
 Krekar pidätettiin Norjassa marraskuussa 2015 Italian pyynnöstä terrorismisuunnitelmista epäiltynä. Krekar on ollut YK:n terrorismilistalla jo vuodesta 2003 lähtien.
 Krekar on kotoisin Pohjois-Irakin kurdialueelta. Norjaan hän tuli pakolaisena vuonna 1991 Irakista.
 Hänen on epäilty johtaneen jihadistiryhmä Rawti Shaxia (Uusi suunta), jolla on yhteys Isis-järjestöön. Hän on toiminut myös ääri-islamilaisen Ansar al-Islam -järjestön johtajana.
 Syyttäjä oli vaatinut Krekarille kymmenen vuoden vankeustuomiota. Pohjois-Italian Bolzanossa sijaitseva tuomioistuin kuitenkin antoi Krekarille kaksi vuotta pitemmän tuomion. Viisi muuta syytettyä saivat 7,5–9 vuoden tuomiot.
 Krekar aikoo valittaa tuomiosta, kertoo  norjalaislehti VG . Krekarin asianajaja Brynjar Meling sanoo VG:lle, että kaikki valitusmahdollisuudet on kokeiltava. Krekar on tällä hetkellä Norjassa.
 Lisää aiheesta:
 Norjalaisoikeus: Mullah Krekar voidaan luovuttaa Italiaan
 Terrorihanketta johdettiin norjalaisesta vankilasta

Vihasaarnaaja mullah Krekar tuomittiin 12 vuodeksi vankilaan Italiassa – jihadistiryhmän johtajaksi epäilty mies asunut Norjassa 90-luvulta lähtien


Summary: Sijaisperheistä on jatkuva pula: edes puolet sijoitetuista lapsista ei ole perhehoidossa.

Kokkolalaisen omakotitalon pihassa on polkuautoja, keinut, trampoliini, jalkapallokenttä, leikkitalo, kissojen ulkoilutilat ja oravan häkki. Kauniina päivänä vilinää riittää, sillä lapsia on neljä. Toisinaan paikalla on äidin siskontyttökin.
 Neljä vuotta sitten Saarelan perheen lapsiluku kasvoi yllättäen kahdella. Perheeseen tulivat asumaan sisarukset, tyttö ja poika. Saarelat olivat näet päättäneet ryhtyä sijoitusperheeksi ja ottaa siipiensä suojaan huostaanotetut sisarukset.
 – He ovat kuin omia lapsiamme. Myös meidän pojista on huomannut, että sisaruus ei ole pelkästään biologista. Tämä on niin meidän juttu! sanoo  Tiina Saarela .
 Päätös ryhtyä sijaisperheeksi kypsyi vähitellen. Tiina Saarela alkoi puhua asiasta miehelleen, joka sanoi lopulta, että katsotaan valmennuksen jälkeen, mitä tehdään. Kahdeksan kuukauden koulutus toi varmuuden, että tähän lähdetään mukaan.
 Ari-Pekka Saarela  tuumii nyt, ettei katua ole tarvinnut.
 – Tosi hyvin arki sujuu, eikä mitään isompia ongelmia ole.
 Tiina ja Ari-Pekka Saarela sekä perheen biologiset lapset Roni ja Saku. Kalle Niskala / Yle
 Sijaisperheistä on jatkuvasti kova pula. Tuoreimpien tilastojen mukaan kodin ulkopuolelle sijoitetuista lapsista ja nuorista vajaat 42 prosenttia oli perhehoidossa ( Perhehoitoliitto ).
 Helsingin kaupungin perhehoidolla on noin 470 omaa sijaisperhettä ja huostaanotetuille lapsille on  entistä vaikeampaa löytää sopivaa perhettä .
 Perheitä kaivataan kipeästi esimerkiksi  Seinäjoella ja Vaasassa , ja uusi koulutus on suunnitteilla syksylle  Keski-Pohjanmaalla.  Myös esimerkiksi  Savonlinnassa pula perheistä  on johtanut siihen, että lapsia sijoitetaan paljon laitoksiin.
 Ovi auki myös päivystyslapsille
 Neljän lapsen perheessä arki on kiireistä, vaikka perheen äiti ei käy kodin ulkopuolella töissä. Ruokaa saa olla laittamassa jatkuvasti. Arjen sekaan mahtuu erilaisiakin hetkiä: äskettäin palattiin lomareissulta.
 Viime syksynä Saarelat päättivät, että heillä on tilaa vielä uusille lapsille. He lähtivät mukaan päivystysperherinkiin eli ovat jatkuvassa valmiudessa ottamaan vastaan kiireellisesti huostaanotetun lapsen, vaikka tunnin varoitusajalla.
 – Kyllähän siinä voi arki mennä kovinkin sekaisin. Voi olla, että lapsi on hyvin pieni ja nukkuu vaikka vielä päiväunia, kertoo Tiina-äiti.
 Kalle Niskala / Yle
 Kiireellisesti sijoitetut lapset saattavat viivähtää perheessä vain hetken. Tyypillinen sijoitusaika on kuukausi. Silloin pitää olla valmis luopumaan lapsesta, jota on hoivannut. Lastensuojelun tavoite on lopulta yhdistää sijoitettu lapsi ja biologinen perhe.
 – Sijoituslapsia hoitava joutuu olemaan joustava. Hänen täytyy ymmärtää, että tästä lapsesta joutuu vielä luopumaan. Jokainen heistä vie palan sinua mennessään.
 Vuosien varrella on koettu, että vertaistuki on todella tärkeää. Sijoitusperheet tapaavat toisiaan ja jakavat kokemuksiaan asioista, joita minkään muunlainen perhe ei voi kokea. Uusperheenkin tilanne on erilainen, vaikka siinäkin elämään tupsahtaa muita kuin biologisia lapsia ja sisaruksia.
 Lapsen mukana perhe ja suku
 Kun lapsi sijoitetaan perheeseen pitkäaikaisesti, hän on koko ajan yhteydessä myös biologiseen perheeseensä, muistuttaa Tiina Saarela.
 – Elämään tulee tosiaan mukaan myös lapsen perhe ja suku. Sijoitusperheen täytyy pystyä yhteistyöhön lapsen sukulaisten kanssa. Meillä on onneksi oikein lämpimät välit lasten äitiin.
 Roni ja kylässä ollut äidin siskontyttö Usva katselevat akvaariokaloja. Lemmikit ovat hyvä väylä luottamuksen rakentumiselle. Kalle Niskala / Yle
 Saareloilla on neljän lapsen lisäksi myös lemmikkieläimiä: kissoja, akvaariokaloja ja siperianmaaorava. Niillä on ollut yllättävän iso merkitys.
 – Usein sijoitettavalla lapsella on vaikeuksia luottaa ihmisiin ja ongelmia tunnepuolella. Eläimien kautta on löytynyt helposti turvaa. Seuraavaksi luottamus on rakentunut perheen lasten kanssa. He sitten ovat ohjeistaneet vaikka hampaiden pesussa.
 Tiina Saarela on iloinen siitä, että perheen omat lapset ovat aina ottaneet sijoitetut lapset todella hyvin vastaan. Esikoisella tosin oli alkuvaiheessa hiukan vaikeuksia sopeutua, mutta jatko on sujunut mallikkaasti. Lapset jopa iloitsevat hätäsijoitetuista lapsista: on mukavaa, kun saadaan uutta seuraa.
 Palkinto tulee tunnetasolla
 Sijaisperheistä on kova pula, mutta mitä sellaisena toimiminen tavalliselle perheelle antaa?
 – Palkitsevinta ovat ne lapset. Että saa hoivata heitä ja näkee kehityksen. Mekin olemme selvästi tulleet eteenpäin näissä neljässä vuodessa. Ja biologiset lapset ovat saaneet tässä ihanat sisarukset, sanoo Tiina Saarela.
 Samoilla linjoilla on Ari-Pekka Saarela.
 – Kun näkee, että lapsilla on hauskaa ja että että he leikkivät yhdessä, se palkitsee. Ja jos on ollut jotakin oireita meille tulleilla ja huomaa, että ne ovat helpottuneet ja lapsi voi hyvin ja on iloinen, niin siitä saa paljon.
 Neljästään saadaan aikaiseksi parempi peli kuin kaksistaan. Kalle Niskala / Yle
 Sijaisperheen äiti arvioi, että joitain vaatimuksia sijaisperheeksi ryhtyjille on. Ne löytyvät tunnetasolta.
 – Täytyy pystyä kiintymään lapseen, joka ei ole sinun omasi. Ja hänestä pitää pystyä aikanaan myös luopumaan. Toisaalta täytyy olla sen verran joustava, että tulee toimeen sijoituslapsen perheen ja sosiaaliviranomaisten kanssa. Viranomaisille täytyy olla hyvin avoin, ja heille joutuu jakamaan asioita perheestään.
 Hätäsijoitusperheenä toimimisen edellytyksenä on, että toinen vanhemmista ei ole mukana työelämässä.
 Perhe saa päivystyskorvauksen ja hoitopalkkion hätäsijoitustoiminnasta. Pitempiaikaisesta sijaisperhetoiminnasta saa hoitopalkkion ja kulukorvauksen.
 – Joku aina luulee, että tätä tehdään rahasta. Jos tämä olisi huipputuottavaa, niin miksi sitten useampi ei ryhdy tähän, vaan sijaisperheistä on pulaa? hymähtää Tiina Saarela.

