Sosiaali- ja terveysministeriön (STM) tietoon ei ole tullut tapauksia, joissa reseptihoitajien oikeuksia määrätä lääkkeitä olisi peruttu potilasvahinkojen tai virheiden vuoksi. Virheellinen toiminta on ollut ylipäätään hyvin harvinaista eikä erheistä ole aiheutunut ministeriön mukaan vaaraa potilaille.
 Asiaa on seurattu sekä perattu myös muun muassa STM:n vuodenvaihteessa 2015–2016 julkaistussa selvityksessä, joka koski rajatun lääkkeenmääräämisoikeuden toteutumista.
 – Selvityksen mukaan sairaanhoitajien lääkemääräyksistä 3–5 promillessa on ollut poikkeamia, sanoo ministeriön neuvotteleva virkamies  Marjukka Vallimies-Patomäki .
 Ensimmäiset sairaanhoitajat saivat rajatun oikeuden määrätä lääkkeitä vuonna 2012. Oikeus edellyttää lisäkoulutusta, vastaavan lääkärin määräystä, sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston Valviran myöntämää yksilöintitunnusta lääkemääräyksiä varten ja merkintää terveydenhuollon ammattihenkilöiden Terhikki-rekisteriin.
 Tähän mennessä lääkkeiden määräämistä koskevan lisäkoulutuksen on suorittanut ministeriön mukaan vuosittain keskimäärin noin 60 ihmistä. Tänä vuonna valmistuvia arvioidaan olevan 88. Valviran mukaan kaikkiaan 386 sairaanhoitajalle on merkitty rajattu lääkkeenmääräämisoikeus Terhikkiin.
 Isoja alueellisia eroja
 Tulevaisuudessa sairaanhoitaja saattaa kirjoittaa yhä useamman potilaan reseptin. Vuoden alusta voimaan tulleen lain mukaan kunnat voivat hakea aluehallintovirastoilta korvausta sairaanhoitajien lisäkoulutuksesta, joka koskee rajattua lääkkeiden määräämistä. Tähän asti työnantajan tai hoitajan on pitänyt maksaa kulut itse.
 – Uskon, että uudistuksella on suuri vaikutus, sanoo Kuntaliiton erityisasiantuntija Hannele Häkkinen.
 Myös esimerkiksi sosiaali- ja terveysalan ammattijärjestön Tehyn kehittämispäällikkö Kirsi Markkanen arvioi, että muutos tuo potkua koulutukseen hakeutumiseen ja toiminnan tehostumiseen.
 Hakeutumista koulutukseen on hidastanut niin STM:n kuin liittojen asiantuntijoiden mukaan ennen kaikkea opintojen korkea hinta. Kun päälle lisätään koulutuksen ajalta maksettava palkka hoitajalle, mahdolliset sijais- ja muut kulut, työnantajan kipukynnys on voinut ylittyä.
 Koulutus on maksanut aiempina vuosina noin 4 900 euroa yhdeltä ihmiseltä.
 – Korvauksen tarkka euromäärä vahvistetaan vuosittain asetuksella, sanoo hallitusneuvos Anne Ilkka sosiaali- ja terveysministeriöstä.Hänen mukaansa arvio on, että koulutuksen saavia ihmisiä olisi vastaisuudessa vuosittain keskimäärin noin sata.
 Sairaanhoitajaliiton puheenjohtajan Nina Hahtelan mukaan alueelliset erot hoitajien määrässä ovat suuria. Lääkkeitä määrääviä sairaanhoitajia on eniten Keski-Suomen, Uudenmaan, Pohjois-Karjalan, Etelä-Karjalan, Keski-Pohjanmaan ja Kainuun sairaanhoitopiirien alueilla.

Reseptihoitajien virheet hyvin harvinaisia – Tulevaisuudessa sairaanhoitaja voi kirjoittaa yhä useamman reseptin


Summary: Israelin armeijan mukaan iskut kohdistuivat Quds-joukkoihin, jotka hoitavat Iranin armeijan ulkomaan tehtäviä.

Israelin armeija kertoo iskeneensä iranilaisia kohteita vastaan Syyriassa.
 – Olemme aloittaneet iskut Iranin Quds-joukkoja vastaan Syyrian alueella. Varoitamme Syyrian armeijaa, että se ei vahingoittaisi Israelin joukkoja tai alueita, totesi Israelin armeija kannanotossaan.
 Quds-joukot ovat vastuussa Iranin armeijan tehtävistä ulkomailla.
 Syyrialaisen armeijalähteen mukaan Israel ampui ohjuksia useissa aalloissa, mutta Syyrian ilmavoimat tuhosivat suurimman osan niistä. Asiasta kertoi Syyrian valtiollinen media.
 Juttua täydennetään pian

Israel iski Syyriaan – kohteilla on yhteys Iraniin


Summary: Philip on esiintynyt julkisuudessa hyvässä fyysisessä kunnossa sen jälkeen, kun hän jäi pois hovin edustustehtävistä loppuvuodesta 2017.

Poliisi on puhuttanut Britannian prinssi  Philipiä  ilman turvavyötä ajamisesta. Brittimedia julkaisi lauantaina kuvan, jossa 97-vuotias kuninkaallinen näytti ajavan ilman turvavyötä lähellä kuninkaallista kartanoa Sandringhamissa Itä-Englannissa..
 Tapaus sattui vain kaksi päivää sen jälkeen, kun  prinssi Philip oli mukana kolarissa , jossa kaksi toisessa autossa ollutta ihmistä loukkaantui lievästi.
 Buckinghamin palatsi ei ole kommentoinut kuvaa.
 Philip on esiintynyt julkisuudessa hyvässä fyysisessä kunnossa sen jälkeen, kun  hän jäi pois hovin edustustehtävistä loppuvuodesta 2017 .
 Britanniassa yli 70-vuotiaiden tulee uusia ajokortti kolmen vuoden välein. Buckinghamin palatsin mukaan Philipin ajokortti on voimassa. Lisäksi hän suorittaa kaikki tarvittavat toimenpiteet ajokortin pitämiseksi, kertoo  CNN:n lähde hovista .
 Kolarin jälkeen Philip passitettiin näkötestiin, jonka hän läpäisi.
 Lue myös:
 Britannian prinssi Philip, 97, kolaroi lähellä kuninkaallisten kartanoa – BBC: prinssi ajoi itse autoa
 Prinssi Philip, 96, jää vihdoin eläkkeelle – takana yli 20 000 omaa edustustehtävää

Lähes 100-vuotiaan Britannian prinssi Philipin kunto herättää huolta – epäillään ajaneen ilman turvavyötä vain kaksi päivää kolarin jälkeen


Summary: Sähköautojen tuotantoa voidaan automatisoida nykyistä autoteollisuutta enemmän, joten työvoiman tarve vähenee.

Kun autoteollisuus siirtyy sähköautoihin, muutos uhkaa kymmeniä tuhansia työpaikkoja autojen tuotannossa ja kokoonpanossa, uutisoi  Ruotsin yleisradioyhtiö SVT . Tämä johtuu siitä, että autoihin tarvitaan vähemmän osia ja tuotantoa on helpompi automatisoida.
 – Dieselmoottorissa on paljon enemmän osia, mikä vaatii enemmän työvoimaa. Sähkömoottorissa on vähemmän osia ja se voidaan valmistaa myös automatisoidummin, joten tarvitaan vähemmän työntekijöitä, sanoo ajoneuvotutkija  Martin Sköld  Tukholman kauppakorkeakoulusta.
 Sköld kuitenkin uskoo, että tulevien sähköautojen valmistukseen tarvitaan uusia ihmisiä.
 – Luulen, että monessa mielessä on jo kiire. Riski on erittäin suuri, sillä täytyy hyödyntää tällä hetkellä saatavilla oleva asiantuntemus, Sköld toteaa.
 Autoteollisuus on suuri työllistäjä Ruotsissa. Ammattiliitto Vehicle Component Groupin alle kuuluu 350 alihankintayhtiötä, jotka työllistävät noin 80 000 henkilöä.
 Lue myös:
 Sähköautoja valmistava Tesla irtisanoo tuhansia työntekijöitä
 Robottibussit huristavat pian Euroopan kaduilla – Tallinna ja Helsinki ovat eturintamassa ilman kuljettajaa liikkuvien ajoneuvojen kehityksessä
 Sähköautoilijan ”koeajo” polttomoottoriautolla naurattaa suomalaisia Facebookissa: ”Ajon päätyttyä moottori pitää muistaa sammuttaa”
 "Autokauppa pysähtyi kuin seinään joulukuun alussa" – syynä dieselin hinnan nousu, Saksan dieselautojen käyttökielto ja autoilua koskevat ilmastoraportit
 EU:lta odotuksia tiukemmat päästörajat uusiin autoihin – 2020-luvulla sähköautojen määrä lisääntyy, sillä bensa-autoilla ei tavoitteita saavuteta

SVT: Autoteollisuudesta katoaa tuhansia työpaikkoja sähköautojen myötä


Summary: Masazo Nonakaa pidettiin maailman vanhimpana elossa olevana miehenä, kun  espanjalainen Francisco Nunez Olivera kuoli viime vuonna.

Japanissa on kuollut 113-vuotias mies, jota pidettiin maailman vanhimpana miehenä.  Masazo Nonaka  kuoli sunnuntaina kotonaan Ashorossa Pohjois-Japanissa.
 Guinnessin ennätyskirjan mukaan Nonaka syntyi 25. heinäkuuta 1905, vain muutama kuukausi ennen kuin Albert Einstein julkaisi suhteellisuuteoriansa. Guinness tunnusti Nonakan virallisesti maailman vanhimmaksi mieheksi sen jälkeen, kun tittelin aiempi espanjalainen haltija  Francisco Nunez Olivera  kuoli viime vuonna.
 Japanissa eliniän odote on maailman korkeimpia. Monet maailman pisimpään eläneet ihmiset ovat kotoisin Japanista. Esimerkiksi  Jiroemon Kimura  kuoli pian 116-vuotispäivänsä jälkeen kesäkuussa 2013.
 Guinnessin mukaan maailman tiettävästi vanhimmaksi elänyt, ranskalainen  Jeanne Louise Calment  kuoli 122-vuotiaana vuonna 1997.
 Lue myös:
 Maailman tiettävästi vanhin ihminen kuoli Japanissa 117-vuotiaana
 Maailman vanhin mies on kuollut

Maailman vanhin mies kuoli kotonaan Japanissa


Summary: Matkailija ei nyky-Turussa tajua, miten lähellä Käsityöläismuseon puutalojen purkaminen olikaan sata vuotta sitten.