Saarelan perhe avasi kotinsa ja sydämensä sijoituslapsille – "Sisaruus ei vaadi biologisia siteitä"


Summary: Keskusrikospoliisin mukaan tapauksen asianosasaisten määrä on kasvanut tutkinnan edetessä.

Puolustusvoimien tietovuotojuttu  nousi uudelleen otsikoihin  perjantaina, kun STT julkaisi uutisen, jossa se kertoi entisen korkean tiedustelujohtajan olevan epäiltynä tutkinnassa. Hänen rooliaan tutkinnassa ei kuitenkaan tarkennettu.
 Viranomaiset ovat senkin jälkeen olleet äärimmäisen niukkasanaisia kommenteissaan.
 Kokosimme tähän juttuun, mistä kaikki sai alkunsa ja mitä asiasta nyt tiedetään.
 Mistä kohu sai alkunsa?
 Helsingin Sanomat julkaisi aamuyöllä 16. joulukuuta 2017 artikkelin "Salaisuus kallion uumenissa". Siinä kerrotaan Tikkakoskella sijaitsevan Puolustusvoimien Viestikoekeskuksen toiminnasta.
 Viestikoekeskuksesta on kerrottu julkisuuteen vain vähän. Helsingin Sanomien artikkelin mukaan se on tiedusteluun erikoistunut yksikkö, ja "käytännössä kohteena on Venäjä". Tuolloin valmisteltiin uutta tiedustelulakia, jossa keskukselle suunniteltiin oikeutta seuloa ja avata netin kautta lähetettyä rajat ylittävää viestintää.
 Artikkelista nousi välittömästi kohu sen vuoksi, että lähteenä oli käytetty osittain salaisia, korkeimman turvaluokituksen saaneita asiakirjoja. Puolustusvoimien pääesikunta teki tutkintapyynnön keskusrikospoliisille vielä samana päivänä, kun juttu oli julkaistu.
 Kuka materiaalin on vuotanut medialle?
 Keskusrikospoliisi tutkii juttua kahtena haarana. Epäiltyinä rikosnimikkeinä ovat turvallisuussalaisuuden paljastaminen ja virkasalaisuuden rikkominen.
 Helsingin Sanomien osuus jutusta koskee epäiltyä turvallisuussalaisuuden paljastamista. Sen lisäksi tutkitaan sitä, kuka sotilastiedustelun tiedot on ilmaissut tai luovuttanut medialle.
 Tutkinnanjohtaja  Janne Järvisen  mukaan rikosnimikkeitä on muitakin, mutta hän ei halua paljastaa niitä kaikkia.
 Viranomaisilla  on ollut käsitys mahdollisesta tietovuotajasta jo pitkään , mutta aikaa ei ole tarkennettu. Poliisi ei myöskään ole kertonut tietovuotajan nimeä, mikä on rikostutkinnassa tavallista.
 STT nimesi perjantaina yhden tietovuototutkintaan liittyvän epäillyn nimen. STT:n mukaan Puolustusvoimien entinen tiedustelupäällikkö  Georgij Alafuzoff  on epäiltynä jutussa.
 Uutisessa ei kerrota suoraan, onko Alafuzoff epäiltynä nimenomaan tietojen luovuttamisesta. STT:n tiedossa ei ole, onko epäilty teko ollut tahallinen vai tahaton. Keskusrikospoliisi ei ota nimiin mitään kantaa.
 – Olen kertonut aikaisemmin, että epäiltyjä on muutamia. En lähde täydentämään, tutkinnanjohtaja Janne Järvinen sanoo Ylelle.
 Järvisen mukaan esitutkinnan aikana asianosaisia on tullut lisää.
 Mitä löytyi HS:n toimittajan kotoa takavarikoiduilta laitteilta?
 Heti alkuperäisen artikkelin julkaisua seuraavana päivänä poliisi teki kotietsinnän Helsingin Sanomien toimittaja  Laura Halmisen  kotiin. Halminen on toinen Viestikoekeskus-jutun kirjoittajista.
 Hän oli yrittänyt hävittää hallussaan ollutta kovalevyä vasaroimalla. Kovalevy oli alkanut savuta, jolloin toimittaja oli soittanut paikalle palokunnan. Mukana ollut poliisipartio ilmoitti asiasta eteenpäin, kun sille oli selvinnyt Halmisen henkilöllisyys.
 Kotietsinnässä takavarikoitiin muun muassa tietokone ja muistitikkuja. Poliisi takavarikoi laitteet, koska se piti mahdollisena, että niiltä löytyy tietovuotojuttuun liittyvää aineistoa.
 Halminen on kuitenkin riitauttanut kotietsinnän, minkä vuoksi ei ole vielä varmaa, saako takavarikoituja materiaaleja käyttää todisteena. Toimittajan mukaan poliisin toimet olivat puuttumista toimittajan lähdesuojaan.  Helsingin hovioikeus linjasi kotietsinnän lailliseksi , mutta asiassa  odotetaan vielä korkeimman oikeuden ratkaisua .
 – Jos todetaan, että todiste on hankittu laittomasti, se voidaan määrätä hyödyntämiskieltoon. Sillä voi olla isokin vaikutus, jos näyttö perustuu siihen, sanoo rikosoikeuden professori  Matti Tolvanen  Itä-Suomen yliopistosta.
 Tolvasen mukaan kotietsintään liittyvä keskeneräinen oikeusprosessi saattaa vaikuttaa myös meneillään olevaan esitutkintaan. Hyödyntämiskielto ei kuitenkaan estä poliisia käyttämästä tietoja, joita se on hankkinut laittoman todisteen avulla.
 – Eli jos tietokoneella olisi esimerkiksi todistajan nimi, todistajan kuuleminen on täysin pätevää todistusaineistoa siinäkin tapauksessa, että tietokone olisi hankittu laittomin keinoin.