Harvassa ovat suomalaiset, joita ei luokkaretki ole kuljettanut kouluikäisenä Turkuun ja Käsityöläismuseoon. Vaikka historia ei erityisesti edes kiinnostaisi koululaista, kävely Luostarinmäellä yli 200 vuotta vanhojen rakennusten nurkilla tekee taatusti vaikutuksen. Aikamatkalle köyhien käsityöläisten elämään on helppo heittäytyä aidossa ympäristössä.
 Käsityöläismuseo mainitaan edelleen Turun nähtävyyksien kärjessä, heti keskiaikaisen tuomiokirkon ja linnan jälkeen.  Vuosittaiset yli 40 000 kävijää  todistavat, että se on säilyttänyt vetovoimansa, vaikka rinnalle on tullut moderneja matkailuvaltteja, esimerkiksi Aboa Vetus & Ars Nova. Esimerkiksi  TripAdvisorin sivulla  turistien kehut ovat loputtomia: "hurmaa kaikenikäiset kävijät", "käsittämättömän hieno alue".
 Turun Käsityöläismuseo on luokkaretkien klassikko. Sofia Schleutker / Yle
 Voisi luulla, että Turku on aina ollut ylpeä siitä, että vuoden 1827 tulipalosta säilyi edes yksi kokonaisuus: Luostarinmäki.
 Totuus on kuitenkin toisenlainen. Luostarinmäen rakennusten kohtalo oli 1900-luvun alussa enemmän kuin vaakalaudalla. Epävarmuutta korttelien kohtalosta kesti yli 30 vuotta.
 Monien mielestä alkuperäiset rakennukset olivat todella huonokuntoisia ja arvottomia rötisköjä. Niistä haluttiin päästä eroon.  Rauno Lahtinen
 Kun uusi vuosisata alkoi, Turkua vaivasi ankara asuntopula. Turun palosta oli säästynyt Puolalanmäen rinteille puutalokortteleita, mutta ne purettiin heti 1900-luvun alussa taidemuseon ja uusien jugendtyylisten asuintalojen tieltä. Samoin oli ajatus tehdä myös Luostarinmäen puutaloille.
 Turun puretuista taloista viisiosaisen kirjasarjan tehnyt kulttuurihistorioitsija  Rauno Lahtinen  kertoo, että käsityöläisten talojen purkaminen oli pelottavan lähellä.
 – Luostarinmäen alueelle oli jo suunniteltu uutta, muodikasta omakotialuetta, sillä monien mielestä alkuperäiset rakennukset olivat todella huonokuntoisia ja arvottomia rötisköjä. Niistä haluttiin päästä eroon. Vasta ihan viime hetkillä syntyi suojeluajatus.
 "Annettakoon tämän pienen kaupungin kaupungissa elää!"
 Ruutukaava-alueen sisällä juuri  Luostarikortteli  oli tiheimmin asuttuja kaupunginosia Turussa. Pelättiin, että kehnot asuinolosuhteet kasvattaisivat yhteiskunnallista tyytymättömyyttä. Se askarrutti kaupungin hallintoa.
 Turun viranomaiset ja myös iso osa asukkaista olivat halukkaita luopumaan vanhasta talokannasta, joka oli rakennettu vuosien 1780 ja 1820 välillä.
 Nykyihmisen on helppo ymmärtää, mikä merkitys on sillä, että Käsityöläismuseon taloja ei ole tuotu paikalle mistään muualta, vaan ne ovat sijoillaan aitoja ja alkuperäisiä. Päättäjille asian arvo ei ollut lainkaan yhtä kirkas.
 Oli toki niitäkin, jotka ymmärsivät heti alueen arvon. Kulttuurihistorioitsija  Hannu Laaksonen  kertoi Luostarinmäen Käsityöläismuseon 50-vuotishistoriikissa vuonna 1990, mitä esimerkiksi taiteilija  Axel Haartman  oli kirjoittanut sanomalehteen vuonna 1908 – salanimen suojasta:
 “Annettakoon tämän pienen kaupungin kaupungissa elää! Se on paljon aidompi kuin kaikki ne kopiot ja talot, joita tuleva aika rakentaa kootakseen viime jäännöksiä siitä, mitä edeltänyt on hävittänyt.”
 Haartman älähti asiasta kreivin aikaan. Vuosien 1905 ja 1910 välillä Luostarinmäkeä ympäröiville tonteille hyväksyttiin useita uusia rakennuspiirroksia, ja kehitys näytti vääjäämättömästi jyräävän vanhat korttelit alleen.
 Puutalomiljöö Turun Luostarinmäellä 1938 Museovirasto
 30 vuoden vääntö
 Kapeiden kujien yllä leijuva purku-uhka sai monet maalarit ja valokuvaajat tallentamaan vanhaa Luostarinmäkeä ennen kuin se katoaa. Ilmiölle oli mallia jo Porvoosta. Vaikka kaupunkikuvaus ja kaupunkisuojelu olivat vielä Suomessa tuntematon ilmiö, oli Porvoon vanhaan kaupunkiin jo kiinnitetty huomiota, kun taiteilija  Louis Sparre  julkaisi kuvakirjansa vanhasta Porvoosta.
 Myös lehtori  Julius Finnberg  kirjoitti vuonna 1906 Turun Sanomiin vetoomuksen Luostarinmäen puolesta:
 “Siellä se hylättynä leskenä itkee häwityksen kauhistusta wiaton kuolinhaawa rinnassaan - - Tuomio on langetettu hitaasti, mutta warmasti sitä toteutetaan. Wiimeksi on taas tänä wuonna neljä wanhaa mökkiä maahan raastettu. Haawa ammottaa aukeana kohtaloaan surewan Wanhan Turun rinnassa tuolla Luostarinrinteellä.”
 Luostarinmäen käsityöläismuseo Annika Holmbom / Yle ulkoilmamuseo, joka sijaitsee Vartiovuoren kupeessa, Turun keskustassa Turun ainoa yhtenäinen puutaloalue, joka säilyi Turun palosta 1827 avattiin yleisölle kesäkuussa 1940 käsittää 18 korttelia ja yli 30 puutaloa, jotka on rakennettu 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa
 Nimenomaan Julius Finnberg ehdotti ensimmäisenä ulkomuseota Luostarinmäen kortteleihin.
 Kädenväännöstä tuli ankara. Vuonna 1911 julkaistiin Luostarinmäen kohtalosta kymmeniä lehtikirjoituksia. Puolustajien leirissä olivat aktiivisina kulttuurielämän johtavat hahmot, etenkin taiteilijat –  Victor Westerholm  muiden muassa. Puolestapuhujina oli myös tiedemiehiä ja kauppaneuvos  Fredric von Rettig .
 Luostarinmäen puolustus äityi välillä niin intomieliseksi, että vastapuoli alkoi jo ilkkua:
 “ Luostarinmäestä on tullut uusi kulttipaikka, missä mummojen ruukkukasvitkin on ympäröity ihannoinnin sädekehällä.”  (Ludvig Lindström)
 Välillä puhuttiin myös Luostarinmäen rakennusten siirtämisestä Ruissaloon, jotta  ulkoilmamuseo voitaisiin perustaa  sinne. Vuonna 1932 kaupunginvaltuuston jäsen  J. G. Nordström  kommentoi, että Ruissalossa rakennukset olisivat oman itsensä irvikuvia. Siirtäminen olisi ollut myös paljon kalliimpaa kuin korjaaminen alkuperäisellä paikalla.
 Vääntö Luostarinmäen rakennusten säilyttämisestä tai purkamisesta kesti kolme vuosikymmentä. Vuonna 1937 valmistui ensimmäinen alueen suojeleva kaava. Sen jälkeen oli mahdollista perustaa  Käsityöläismuseo .
 Museon vihkiäisiä vietettiin kesäkuun lopussa 1940 – kolme ja puoli kuukautta talvisodan päättymisen jälkeen.
 Luostarinmäen käsityöläismuseo vuonna 1964
 70-luvulla uusi purkuaalto
 Vanhojen talojen purku-uhka  Vartiovuoren kupeessa  ei suinkaan päättynyt Käsityöläismuseon perustamispäätökseen. Toisen kerran purkuaalto iski alueeseen 1970-luvulla.
 Vartiovuorenkadun varrella oli muutamia puutaloja, jotka oli rakennettu 1850- ja 1880-luvulla. Puiston reunalla näkyvin rakennus oli 1905 valmistunut jugendtyylinen kerrostalo.
 Turun puretuista taloista kirjasarjan tehnyt Rauno Lahtinen tuntee erityistä alakuloa  Adrian Thomanderin  suunnitteleman jugendkerrostalon purkamisesta.
 Paikalla on nykyään 1975 valmistunut punatiilinen, suoraviivainen virastorakennus, jossa toimii Venäjän federaation pääkonsulaatti. Moni muukin kuin vain Rauno Lahtinen pitää aiempaa jugendtaloa isompana ilona silmälle kuin nykyistä tiililaatikkoa.
 – Rakennusmestari Adrian Thomanderin suunnittelema neljäkerroksinen kivitalo oli hienon näköinen. Paikalle rakennettu tiilirakennus on niin eri tyylinen kuin ympäristön muut rakennukset.
 Täytyy yrittää vain ymmärtää aikakauden ajattelutapaa: uutta haluttiin eikä vanhassa nähty arvoja.   Rauno Lahtinen
 Mitä rakennusten kauneuden päälle ymmärtävä Rauno Lahtinen ajattelee jugendkaunottaren purkamisesta?
 – Täytyy yrittää vain ymmärtää aikakauden ajattelutapaa: uutta haluttiin eikä vanhassa nähty arvoja. Sen ajan ajattelutapaan ei kerta kaikkiaan vain kuulunut vanhan remontoiminen. Ihan tyypillinen tarina 50-, 60- ja 70-luvulta.
 Adrian Thomanderin suunnittelema jugendtalo valmistui vuonna 1905, ja se purettiin 1970-luvun alussa.  Turun museokeskus
 Jugend-tyylisen kerrostalon ja kahden vanhan puutalon paikalle valmistui vuonna 1975 Venäjän pääkonsulaatti (alunperin Neuvotoliiton pääkonsulaatti).  Päivi Leppänen / Yle
 Näyttävätkö 50 vuotta vanhat talot aina rumilta?
 50 vuoden sykli. Sillä Rauno Lahtinen selittää nykyajasta katsottuna kummallisilta vaikuttavia purkupäätöksiä.
 – Kun nyt katsomme 50 vuotta vanhoja rakennuksia, moni ajattelee, että ne eivät ole kovin kauniita. 1950- ja -60-luvulla ajateltiin ihan samalla tavalla jugendtaloista ja sitä vanhemmista rakennuksista. Aina kun rakennukset ovat noin 50 vuotta vanhoja, emme pidä niitä kovinkaan kummoisina.
 Luostarinmäen purkuinnosta sata vuotta sitten ei tietenkään voi puhua Turun tautina, mutta joko siitä voi, mitä tapahtui Vartiovuorenkadulla 1970-luvulla?
 – Turun tauti -nimitys tuli käyttöön vasta 1980-luvulla. Sitä ennen ei vielä mistään taudista puhuttu. Enemmänkin oltiin tyytyväisiä, kun päästiin vanhoista rakennuksista eroon ja saatiin uutta, komeaa kerrostaloa tilalle. Niin se ajatuskulku meni.
 Aina kun rakennukset ovat noin 50 vuotta vanhoja, emme pidä niitä kovinkaan kummoisina.  Rauno Lahtinen
 Turun taudista tosiaan puhutaan, mutta ei se ollut mitenkään turkulainen ilmiö.
 – Sama meno oli kaikissa Suomen kaupungeissa. Tampereella purettiin ehkä jopa enemmänkin kuin Turussa, mutta koska Turussa oli koko maan historian kannalta merkittäviä rakennuksia, asiaan kiinnitettiin enemmän huomiota, muistuttaa Rauno Lahtinen.
 Luostarinmäen rakennukset olivat siis herättäneet jo 1900-luvun alussa suojeluintoa tietyissä piireissä, eritoten kulttuuriväen kesken. Muuten rakennuskulttuuriperinnön säilyttäminen loisti vielä pitkään poissaolollaan.
 – Vanhojen rakennusten suojelemisesta puhuttiin aika vähän ennen toista maailmansotaa. Pidettiin ilman muuta hyvänä asiana, että rakennettiin uusia kerrostaloja ja saatiin eurooppalaisen suurkaupungin ilmettä Turkuunkin.
 1950-luvulla, kun purkuaalto pääsi vauhtiin, alkoi löytyä enemmän vanhojen rakennusten puolestapuhujia. Muun muassa Turkuseura perustettiin vuonna 1957 nimenomaan sen takia, että monien mielestä Turun katunäkymät muuttuivat jo liiankin nopeasti.
 – Varsinaisesti vasta 1970- ja -80-luku olivat aikaa, jolloin niin Turussa kuin monessa muussakin Suomen kaupungissa herättiin näkemään vanhojen rakennusten arvo. Myös Oulussa ja Tampereella nousi suojeluliikkeitä vanhojen puutalojen puolesta.
 Ulkoapäin ihastelu on niin helppoa
 Kun nykyään aiotaan purkaa joku talo kaupungin keskustassa, siitä tulee usein vuosien juttu. Ihmiset puolustavat vanhoja rakennuksia adresseilla, mielenosoituksilla ja nettikeskusteluilla.
 – Purkupäätökset eivät mene samalla lailla rutiininomaisesti läpi kuin joskus 50- ja 60-luvulla. Mentaliteetti on nykyään erilainen. 50 vuotta sitten ihmiset usein saivat tietää ensimmäisen kerran vasta sanomalehdestä, että nyt jotain rakennusta puretaan. On mahtava asia, että jo kaavoitusvaiheessa on mahdollisuus vaikuttaa ja keskustella, mitä pitäisi suojella ja mikä saa mennä, sanoo Rauno Lahtinen.
 Ennen oli kauniimpia taloja, mutta nykyään talojen purkamista harkitaan tarkemmin. Onko siis nykyään paremmin kuin ennen vai toisin päin?
 – Rakennukset näyttävät usein vanhoissa valokuvissa meidän mielestämme hienoilta, mutta ne ovat voineet olla silti alkeellisia: ei sisävessaa, ei suihkua, ei viemäröintiä.
 Niin, suurin osa vanhoista kuvista on tosiaankin otettu rakennusten ulkopuolelta. Asukkaat eivät ehkä ole olleet yhtä ihastuneita asuntoonsa kuin mitä vanhoja kuvia selailevat ovat.
 Tekstissä on hyödynnetty verkkoartikkelien lisäksi Hannu Laaksosen kirjoitusta "Luostarinmäen kysymys" Luostarinmäen käsityöläismuseon 50-vuotisjuhlakirjassa (1990) ja Rauno Lahtisen Turun puretut talo -kirjasarjan osaa 5 (2018).
 Linus Hoffman / Yle
 Lue lisää:
 Luokkaretkikohteiden klassikko käsityöläismuseo juhlii työn merkeissä – katso kuvasarja
 Elävä arkisto: Puutalojen Turku
 Turun yliopisto: Virtuaalisovellus 1850-luvun elämästä Turun Luostarinmäellä