 Kuinka isosta asiasta vuodossa oli kyse?
 Puolustusvoimat reagoi alkuperäiseen Viestikoekeskus-juttuun heti alusta alkaen voimakkaasti. Keskustelua on herättänyt eniten salaisten tietojen julkaisu – ei välttämättä niinkään itse artikkelin sisältö.
 Viestikoekeskus sijaitsee Tikkakosken sotilasalueella. Kuva on joulukuulta 2017. Simo Pitkänen / Yle
 Puolustusvoimien silloisen tiedustelupäällikön  Harri Ohra-ahon  mukaan  asiakirjat ovat vanhoja ja uutisessa on "useita epämääräisyyksiä ja epätarkkuuksia" . Hänkin piti vuotoa kuitenkin vakavana.
 Tietovuodon on arvioitu vaikuttavan muun muassa Suomen tiedustelun luottamukseen ulkomailla. Jos sotilastiedustelun salaisia asiakirjoja päätyy julki, se voi heikentää Puolustusvoimien uskottavuutta tietojenvaihtokumppanien silmissä.
 Tutkinnassa olevat rikosnimikkeet ovat Suomessa harvinaisia. Juttu etenee KRP:n esitutkinnasta valtakunnansyyttäjänvirastoon syyteharkintaan todennäköisesti vasta sen jälkeen, kun korkein oikeus on ratkaissut kotietsintään liittyvän valituksen.
 Mitä emme vielä tiedä?
 Mikä oli Georgij Alafuzoffin mahdollinen rooli?  Epäilläänkö hänen olevan itse tietovuotaja vai esimerkiksi esimiesasemassa, jossa hänen on kuulunut huolehtia asiakirjojen salassapidosta. Tiedossa ei ole myöskään sitä, missä vaiheessa Alafuzoffille itselleen on selvinnyt, että häntä epäillään rikoksesta. Poliisi ei ole vahvistanut hänen yhteyttään juttuun ylipäänsä. STT yritti ennen juttunsa julkaisua usean päivän ajan saada yhteyden Alafuzoffiin, mutta ei tavoittanut häntä. Myöskään Yle ei ole tavoittanut Alafuzoffia. Mikä oli tietovuotajan motiivi?  Siitäkään ei ole tietoa, onko epäilty tietovuoto ollut tahaton vai tahallinen ja mikä on täsmällinen rikosnimike. Avoinna on myös se, milloin epäilty rikos on tarkalleen tapahtunut. Tiedossa ei ole siten sitäkään, koskeeko rikosepäily virassaoloaikaa vai sen jälkeistä aikaa. Jos epäilty vuoto oli tahallinen, miksi se tapahtui? Aiemmin on spekuloitu, että vuoto  olisi saattanut olla myös yritys mainostaa sotilastiedustelun kattavuutta . Miten Puolustusvoimat sai tiedon?  Epäillyn tietovuodon koko tapahtumaketju ennen Helsingin Sanomien jutun julkaisua on hämärän peitossa. Silloisen puolustusministerin  Jussi Niinistön  (sin.)  mukaan vuoto on ollut tiedossa  jo ennen jutun julkaisua. Mielenkiintoinen yksityiskohta on, että Georgij Alafuzoff oli loppusuoralla Puolustusministeriön neuvottelevan virkamiehen valintaan vuodenvaihteessa 2019 Niinistön ollessa puolustusministeri. Niinistö kieltäytyi maanantaina kommentoimasta Ylelle, oliko Alafuzoffin mahdollinen rooli tietovuotojutussa tiedossa jo tuolloin. Onko tietovuoto muuttanut Puolustusvoimien toimintaa?  Iso kysymys myös on, miten tietovuoto on vaikuttanut Puolustusvoimien käytäntöön asiakirjojen salassapidosta. Puolustusvoimat tuskin haluaa, että vastaavaa tapahtuu enää uudestaan. On kuitenkin ilmeistä, että uusista mahdollisista salauskäytännöistä ei koskaan edes kerrota julkisuuteen tarkemmin. Miten tapaus vaikutti Suomen maineeseen?  Myöskään siitä, miten tietojenvaihtokumppanina Suomen kanssa olleet maat ovat reagoineet tietovuotoon, ei ole käsitystä. Jos sotilastiedustelun salaisia asiakirjoja on päätynyt julki, se voi heikentää Puolustusvoimien uskottavuutta tietojenvaihtokumppanien silmissä. Presidentti  Sauli Niinistö   sanoi viikonloppuna, ettei tapaus ole herättänyt kysymyksiä kansainvälisiltä kumppaneilta .
 Jutusta on korjattu 15.7.2019 klo 19.52 Helsingin sanomien jutun julkaisuajaksi 16. joulukuuta 2017. Jutussamme luki alun perin virheellisesti, että HS:n juttu olisi julkaistu 16. helmikuuta 2017. Lisäksi korjattu 15.7.2019 klo 20.15, että "Alafuzoff oli loppusuoralla Puolustusministeriön neuvottelevan virkamiehen valintaan", ei siis "Puolustusvoimien", kuten jutussa luki alun perin virheellisesti.
 Lisää aiheesta:
 Korkeaa ex-tiedustelupomoa epäillään tietovuototutkinnassa
 Presidentti ei kommentoi tietovuototapausta – vetoaa keskeneräiseen poliisitutkintaan
 Korkein oikeus tutkii Helsingin Sanomien toimittajan kotiin tehdyn kotietsinnän laillisuuden – etsinnän syynä lehden julkaisema juttu
 Helsingin hovioikeus: Helsingin Sanomien toimittajan kotiin joulukuussa tehty kotietsintä ja takavarikot laillisia