Hilkulla oli, ettei Turun aarretta Luostarinmäellä purettu aikanaan kokonaan – "Se itkee häwityksen kauhistusta kuolinhaawa rinnassaan"


Summary: Parlamentin jäsenten toiminta rikkoo Britannian vuosisataista perinnettä.

Britannian parlamentissä tehdään huomenna maanantaina kaksi esitystä, joiden tarkoituksena on ottaa valta maan hallitukselta parlamentille ja estää siten maan eroaminen EU:sta ilman sopimusta.
 Eri puolueiden kansanedustajista koostuva ryhmä aikoo esittää lakia, jonka mukaan pääministerillä olisi helmikuun 26. päivään saakka aikaa saada parlamentin hyväksyntä erosopimukselle. Jos hallitus ei tässä onnistu, parlamentti äänestäisi EU-eron lykkäämisestä.
 Asiasta kertoo  Britannian yleisradioyhtiö BBC .
 – Koko prosessi on pelkkä sekasotku ja hallitus on vaarassa ajaa maan sopimuksettomaan eroon tahtomattaan, vaikka se vaikeuttaisi välittömästi hallintoa ja turvallisuutta, ja aiheuttaisi suuret kustannukset tuotannolle, teollisuudelle ja ruokahuollolle, sanoi työväenpuoluetta edustava kansanedustaja  Yvette Cooper .
 Samaan aikaan konservatiiveja edustava kansanedustaja  Dominic Grieve  on laatimassa aloitetta, jonka tarkoituksena olisi kieltää sopimukseton ero, kertoo  Sunday Times -lehti .
 Grieven mukaan lakialoite EU-eron, eli artikla 50:n lykkäämiseksi tai kumoamiseksi olisi käsiteltävä parlamentissa, jos se saa 300 edustajan kannatuksen. Aloite ei siis tarvitsisi parlamentin enemmistöä, jotta se tulisi käsittelyyn.
 Aloitteilla on hyvä mahdollisuus menestyä, koska alkuviikolla parlamentti äänesti suurella enemmistöllä nurin pääministeri  Theresa Mayn  esityksen erosopimukseksi.
 Huomenna maanantaina Mayn on määrä esitellä suunnitelmansa, miten brexit-prosessissa tässä tilanteessa edetään.
 Maan tapa rikkoutuu?
 Britanniassa on ollut jo vuosisatoja voimassa toimintatapa, ettei parlamentti linjaa maan ulkopolitiikkaa, vaan se kuuluu hallituksen toimivaltaan. Kyseessä on kuitenkin vain kirjoittamaton perinne.
 Pääministerin toimisto Downing street 10:ssä tyrmää kansanedustajien omavaltaisen toiminnan.
 Toimiston lausunnon mukaan kansanedustajien toiminta on "erittäin huolestuttavaa", ja se asettaa kansanäänestyksessä voittaneen EU-eron vaakalaudalle.
 – Näiden uutisten pitäisi muistuttaa brexitiä haluavia kansanedustajia siitä, että heidän olisi äänestettävä sen puolesta, muuten on olemassa vaara, että parlamentti pysäyttää brexitin, toimisto lausui.
 Uutta brexit-kansanäänestystä kannattava  Independent-lehti  kertoo, että uusi kansanäänestys on nyt askeleen lähempänä. Kolme työväenpuolueen varjohallituksen ministeriä on asettunut kannattamaan kansanäänestystä, mikä lisää painetta äänestykseen epäröivästi suhtautuvaa puoluejohtajaa  Jeremy Corbyniä  kohtaan.
 Lisää aiheesta:
 Britannia ajautuu kohden brexit-kurimusta – mitä tämä merkitsee saarivaltakunnalle ja EU:lle? Ylen erikoistoimittajat vastasivat yleisön kysymyksiin.
 Pääministeri May vannoo vievänsä brexitin maaliin: "Nyt on selvitettävä, mitä parlamentti haluaa"

Brittiparlamentin jäsenet yrittävät huomenna ottaa brexit-vallan hallitukselta – Downing street: Erittäin huolestuttavaa


Summary: Appelsiini, porkkana, pala kurkkua ja kaalia riittävät puoleen kiloon kasviksia.