Salaisia asiakirjoja, savuava kovalevy ja arvostetun upseerin ylle langennut epäilyksen varjo – tämän tiedämme nyt Puolustusvoimien tietovuotojutusta


Italian poliisi on takavarikoinut ilmataisteluohjuksen äärioikeistolaisen joukkion hallusta. Takavarikko tehtiin osana Itä-Ukrainassa taistelleisiin italialaisiin äärioikeistolaisiin kohdistuneita ratsioita.
 Ratsioita tehtiin useissa kaupungeissa eri puolilla Pohjois-Italiaa. Niiden yhteydessä viranomaisten haltuun päätyi muitakin aseita, uusnatsien propagandamateriaalia ja natseihin liittyviä muistoesineitä.
 Takavarikoitujen aseiden joukossa on ranskalaisen Matra-ohjuksen lisäksi muun muassa rynnäkkökivääreitä, raketinheittimiä ja äänenvaimentimia. Viranomaiset kuvailevat aseita laadukkaiksi ja uusinta sukupolvea edustaviksi.
 Takavarikoitu ohjus on ilmeisesti ollut aiemmin Qatarin armeijan hallussa. Muut aseet ovat peräisin Itävallasta, Saksasta ja Yhdysvalloista.
 Poliisin mukaan aseet oli tarkoitettu myyntiin. Ohjuksesta myyjät toivoivat saavansa lähes puoli miljoonaa euroa.
 Poliisin takavarikoima ilmataisteluohjus. Tino Romano / EPA
 Pidätettyjen joukossa uusfasistipuolueen ehdokas
 Italian poliisi on viime viikkoina tehnyt useita äärioikeistoon kohdistuneita ratsioita Torinon seudulla.
 – Meillä on jonkinlainen käsitys siitä mihin takavarikoitua välineistöä olisi voitu käyttää, mutta emme halua spekuloida, sanoi Torinon poliisipäällikkö  Giuseppe De Matteis  toimittajille.
 Poliisin pidättämien kolmen ihmisen joukossa on kaksi Italian ja yksi Sveitsin kansalainen. Toinen italialaisista on uusfasistisen Forza Nuova -puolueen ehdokkaana aiemmin ollut  Fabio Del Bergiolo .
 Poliisi pääsi Del Bergiolon jäljille tämän lähetettyä Whatsapp-viestipalvelussa kuvia ohjuksesta.

Äärioikeistolaisten hallusta löytyi ohjus Italiassa – poliisin kohteina Itä-Ukrainan Venäjä-mielisten kapinallisten rinnalla taistelleet


Summary: Luvan saanut yritys on ensimmäinen Suomessa ja Pohjoismaissa sekä kolmas yritys Euroopassa.

Finanssivalvonta on antanut ensimmäistä kertaa kryptovaluutta-alan yritykselle maksulaitoksen toimiluvan Suomessa.
 Jyväskyläläisen Prasos Oy:n saama toimilupa mahdollistaa nyt eurojen ja kryptovaluuttojen vaivattomamman myymisen, ostamisen ja siirtämisen toisille tileille.
 Suomen Pankin digitalisaation neuvonantaja  Aleksi Grymin  mukaan lupaa voisi verrata esimerkiksi festarien juomarannekkeeseen. Siinä asiakkaan varoja talletetaan tilille ja käyttämättömät varat voi myöhemmin muuttaa takaisin euroiksi.
 – Luvassa on siis kysymys siitä, että yrityksellä on oikeus tarjota varojen talletukseen ja käsittelyyn liittyvää palveluita, Grym selventää.
 – Luvan saaminen kertoo siitä, että kryptovaluuttoihin liittyviä palveluita myyvät yritykset tulevat nyt enemmän valvonnan piiriin.
 Kryptovaluutat ovat tähän mennessä aiheuttaneet perinteisissä pankeissa hämmennystä. Prasos Oy:n tilejä esimerkiksi  jäädytettiin , koska pankit eivät olleet varmoja, liittyivätkö yrityksen varat rahanpesuun.
 Prasoksen saama lupa liittyy osittain toukokuussa voimaan tulleeseen lakiin virtuaalivaluuttojen tarjoajista. Laki on taas osa EU:n rahanpesuun ja terrorismin rahoittamisen estämiseen liittyvää direktiiviä.
 Prasoksella sääntelyn lisääntyminen on otettu positiivisena asiana, sillä nyt yritys näyttäytyy markkinoilla legitiimimpänä toimijana.
 Lue myös:
 Kryptovaluutoista kohkataan kovasti – kuka niitä oikeasti käyttää ja mihin?

Finanssivalvonta antoi maksulaitoksen toimiluvan ensimmäistä kertaa kryptovaluutta-alan yritykselle


Summary: Asiantuntijan mukaan kryptovaluuttojen käyttäjistä voidaan tunnistaa neljä selkeästi erottuvaa ryhmää.