Ison ruokakaupan hedelmä- ja vihannesosasto pursuaa herkkuja myös sydäntalvella, mutta suomalaiset saisivat  FinRavinto-tutkimuksen mukaan  lisätä vihreää lautaselle. Vain 14 prosenttia miehistä ja 22 prosenttia naisista syö päivittäin puoli kiloa kasviksia eli ravintosuositusten mukaan.
 Vuosikymmeniä Turun kaupungin terveyspalveluissa työskennellyt kotitalousneuvoja  Anna Riitta Miettinen  pohtii, että taustalla on monia syitä. Miettisen mukaan kasviksia pidetään kalliina, kuluttajien on vaikea hahmottaa oikeaa kasvisten määrää ja reseptit ovat mutkikkaita.
 Miettisen työtoveri, ravitsemusterapeutti  Saara Karjalainen  tietää, että kasviksia opitaan syömään kotona. Lapsiperheissä motivaatio tai aika eivät riitä, kun lapset eivät pidä kasviksista. Pohdimme, miten selättää viisi yleistä kasvisten syömiseen liittyvää tekosyytä.
 Ravitsemusterapeutti Saara Karjalainen ja kotitalousneuvoja Anna Riitta Miettinen Turun kaupungin opetuskeittiössä. Minna Rosvall / Yle
 Väite 1. Kasvikset ovat kallista ruokaa
 Kotitalousneuvoja Anna Riitta Miettinen törmää väittämään kasvisten kalleudesta usein. Hän tutki viime päivien lehti-ilmoituksia, joissa oli esillä kasvisten ja hedelmien hintoja.
 – Kotimaiset kaalit, juurekset ja sipulit ovat halpoja läpi vuoden. Alle kahden euron kilohintaan löytyy tähänkin vuodenaikaan paprikaa, kurkkua ja tomaattia, jos vain vähän viitsii etsiä, kertoo Miettinen.
 Ostimme tämän jutun kuvauksia varten kasviksia ja hedelmiä. Kassakuitista selviää, että esimerkiksi neljä kotimaista omenaa maksoi 1,16 euroa. Lähes kahden kilon keräkaali maksoi 1,67 euroa, ja 200 grammaa kotimaisia mustaherukoita sai 1,15 eurolla.
 Väite 2. Kasvisruokien reseptit ovat liian mutkikkaita
 Netti ja lehdet ovat täynnä reseptejä ja ruokatrendejä. Vaikka monet kiinnostavat ruoat ovat kasvispitoisia, niitä ei valmisteta.
 – Tottumattomuus on yleisin syy. On saatu kotoa malli, että kasviksia ei käytetä paljon. Netin tai lehtien ohjeissa on paljon uusia, vieraita raaka-aineita. Ajatellaan, että antaa olla, kertoo kotitalousneuvoja Anna Riitta Miettinen.
 Perusraaka-aineita kuten kaalia, porkkanaa ja kotimaista omenaa voisi suosia enemmän. Kotimaisista juureksista voi tehdä uunijuureksia. Kaali-omena-appelsiiniraaste on hyvä lisäke.
 Kolme kotimaista omenaa. Minna Rosvall / Yle
 Väite 3. Pienten lasten vanhemmilla ei ole aikaa kokata
 Ruuhkavuosien aikana vanhemmat vetoavat kiireeseen. Ravitsemusterapeutti Saara Karjalainen törmää tähän, kun hän neuvoo lapsiperheitä. Hän painottaa vanhempien esimerkkiä ruokapöydässä. Vain sillä tavalla lapset tottuvat kasviksiin.
 – Vanhemmat kertovat, että ei ole helppo lähteä valmistamaan kasviksia, kun kotiin päiväkodista tai töistä. He kokevat, että se on työlästä ja siihen menee paljon aikaa, kertoo Karjalainen.
 Lapsille voi tehdä selkeitä kasvisruokia. Salaateista lapset eivät usein pidä, joten aikuisten on turha tuhlata aikaa salaatinainesten pilkkomiseen. Esimerkiksi porkkanan voi antaa lapsen käteen sellaisenaan. Jotkut lapset kertovat pitävänsä enemmän kypsentämättömistä porkkanoista kuin keitetyistä.
 Väite 4. Lapset eivät pidä kasviksista
 Lapset eivät ota päiväkodissa ja koulussa kasviksia, jos ne eivät tule tutuiksi kotona. Tästä syystä vanhemmilla on suuri vastuu. Ravitsemusterapeutti Saara Karjalainen tietää, että kasvikset eivät kaikille lapsille maistu.
 Kaksi isoa porkkanaa. Minna Rosvall / Yle
 – Lapsille voisi tehdä porkkanasta tikkuja naposteltavaksi. Juhlapäivänä voi tehdä myös kermaviilidipin lisukkeeksi. Lapsista on hauskaa dippailla kasviksia kastikkeeseen. Ruokakaupan hedelmä- ja vihannesosastolta voisi poimia erivärisiä kasviksia ja hedelmiä yhdessä lasten kanssa, vinkkaa Karjalainen.
 Ylipainoisten lasten valmennuksessa kannustetaan myös vanhempia lisäämään kasvisten syöntiä. Uuteen kasvikseen tottuminen vaatii 10–15 makukertaa. Turun kaupungilla on verkosta löytyvä  Ensimaistaiset-ohje , jossa neuvotaan kasvisten tarjoamista lapsille vauvaiästä lähtien.
 Tutkija  Mari Sandell  Turun yliopistosta on painottanut, että  maun lisäksi lapsille ovat tärkeitä värit, hajut ja sormilla ruokien kokeileminen .
 Väite 5. Kasvisten, vihannesten ja marjojen painoa on vaikea arvioida
 Turun kaupungin kotitalousneuvonnan opetuskeittiössä vaaka on tuttu apuväline. Punnitsimme joitakin juureksia, hedelmiä ja marjoja. Kotitalousneuvoja Anna Riitta Miettinen yllättää valitsemalla nopeasti setin, josta tulee puoli kiloa kokoon.
 – Tämä appelsiini painaa 250 grammaa. Syötävää jää 200 grammaa. Porkkanasta tulee noin 150 grammaa. Sitten pala kurkkua eli noin 130 grammaa ja kaalia eli noin 100 grammaa. Näistä tulee jo yli puoli kiloa, summaa Miettinen.
 Päivittäinen suositus on syödä puoli kiloa kasviksia, hedelmiä ja marjoja.  Moni voi ajatella, että määrä tulee täyteen jo hedelmistä. Puoli kiloa appelsiineja maistuisi vaikka monena päivänä.
 Miettinen muistuttaa, että koko määrästä hedelmiä ja marjoja voi olla 200 grammaa. 300 grammaa kasviksia, juureksia ja marjoja tarvitaan, jotta kokonaisuudesta saa tarpeeksi ravintoaineita.
 Miettinen ottaa vielä esiin laatimansa kasvispainotteisen ruokavalion koko päiväksi.
 – Aamulla moni syö kaurapuuroa tai jogurttia. Siihen voisi laittaa desilitran verran pakastemarjoja. Lounaalla makaronilaatikon oheen voisi ottaa kaali-porkkanaraastetta puolukkasurvoksella, välipalaksi klementiini tai appelsiini, ehdottaa Miettinen.
 – Päivälliseksi vaikka linssikeittoa tomaattisurvoksesta. Siihen voi lisätä porkkanaa ja sipulia joukkoon. Iltapalaksi leivän päälle vaikka kunnon siivu paprikaa.
 Korjaus kello 13.36: Ravitsemusterapeutti Karjalaisen etunimi on Saara.

Asiantuntijat taklaavat 5 tekosyytä, jotka estävät kasvisten syömistä – näin saat kokoon suositellut 500 grammaa


Summary: Monitilatoimistossa pystytään ottamaan huomioon ihmisten ja tehtävien erilaisuus. Aina näin ei ole tai sekään ei riitä.