Kryptovaluutat ovat tulleet jäädäkseen. Näin toteaa Suomen Pankin digitalisaation neuvonantaja  Aleksi Grym .
 Grym katsoo kuitenkin, että kryptovaluutoista kohkaaminen on laantumaan päin. Sen voi nähdä esimerkiksi  Google Trends -palvelusta , joka näyttää, kuinka suosittuja hakusanat "kryptovaluutta" ja "bitcoin" ovat viimeisen viiden vuoden aikana olleet.
 Bitcoin on yksi tunnetuimmista kryptovaluutoista, ja sitä on pidetty eräänlaisena kryptovaluuttojen arkkityyppinä ja indikaattorina niiden kehityksestä.
 Kryptovaluuttojen allonharjan voidaan katsoa olleen joulukuussa 2017. Silloin  uutisoitiin  paljon erityisesti bitcoinin arvonnoususta ja bitcoin-sijoittamisesta.
 Bitcoinin  arvo nousi silloin  lähes 19 800 dollariin, mutta  viimeisen kuukauden aikana  sen arvo on vaihdellut 8 000 ja 12 000 dollarin välillä.
 Bitcoinin lisäksi suosittuja kryptovaluuttoja ovat esimerkiksi Ethereum ja Litecoin.
 Mutta kuka kryptovaluuttaa oikeasti käyttää? Grymin mukaan voimme tunnistaa ainakin neljä ryhmää.
 Suomen Pankin digitalisaation neuvonantaja Aleksi Grym. Jaani Lampinen / Yle
 Kryptovaluutoilla pestään rahaa
 Kryptovaluutat ovat rikollisten parissa suosittu rahanpesuväline.
 Grymin mukaan sen tekee mahdolliseksi erityisesti se, että kryptovaluutat on luotu suojaamaan käyttäjien yksityisyyttä. Kryptovaluuttojen vahvuus on myös siinä, että rahaa on helppo siirtää maarajojen yli.
 – On selkeästi ihan ammattirikollisia, jotka käyttävät kryptovaluuttoja. Heidän osuus krytpovaluuttojen käyttäjistä ei ole kuitenkaan kovin suuri.
 Grym arvioi tämän ryhmän kooksi joitain prosentteja.  Europolin mukaan  kryptovaluutat ovat kuitenkin yleistyneet rikollisten parissa.
 – Totta kai käteinen on edelleen se väline, jolla tehdään paljon pimeää kauppaa, Grym muistuttaa.
 Esimerkiksi suomalainen kryptovaluuttojen vaihdantaan keskittynyt jyväskyläläisyritys Prasos Oy törmäsi tähän ongelmaan  vuoden 2018 helmikuussa .
 Nordea ja Säästöpankki sulkivat silloin Prasoksen pankkitilit, koska pankit eivät voineet olla täysin varmoja, oliko yhtiön varoja käytetty rahanpesuun tai johonkin muuhun rikolliseen toimintaan.
 Prasos Oy:n tietojohtaja Sampo Hyvärisen mukaan mielikuvat kryptovaluutasta rikollisten maksuvälineenä ovat pitkälti median paisuttamia uhkakuvia, vaikka niillä on toki totuuspohjansa.
 – Tämä mielikuva on juurtunut aika vahvasti myös pankkialan ihmisiin, vaikka kryptovaluuttojen rikollinen käyttö on hyvin minimaalista, Hyvärinen toteaa.
 Kryptovaluutalla keinotellaan – kuin uhkapeliä
 Grymin mukaan ehdottomasti suurimman joukon kryptovaluuttojen käyttäjistä muodostaa niin sanotut keinottelijat tai kryptovaluuttasijoittajat.
 – Tämä toiminta muistuttaa raha- tai uhkapelaamista, Grym sanoo.
 Hän vertaa kryptovaluuttoihin sijoittamista nettipokeriin.
 – Siinä tarvitaan tietty elementti satunnaisuutta, tietty elementti onnea, mutta toisaalta siinä pelataan myös muita ihmisiä vastaan ja raha liikku yhden taskusta toiselle, Grym valottaa.
 Kryptovaluuttapelin henki perustuu siis arvon vaihteluiden arvaamiseen. Kryptovaluuttaa yritetään siis myydä kalliimmalla kuin sitä on alunperin ostettu.
 – Tietääkseni suurin osa kryptovaluuttojen käytöstä on juuri tätä.
 Grym kuitenkin korostaa, että kryptovaluuttakeinottelussa ei ole kyse sijoittamisesta.
 – Monet tästä porukasta puhuvat sijoittamisesta, mutta se ei ole periaatteessa sitä. Esimerkiksi osakesijoittamisessa on kyse siitä, että yritys synnyttää tuottoja, jotka jaetaan osinkoina pois, Grym kertoo.
 – Kryptovaluuttapeli on siis nollasummapeliä. Jos on syntynyt yksi miljonääri, niin sitten on syntynyt myös monta häviäjää.
 Varallisuuden siirto ulkomaille
 Kaikki kryptovaluutasta kiinnostuneet eivät suinkaan ole rikollisia tai uhkapelaajia. Jotkut käyttävät kryptovaluuttoja rahan siirtämiseen.
 Grym mainitsee esimerkiksi sellaiset henkilöt, jotka ovat kotoisin kehitysmaasta, mutta asuvat ja työskentelevät esimerkiksi Suomessa.
 – Tässä tapauksessa esimerkiksi bitcoin saattaa olla helpompi tapa siirtää rahaa kuin esimerkiksi säännellyt palveluntarjoajat, jotka ottavat siirrosta aika kalliit maksut, Grym kertoo.
 Ongelmatonta tämä ei kuitenkaan aina ole, sillä eri maiden lainsäädäntö poikkeaa kryptovaluuttojen suhteen. Joissain maissa voi olla laitonta välttää laillisia rahasiirtopalveluita rahaa siirrettäessä.
 Prasoksen Sampo Hyvärinen muistuttaa, että kryptovaluutat ovat käteviä myös erittäin suurien pääomien siirtämiseen. Tällaista saattavat tarvita esimerkiksi yritykset tehdessään yrityskauppoja.
 Prasos Oy:n tietojohtaja Sampo Hyvärinen. Jaani Lampinen / Yle
 – Sen ei tarvitse välttämättä liittyä hämärään toimintaan, vaan miljoonia voidaan siirtää ihan sen takia, että halutaan tehdä yrityskauppa jossain toisessa maassa, Hyvärinen muistuttaa.
 Maailmanlopun kukkaro
 Viimeisenä Grym nostaa esiin porukan, jota hän kuvaa "hyvinkin ideologiseksi". Tämä porukka pitää kryptovaluuttaa eräänlaisena vakuutuksena talousromahduksen varalta.
 – Tässä tapauksessa rahaa halutaan laittaa muotoon, joka kestäisi talousromahduksen. Eli tavallaan he eivät luota siihen, että pankit pysyisivät pystyssä tai että osakemarkkinat eivät romahda. Kryptovaluutat tarjoavat eräänlaisen turvasataman heille.
 Grym kiirehtii muistuttamaan, että hän ei ota millään tavalla kantaa siihen, ovatko nämä henkilöt oikeassa vai väärässä.
 – Senhän näkee sitten vasta loppupeleissä, Grym toteaa.
 Lue myös:
 Finanssivalvonta antoi maksulaitoksen toimiluvan ensimmäistä kertaa kryptovaluutta-alan yritykselle

Kryptovaluutoista kohkataan kovasti – kuka niitä oikeasti käyttää ja mihin?


Summary: Yhdysvaltain presidentti uskoo monien ihmisten rakastavan hänen kommenttejaan. Arvostelijoissa on silti republikaanejakin.

Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  on kommentoinut rasistisiksi arvosteltuja Twitter-viestejään, joissa hän kehotti neljää yhdysvaltalaista naispoliitikkoa palaamaan "sinne mistä nämä ovat tulleet". Kolme naisista on syntynyt Yhdysvalloissa ja yksi on tullut maahan jo lapsena.
 Trump jatkoi maanantaina aiemmalla linjallaan ja sanoi naiskongressiedustajien vain valittavan koko ajan.
 – Nämä ihmiset vihaavat maatamme. He vihaavat sitä mielestäni intohimoisesti. He rakastavat Yhdysvaltain vihollisia, kuten al-Qaidaa, Trump väitti Made in America -tilaisuudessa Valkoisessa talossa.
 – Jos et ole onnellinen täällä, voit lähteä, Trump toisti kohua herättäneessä tviitissä esittämänsä kehotuksen.
 Trump vakuutti monien ihmisten rakastavan hänen kommenttejaan.
 Tviiteissään Trump kehotti demokraattien naiskongressiedustajia palaamaan "niihin korruptoituneisiin maihin, joista he ovat tulleetkin".
 Trump ei maininnut viikonloppuna julkaisemissaan tviiteissä kongressiedustajia nimeltä, mutta hänen kohteensa kävivät silti selvästi ilmi. Arvostellun nelikon muodostavat demokraatteja edustavat ensimmäisen kauden kongressiedustajat  Alexandria Ocasio-Cortez ,  Ayanna Pressley ,  Rashida Tlaib  ja  Ilhan Omar . Kaikki neljä kuuluvat etnisiin vähemmistöihin.
 Presidentin tviitit ovat nostattaneet demokraattien parissa tyrmistystä ja viestit on tuomittu rasistisiksi.
 Maanantaina myös kolme republikaanien senaattoria,  Tim Scott ,  Susan Collins  ja  Patrick Toomey , liittyi arvostelijoiden joukkoon. Collinsin mukaan Trump meni tviittailussaan liian pitkälle ja hänen pitäisi poistaa viestinsä. Republikaanien ainoan tummaihoisen senaattorin Scottin mukaan presidentin kommentit ovat loukkaavia.
 Lisää aiheesta:
 May kommentoi Trumpin Twitter-kirjoittelua: ”Täysin mahdoton hyväksyä”
 Trumpia syytetään rasistisesta kielenkäytöstä – demokraatit pöyristyivät presidentin tviiteistä

Trump vastasi rasistisiksi tuomittujen tviittiensä nostattamaan arvosteluun: He vihaavat maatamme ja rakastavat vihollisiamme


Summary: Jo kesäkuussa James Alex Fields Jr sai elinkautisen vankeustuomion 29 viharikoksesta.

Yhdysvaltain Charlottesvillessä yhden ihmisen tappanut ja useiden ihmisten loukkaantumisen aiheuttanut äärioikeistolainen mies on tuomittu 419 vuodeksi vankeuteen. 22-vuotias  James Alex Fields Jr  oli jo kesäkuussa saanut yhden elinkautisen vankeustuomion 29 viharikoksesta.
 Fields ajoi elokuussa 2017 autolla väkijoukkoon, joka osoitti mieltään äärioikeistoa vastaan. Auton ruhjomaksi jäänyt 32-vuotias  Heather Heyer  kuoli. Lisäksi yli 20 ihmistä loukkaantui.
 Charlottesvilleen oli kokoontunut paljon mielenosoittajia etelävaltioiden joukkojen kenraalin  Robert E. Leen  patsaan siirtämisestä nousseen kohun vuoksi.
 Lisää aiheesta:
 Uusnatsi syyllistyi murhaan Charlottesvillen mellakoissa
 Hekin tuomitsevat Trumpin Charlottesville-puheet: Hollywood-tähtiä, kirjailijoita, yritysjohtajia, muusikoita
 Republikaanit moittivat, äärioikeisto kehuu – Trump syytti taas molempia puolia väkivallasta Charlottesvillessä

Autolla väkijoukkoon Charlottesvillessä ajaneelle äärioikeistolaiselle yli 400 vuoden vankeustuomio


Summary: Alafuzoffin venäläisistä juurista tuli etu sotilasuralla.