Tästä on kyse Monitilatoimistoissa on erilaisia tiloja eri tehtäviä ja työn vaiheita varten ja työntekijä voi valita vapaan paikan kulloistenkin tarpeidensa mukaan. Avotilassa olevien työpisteiden lisäksi monitilatoimistosta löytyy yleensä hiljaisia tiloja, kokoustiloja, kohtaamispaikkoja, puhelinkoppeja. Kun omaa nimettyä työpistettä ei ole, henkilökohtaiset tavarat kulkevat mukana repussa tai salkussa.
 Yle Uutiset pyysi lukijoita kertomaan  kokemuksiaan  siitä, miten työnteko sujuu, kun omaa työhuonetta ei ole. Ajan hengen mukaisesti monissa työpaikoissa on työhuoneiden seinät purettu ja tilalle tehty joko avo- tai monitilatoimistoja.
 "Avokonttorit ovat tutkimustenkin valossa epäonnistuneita meluhelvettejä."
 "Kun sosiaaliset seurustelu-upseerit pitävät hauskaa, introvertti työntekijä ei pysty keskittymään lainkaan. Meno on kuin persialaisella torilla."
 "Broilerikanoille sopii mainiosti! Voiko olla mitään rasittavampaa työympäristöä."
 Lukijoiden kokemukset osoittavat, että meteli ja rauhattomuus ovat keskeisiä ongelmia, kun omasta työhuoneesta muutetaan yhteisiin työtiloihin. Asiaan perehtynyt työterveyspsykologi  Johanna Varjo  tietää, että näin on.
 – Suurimpia haasteita ovat puheäänet, työn keskeytykset ja yksityisyyden menettäminen.
 Varjo tähdentää, että ympäröivän puheen ei tarvitse olla edes kovaäänistä ja se voi silti johtaa työn keskeytymiseen. Yksi korvaan erottuva sana voi herättää kiinnostuksen ja johtaa ajatukset pois omasta työstä.
 Pelisäännöt tarvitaan
 Hyvälläkään suunnittelulla avotilaa ei saada kokonaan hiljaiseksi, mutta jos meno monitilatoimistossa on kuin "persialaisella torilla", kertoo se varmasti ainakin yhdestä asiasta - siitä, että pelisäännöt puuttuvat.
 Johanna Varjon mukaan kysymys voi olla siitä, että pelisääntöjä ei ole ollenkaan tai niiden toimivuutta ei ole testattu.
 – Missä keskustellaan, miten puhutaan puhelimessa, miten hyödynnetään erilaisia työtiloja, luettelee Varjo tärkeitä yhdessä sovittavia asioita.
 Yle
 Varjon mukaan siirtyminen omista työhuoneista uudenlaisiin tiloihin pitää ymmärtää muutoksena, joka vaatii jonkin verran aikaa. Sekä esimiehet että työntekijät voivat tarvita tukea ja valmennusta.
 Aikaisemmin Työterveyslaitoksella tutkijana työskennellyt ja nykyisin Terveystalon työterveyspsykologina toimiva Varjo on ollut työyhteisöjen apuna näissä muutostilanteissa.
 – Tutkimusten mukaan aika paljon tapahtuu sitä, että monitilatoimistoissa ei osata hyödyntää kaikkia tiloja. Jumahdetaan totutun kaavan mukaan jollekin työpisteelle ja pyritään siinä tekemään kaikki niin kuin on ennenkin tehty.
 – Jos näin tehdään, menetetään monitoimitilan alkuperäinen ajatus.
 Opastusta siis tarvitaan, mutta aina sekään ei riitä.
 Työn sujuminen monitilatoimistossa edellyttää sitä, että tilat on suunniteltu työntekijöiden ja työn tarpeet huomioon ottaen.
 – On olemassa myös oikein hyviä monitilatoimistoja. Onnistuminen riippuu siitä, kuinka hyvin on pystytty osallistamaan työntekijät mukaan muutosprosessiin ja kuinka on paneuduttu siihen, minkä tyyppistä työtä tehdään ja minkä tyyppisiä tiloja juuri siihen työhön tarvitaan.
 Ongelmana voi olla esimerkiksi se, että vetäytymiseen ja vuorovaikutukseen tarkoitettuja tiloja ei ole tarpeeksi. Jos tilat eivät toimi, silloin pelisääntöjäkin voi olla vaikea noudattaa ja avotilassa työskentelystä tulee hankalaa.
 Ei kerralla valmista
 Smartblock Oy kehittää uudentyyppisiä työtilaratkaisuja. Yhtiön kehitysjohtaja  Janne Orava  tutustui pyynnöstä Yle Uutisten sivuilla käytyyn työtilakeskusteluun. Hän näkee kommenteissa paljon muutosvastarintaa ja huomauttaa myös, että aika monen keskustelijan kommentit liittyvät kokemuksiin avokonttoreista, ei monitilatoimistoista.
 Muutoksen vastustaminen on Oravan mukaan tyypillistä ja luonnollistakin siinä tilanteessa, kun omasta työhuoneesta pitää luopua ja siirtyä yhteisiin tiloihin.
 – Työntekijät pitää ottaa mukaan suunnittelemaan tiloja. Se on aivan olennaisen tärkeää. Sillä tavalla voidaan tehdä muutos helpommaksi, sanoo Orava.
 Johanna Varjon tavoin Janne Orava painottaa sitä, että monitilatoimistoon siirtyminen pitää nähdä prosessina. Paraskaan suunnittelija ei pysty tekemään työtilaa, joka olisi kerralla valmis.
 – Me olemme pyrkineet tuomaan keskusteluun juuri tätä näkökulmaa, että tilojen pitää olla joustavia ja muunneltavissa.
 Muunneltavuus on lähtökohtana myös yrityksen tuotteissa. Smartblockin valmistamissa toimistokuutioissa on pyörät alla, joten niitä voi siirrellä monitilassa paikasta toiseen tilanteen ja tarpeen mukaan.
 Oravan mukaan korjausliikkeitä työtiloissa pitää tarvittaessa tehdä nopeasti.
 – Jos huomataan, että Leena tai Reiska ovat kovaäänisiä, niin ei ajatella, että yritetään nyt selvitä tämän asian kanssa pari vuotta ja tehdään sitten vasta muutoksia.
 Ihmiset ovat erilaisia
 Orava painottaa sitä, että monitilatoimisto ei sellaisenaan ole autuaaksi tekevä malli. Pieleen mennään, jos ei ymmärretä sitä, että ihmiset ovat erilaisia ja työtehtävät ovat erilaisia.
 – Titteli ei kerro minkä tyyppisen tilan ihminen tarvitsee. Kun uuteen tilaan muutetaan, sinne muuttaa yksilöitä, joilla kaikilla on vielä hyvät päivänsä ja huonot päivänsä.
 Oravan mukaan monitoimitilassa pystytään ottamaan huomioon yksilön tarpeita, kunhan huolehditaan siitä, että käyttäjien kokemuksia kuunnellaan.
 Parhaimmillaan monitilatoimisto taipuu moneen, mutta aivan kaikissa töissä se ei Oravankaan mielestä ole paras vaihtoehto.
 – Kun työ edellyttää ryhmätyötä, on monitila varmasti paras ratkaisu, kun taas esimerkiksi taloushallinnon töissä ei ole mitään järkeä siinä, että joku joutuu kantamaan 20 mappia paikasta toiseen. Myös tutkimustyöhön koppikonttori voi sopia parhaiten.
 Etätyöstä tuli ongelma
 Tutkijoiden piirissä työtilakeskustelu käykin kuumana. Myös akateemisissa laitoksissa on paineita tehostaa tilankäyttöä ja moni tutkimustyön tekijä on joutunut luopumaan omasta työhuoneesta.
 Asiasta kirjoittaa muun muassa professorien, tieteentekijöiden ja yliopistojen opetusalan lehti Acatiimi.  Lehden mukaan  työntekijöiden mielipiteitä ei ole ihmeemmin kyselty muutoksia suunniteltaessa.
 Tutkijatohtori  Marita Rautiainen  Lappeenrannan–Lahden teknillisestä yliopistosta jakaa työhuoneen kolmen muun tutkijan kanssa. Kirjoittamistyötä hän kertoo tekevänsä usein etänä kotona.
 – Tieteellisen tekstin kirjoittaminen yksinkertaisesti vain on sellaista työtä, että siihen on pakko keskittyä rauhassa ilman häiriöitä. Se on vaativaa ajattelutyötä eikä sen tekeminen onnistu avotiloissa.
 Rautiainen on ollut tutkijavaihdossa kahdessakin Euroopan johtavassa bisnesyliopistossa, Edinburghin yliopistossa Skotlannissa ja ESADE Business Schoolissa Espanjassa.
 – Siellä on jo todettu, että avotilat eivät tieteellisessä työssä toimi ja alettu palauttaa tutkimustyötä tekeville omia työhuoneita.
 Rautiaisen mukaan ESADE Business Schoolissa työhuoneista luopuminen johti yllättävään ongelmaan. Etätyö yleistyi ennakoitua enemmän ja tutkijoiden välinen kanssakäyminen väheni siinä määrin, että se alkoi jo huolestuttaa.
 – Palavereista sopiminen oli vaikeaa, kun kukaan ei ollut koskaan paikalla. Skype-palaverit olivat hankalia, kun tekniikka takkusi.
 Käytännön pulmiakin vakavampi seuraus oli se, että tieteellinen keskustelu tutkijoiden välillä alkoi hiipua. Rautiainen kertoo, että ESADEssa on palattu yksilöllisiin työtiloihin ja työntekijät ovat tyytyväisiä.
 – Kollegat Espanjassa ovat kertoneet, että tiedepöhinä on siellä nyt ihan eri tasolla, kun etätyön tekeminen on vähentynyt.
 Mikä neuvoksi?
 Paitsi työn luonne myös työntekijöiden yksilölliset erot vaikuttavat siihen, miten työ sujuu avotilassa. Toiset kaipaavat enemmän rauhaa ja yksityisyyttä, toiset ovat sosiaalisempia ja viihtyvät paremmin yhteisissä työtiloissa. Se käy hyvin ilmi lukijoiden kommenteista.
 "Työelämän pahin vika on tänä päivänä, että ihmiset pistetään saman sapluunan läpi."
 "Kun on vielä introvertti-ihminen, on todella raskasta koko päivä olla muiden joukossa. Pitäisi olla vapaaehtoista!"
 Työterveyspsykologi Johanna Varjo toteaa, että useimmiten työtilat ovat ylhäältä annettuja. Omaa huonetta ei saa takaisin, vaikka kuinka haluaisi. Siksi kannattaa yrittää harjaantua työskentelemään avotilassa.
 Omaa työskentelyään voi mahdollisuuksien mukaan rytmittää niin, että tekee keskittymistä vaativaa työtä silloin kun avotilassa on rauhallisinta.
 – Aivan hyvin voidaan sopia vaikka niin, että esimerkiksi kello 8 - 10 avotilassa ollaan hiljaa.
 Varjo palaa pelisääntöihin.
 – Ensimmäiseksi pitäisi sopia siitä, että häiritsevät asiat sanotaan ääneen.
 Varjon mukaan esimerkiksi kovaääninen työkaveri ei välttämättä itse huomaa olevansa häiriöksi eikä varsinkaan häiritse muita tahallaan. Siksi on hyvä sanoa asia ääneen ja mieluummin heti eikä myöhemmin.
 Varjo ymmärtää, että se ei ole aina helppoa.
 – Me suomalaiset olemme varovaisia sanomaan negatiivisia asioita, mutta siinä käy helposti niin, että jos asioita pitää sisällään, ne tulevat sitten jossain vaiheessa ryöppynä ulos, vinkkaa Varjo.
 Tärkeä viesti Varjolla on myös työnantajille ja organisaatioiden johdolle.
 – Jos lähtökohtana on vain uusien tilojen saaminen ja unohdetaan siinä yhteydessä työn ja työskentelymenetelmien kehittäminen, niin kohdataan varmasti haasteita tilamuutoksen jälkeen.