"En aio kertoa salaisuuksia".
 Näin  Georgij Alafuzoff  totesi haastattelun aluksi toimittaja  Olli Ainolalle  Talouselämän vuonna 2012 julkaisemassa  jutussa .
 Alafuzoff oli silloin Puolustusvoimien tiedustelupäällikkö. Hänen tehtävänsä oli tietää, mitä Suomen ympäristössä tapahtuu turvallisuuden näkökulmasta ja pitää ylin sotilasjohto ajan tasalla siitä.
 Salaisten tietojen käsittely oli tiedustelupäällikölle arkipäivää. Nyt Alafuzoff on kuitenkin  STT:n mukaan  epäiltyjen joukossa asiassa, joka koskee nimenomaan salaisten tietojen vuotamista.
 Puolustusvoimia koskeva tietovuototutkinta käynnistyi, kun Helsingin Sanomat julkaisi vuonna 2017 jutun Tikkakosken Viestikoekeskuksesta. Samalla HS paljasti, että lehti oli päässyt käsiksi Puolustusvoimien salaisiin asiakirjoihin. Poliisi on etsinyt vuotajaa siitä lähtien.
 Alafuzoffin roolista rikosepäilyssä ei tiedetä vielä juuri mitään. Poliisi, syyttäjä, tai Alafuzoff itse eivät ole kommentoineet asiaa toimittajille sanallakaan.
 Mutta mitä tiedetään Georgij Alafuzoffista? Kokosimme miehestä taustatietoja tähän artikkeliin.
 Venäläisistä juurista tuli etu sotilasuralla
 Georgij Alafuzoff syntyi Helsingissä 1953. Hänen vanhempansa olivat syntyjään suomalaisia. Venäläinen nimi oli peruja isovanhemmilta, jotka saapuivat Suomeen Pietarista vuonna 1917 Venäjän vallankumouksen jälkeen.
 Kotona vaalittiin suvun venäläisiä juuria. Alafuzoff aloitti opintonsa jo kolmivuotiaana Helsingin suomalais-venäläisessä koulussa. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Alafuzoff alkoi opiskella Helsingin yliopistossa venäjän kieltä ja teoreettista filosofiaa.
 Alafuzoff ei koe koskaan kärsineensä venäläisen nimensä vuoksi.
 – Pikkupoikana on saattanut olla tilanne, että joku olisi nimitellyt ryssäksi. Mutta en elämässäni ole koskaan kokenut, että siitä olisi joutunut kärsimään, Alafuzoff totesi  Juha Seppäsen  haastattelussa 2015.
 Kävikin päinvastoin.
 Venäjän kielen ja kulttuurin ymmärryksestä tuli perusta, jolle Alafuzoffin sotilasura tulisi rakentumaan.
 Armeijan priimus etenee tehtävästä toiseen
 Vuonna 1973 Alafuzoff aloitti varusmiespalveluksensa Utissa. Sille tielle hän myös jäi.
 Asepalveluksen jälkeen Alafuzoff aloitti opinnot Maanpuolustuskorkeakoulussa, jossa hän kiinnostui merisodankäynnistä. Kun Alafuzoff valmistui 1977, hänelle myönnettiin vuosikurssinsa kunniamiekka. Se myönnetään kadetille, joka "elintavoissaan ja käyttäytymisessään sekä suhtautumisessaan esimiehiin, tovereihin ja alaisiin osoittaa omaavansa suomalaisen upseerin parhaita ominaisuuksia".
 Ura Puolustusvoimissa eteni nopeasti. 1980- ja 1990-luvuilla Alafuzoff työskenteli muun muassa opetustehtävissä Maanpuolustuskorkeakoulussa, erityistehtävissä pääesikunnassa sekä osastoesiupseerina pääesikunnan tiedusteluosastolla.
 Vuonna 1997 Alafuzoff aloitti opinnot Moskovassa, Venäjän asevoimien yleisesikunta-akatemiassa. Akatemia on Venäjän armeijan arvostetuin oppilaitos. Alafuzoff valmistui 1999, jälleen vuosikurssin parhaimpien joukossa.
 2000-luvulla Alafuzoff hankki kansainvälistä kokemusta muun muassa EU:n Kongoon liittyvässä kriisinhallintaoperaatiossa, sekä YK:n KFOR-rauhanturvaoperaatiossa Kosovossa.
 Vuonna 2007 Alafuzoffista tuli Puolustusvoimien tiedustelupäällikkö. Hän toimi tehtävässä vuoteen 2013 asti. Silloin hän siirtyi vielä suurempiin saappaisiin, johtamaan EU:n sotilastiedustelua.
 Tässä tehtävässä Alafuzoffin näkemys Venäjästä nousi myös kyseenalaiseen valoon.
 Tiedustelupäällikön Itä-Ukrainaan liittyvistä puheista nousi kohu
 2000-luvulla Alafuzoffin nimi oli tullut suomalaisille tutuksi. Toimittajat hakivat itänaapuria syvällisesti ymmärtävältä upseerilta säännöllisesti kommentteja Venäjään liittyviin kysymyksiin Moskovan teatterikaappauksesta Kaliningradin ydinaseisiin.
 Näistä kommenteista nousi myös ensimmäinen Alafuzoffin sotilasuraan liittyvä kohu.
 Vuonna 2014 länsimaissa epäiltiin, että Venäjä on tuonut Itä-Ukrainaan salaisesti tuhansia sotilaitaan. Tuolloin EU:n sotilasesikunnan tiedustelupäällikkönä toiminut Alafuzoff ei kuitenkaan pitänyt tätä todennäköisenä.
 – Itä-Ukrainassa ei ole suuria määriä venäläisiä sotilaita tai ihmisiä. Mutta on selvää, että vapaaehtoisia, itse aloitteita ottavia venäläisiä on alueella varmasti,  Alafuzoff sanoi Ylen haastattelussa .
 Lännessä ei innostuttu Alafuzoffin kommenteista. EU:n ulkosuhteiden korkea edustaja  Catherine Ashton  otti Alafuzoffin puheet tarkistettaviksi.
 Myöhemmin Alafuzoff muutti arviotaan Venäjän osallisuudesta.
 – Pyrimme tuolla hetkellä objektiiviseen analyysiin. Ja nyt näin jälkeenpäin ajateltuna olen saattanut olla väärässä, Alafuzoff sanoi  Helsingin Sanomille  vuonna 2014.
 Venäjä sen sijaan käytti Alafuzoffin kommentteja propagandansa tukena. Suomalaisupseeria kuvailtiin venäläisessä mediassa " rehelliseksi mieheksi vieraasta tiedustelusta ".
 Vuonna 2018 Alafuzoff haki puolustusministeriön neuvottelevan virkamiehen tehtävää. Lähes 30 vuotta sotilastiedustelun parissa työskennellyt Alafuzoff oli vahvimpien hakijoiden joukossa. Tehtävään valittiin kuitenkin yleisesikuntaupseeri  Harri Ohra-aho .
 Lue lisää:
 Salaisia asiakirjoja, savuava kovalevy ja arvostetun upseerin ylle langennur epäilyksen varjo – tämän tiedämme nyt Puolustusvoimien tietovuotojutusta
 Korkeaa ex-tiedustelupomoa epäillään tietovuototutkinnassa
 Presidentti ei kommentoi tietovuototapausta – vetoaa keskeneräiseen poliisitutkintaan

Ex-tiedustelupäällikkö Alafuzoff on Venäjän asiantuntija, jonka Ukrainaa koskevista puheista nousi kohu – kokosimme tietovuotoepäilyyn liitetyn miehen taustat


Summary: Tämän verkkovisailun julkaisun aikoihin Porissa starttaa pubivisa, jossa tutut kasvot kisaavat kanssasi.

Tiedätkö paljon uutisista, urheilusta, tieteestä, viihteestä ja kulttuurista? Onko Ylen tv-uutisten 60-vuotinen historia sinulle tuttua kauraa?
 Testaa omat taitosi ja seuraa Areenasta suoraa lähetystä Porista, jossa samoja kysymyksiä pähkäilevät uutisjuontaja  Matti Rönkä , painonnostaja  Anni Vuohijoki , aivotutkija  Katri Saarikivi  ja jazzmuusikko  Reijo Laine .
 Visan juontavat Porissa  Laura Arffman  ja  Antti-Jussi Sipilä . Onnea matkaan!
 Lue lisää:
 Lopettaisinko juuston syömisen vai vaihtaisinko sähköautoon? Kokeile Ylen ilmastolaskurilla, mitkä teot sopivat sinulle ja mikä vaikutus niillä on päästöihin
 Nasa: Kuu kutistuu
 Miten tiede auttaa saamaan lomasta eniten irti – Aivotutkija Katri Saarikiven 10 vinkkiä hyvään latautumiseen ja työhuolten unohtamiseen

 Uusi ennätys äänikirjojen kuuntelussa – etenkin nuoret naiset näkyvät tilastoissa
 Rocketman ei kaihda pimeitä puolia kertoessaan Elton Johnin tarinan – tähden ohje tekijöille oli: "Kertokaa kaikki"

Testaa, pärjäätkö uutisvisassa paremmin kuin Matti Rönkä – seuraa suoraa lähetystä ja osallistu itse