Suomalaiset sullotaan monitilatoimistoihin, vaikka kaikille se ei sovi – "Titteli ei kerro minkälaisen työtilan ihminen tarvitsee"


Summary: Pakkasennätykset voivat rikkoutua illan ja yön aikana sekä ensi viikolla moneen kertaan, Ylen meteorologi Matti Huutonen arvioi.

Talven pakkasennätys on mennyt jälleen uusiksi, kun sunnuntaina iltakymmeneltä Muonion kirkonkylällä mitattiin -35,5 astetta pakkasta.
 Aiemmin sunnuntaina iltaseitsemältä Muoniossa sekä Enontekiön Näkkälässä oli mitattu -34,7 asteen pakkaslukemat.
 – On odotettavissa, että keli kylmenee entisestään illan ja yön aikana, joten ennätykset voivat mennä uusiksi vielä moneen kertaan, Ylen meteorologi  Matti Huutonen  kertoo.
 Huutosen mukaan ilma  jatkaa kylmenemistään ensi viikolla . Kovaa pakkasta on luvassa näillä näkymin ainakin perjantaihin asti.
 Lue lisää:
 Ensi yönä on hyvä mahdollisuus nähdä täydellinen kuunpimennys – Ensi viikoksi rapsakkaa pakkasta koko maahan

Talven kylmin lukema mitattiin jälleen – meteorologi: pakkanen jatkaa kiristymistään


Summary: Väliaikaiseksi tarkoitettuun ruoka-apuun turvautuvat sadattuhannet ihmiset vuosittain.  Valmisteilla olevalla sosiaaliturvauudistuksella pyritään parantamaan perusturvaa.

Tästä on kyse EU:n ruoka-apuun turvautui 2017 ainakin kerran lähes 300 000 ihmistä. Esimerkiksi Jyväskylän Katulähetyksen ruoka-avussa käy 500 asiakasta viikossa: tyypillisin leipäjonon asiakas on keski-ikäinen yksinasuva mies. Ruoka-apuun turvautuvien taustalla on yleensä jokin kriisi, kuten työttömyys, sairastuminen, avioero tai konkurssi. Suomessa valmistellaan laajaa sosiaaliturvan uudistusta, joka parantaisi perusturvaa. Yli 400 000 vähävaraista sai perustoimeentulotukea 2017.
 Sinitukkainen nuori nainen hakee nurkasta vuoronumeron ja lähtee noutamaan ruokatavaroita viereisistä huoneista. On tammikuinen maanantaipäivä ja Jyväskylän Katulähetyksen Ruokapankin ruoka-avun jakaminen alkaa.
 Nuori opiskelija nainen laittaa tuoretta leipää muovikassiin ja kertoo olevansa ilmaisen ruoan haussa ensimmäistä kertaa. Häntä hävettää ruoka-apuun turvautuminen, joten hän ei halua tulla tunnistetuksi.
 – Saan opintotukea ja asumislisää. Vuokran maksun jälkeen elämiseen jää noin 500 euroa kuussa ja se ei riitä, sanoo nainen lyhytsanaisesti ja poistuu nopeasti ulko-ovesta.
 Ruoka-apua jaetaan Jyväskylän keskustassa kolmena päivänä viikossa. Lisäksi tiistaisin on perhepäivä.
 Opiskelijan lisäksi kävimme jututtamassa muitakin leipäjonon asiakkaita. Heidän keskuudestaan nousi esille se, että jos rahaa olisi käytettävissä hieman enemmän, heidän ei tarvitsisi hakea ruokaa Ruokapankista.
 Ratkaisu voi löytyä sosiaaliturvan mahdollisesta uudistuksesta, jonka käynnistämisestä päättää seuraava hallitus. Uudistuksessa esimerkiksi halutaan parantaa perusturvaa, jotta väliaikaiseksi tarkoitetusta toimeentulotuesta voitaisiin luopua.
 Työkyvyttömyyseläkeläisen kituuttelua
 Samat ihmiset ovat käyneet ruoka-avussa jo vuosia. Jotkut pitävät välillä taukoa ja tulevat sitten taas uudestaan.
 Ryhdikkäänä istuva mies,  Arto Tenhunen , 58, juo Ruokapankin kahviossa kupillista kahvia ja odottaa rauhallisena vuoroaan numerolappu kädessään. Hän on käynyt ruoka-avussa neljä vuotta, saman verran kuin on ollut työkyvyttömyyseläkkeellä sairastuttuaan.
 Hän saa eläkettä 750 euroa kuukaudessa. Lisäksi tulee asumistuki.
 – Asumistuki tippui 30 euroa kuussa nyt juuri vuoden alussa, niin se kyllä tuntuu. Puolison sairauseläke menee kokonaan vuokran maksuun ja sähköön. Sähkö on todella kallista ja lääkkeet. Tällä minun eläkkeellä yritetään maksaa kaikki muu, tiukkaa on.
 Arto Tenhunen on käynyt ruoka-avussa viikoittain neljä vuotta. Petri Aaltonen / Yle
 Tenhunen ei käytä alkoholia ja jätti tupakan poltonkin jo vuosia sitten, koska se on niin kallista. Autoon ei ole varaa, eikä tietenkään matkusteluun. Kaupassa pitää olla tarkkana, että mitä ostaa. Hedelmät ja vihannekset jäävät vähemmälle hintansa vuoksi. Hän ostaa ruokakaupassa usein alennustuotteita.
 – Aika huonoa ja epäterveellistä ruokaa tulee syötyä, kun se on halvempaa.
 Mihinkään harrastuksiin Tenhusella ja hänen puolisollaan ei ole varaa. He katsovat paljon televisiota ja käyvät kävelyllä. Tenhunen myös jumppaa televisiota katsellessaan. Välillä miehen mieli meinaa painua maahan, kun laskut erääntyvät ja mitään valoa ei ole näkyvillä.
 Heillä ei ole varaa uusiin vaatteisiin, taloustavaroihin tai vaikkapa astioihin. Tenhunen on ollut aikoinaan pätkätöissä ja paljon myös työttömänä, joten eläkettä ei ole ehtinyt kertyä.
 Tenhunen toivoisi tuloihinsa noin 250 euron lisäystä, koska silloin elämä helpottaisi. Myös verotuksen keventäminen auttaisi.
 – Sitten ei tarvitsisi tulla tänne ilmaista ruokaa hakemaan. Tämä ruoka-apu on nyt iso etu.
 Yksinhuoltajan pennin venytystä
 Ilmaisen ruokakassin saa hakea Katulähetyksen ruoka-avusta kerran viikossa maksamalla kahden euron kulukorvauksen. Asiakkaat voivat noutaa kassin Ruokapankin toimistossa annettavaa ruokaseteliä vastaan. Setelin saa näyttämällä henkilöllisyystodistuksen ja voimassa olevan toimeentulotukipäätöksen.
 Jos asiakas ei saa toimeentulotukea, niin ruokasetelin voi saada myös, jos elämiseen jäävät rahat ovat vastaavalla tai alemmalla tasolla kuin toimeentulotukea saavilla.
 Ruoka-avussa jaetaan kauppojen ylijäämäruokaa, jota on vaihtelevasti saatavilla. Petri Aaltonen / Yle
 Paikalle saapunut yksinhuoltajaäiti iloitsee pienen poikansa kanssa, kun ruokatarvikkeita on tällä kertaa tarjolla poikkeuksellisen monipuolisesti. Äiti haalii lastenrattaisiinsa raejuustoa, jugurtteja ja monta tölkkiä kestomaitoa. Hän ei halua kertoa nimeään, ettei lapsia vähävaraisuuden vuoksi kiusattaisi.
 – Meillä menee tosi paljon maitoa, kun on neljä lasta.
 Hoitovapaalla oleva äiti on käynyt ruoka-avussa vajaan vuoden, sen ajan kun on ollut entisestä aviomiehestään erossa. Kotihoidontukea hän saa kahdesta nuorimmaisesta lapsestaan, ja lapsilisää kolmesta lapsestaan. Vanhin on täyttänyt jo 17 vuotta, joten hänestä lapsilisää ei enää saa.
 – Toivoisin, että myös 17- ja 18-vuotiaista lapsista maksettaisiin vielä lapsilisiä. Siinä iässä lapset asuvat kuitenkin vielä usein kotona, ja silloin he vasta kuluttavatkin.
 Yksinhuoltajaäiti ei valita tilanteestaan. Viikoittainen muovikassillinen ilmaista ruokaa tuo hänen perheeseensä vähän taloudellista väljyyttä. Äiti iloitsee lapsilisän yksinhuoltajakorotuksesta, 50 eurosta lasta kohden.
 – Se on iso raha, joka auttaa paljon. Osaan tulla vähällä toimeen. Ostan kaikki vaatteet kirpputorilta tai alennusmyynnistä. Esimerkiksi lasten toppavaatteet hankin aina lopputalven ale-myynneistä seuraavaksi vuodeksi etukäteen.
 Perheessä ei matkustella, ei osteta nuorille uusia puhelimia eikä rahaa liikene lasten harrastuksiin. Kaiken isomman, kuten vuokratakuun hankkiminen on mahdotonta. Viimeksi muuttaessaan vuokratakuun heille haalivat kokoon sukulaiset.
 Jos perhe saisi 300–400 euroa kuussa lisää rahaa, he pärjäisivät.
 – Sitten ei tarvitsisi tulla tänne leipäjonoon. Voisi elää kituuttamatta. Mutta ihan hyvin meillä täällä Suomessa asiat kuitenkin ovat, ei onneksi tarvitse nälkää nähdä.
 Maahanmuuttajan selviytymistä
 Ruokapankin ovi käy tasaiseen tahtiin.
 Siniseen toppatakkiin pukeutunut  Tatiana Kotenkova  kerää pussiin perunoita. Kotenkova on inkerinsuomalainen ja muutti Venäjältä perheensä kanssa Suomeen viisi vuotta sitten. Saman verran hän on käynyt myös ruoka-avussa.
 Hänen miehensä on sairas ja on työkyvyttömyyseläkkeellä, ja heidän pojallaan on ADHD. Kotenkova opiskelee lähihoitajaksi ja koko perheelle jää kuukaudessa käyttöön noin 700 euroa vuokran maksun jälkeen.
 – Paljon parempi meidän täällä on olla kuin Venäjällä. Kela auttaa paljon ja maksaa esimerkiksi mieheni ja lapseni lääkkeitä ja lääkärikuluja.
 Ihmiset tulevat leipäjonoon aivan viime hädässä. Petri Aaltonen / Yle
 Kotenkova tekee ostoksensa pääasiassa kirpputoreilla ja ostaa kaupoista alennusmyyntituotteita. Roskalavalta he hankkivat paljon tavaroita.
 Sosiaalitoimistosta Kotenkova on saanut apua esimerkiksi lapsen harrastusmaksuihin. Heidän poikansa pelaa jalkapalloa ja käy uimassa. Kotenkova haaveilee, että voisi jatkaa opintojaan sairaanhoitajaksi asti ja palkkatyön saatua talous kohenisi.
 Kotenkova iloitsee heidän saatuaan kaupungilta vuokrattua rivitaloasunnon rauhallisesta ympäristöstä. Heidän lapsensa tarvitsee ympärilleen rauhaa ja aikaisemmassa kerrostalossa oli ollut levotonta.
 Kotenkova ei osaa kertoa, mikä heidän tilannettaan parantaisi. Hän on tyytyväinen heidän elämäänsä.
 Tyypillinen asiakas on yksinasuva keski-ikäinen mies
 Vuonna 2017 Suomessa EU:n ruoka-apuun turvautui ainakin kerran vuodessa lähes  300 000 ihmistä  (Ruokavirasto). Kauppojen ylijäämä ruokaa käy noutamassa esimerkiksi Jyväskylässä viitisen sataa ihmistä viikoittain. Ruokapankin asiakasrekisterissä on noin 1 400 perhekuntaa. Väliaikaiseksi tarkoitettu ruoka-apu on jatkunut jo neljätoista vuotta.
 – Tyypillinen asiakas on yksinasuva keski-ikäinen mies. Opiskelijoita on lähes 100, eläkeläisiä 300–400 ja lapsiperheitä noin 200, kertoo Ruokapankin vastaava työntekijä  Juha Kautto .
 Vähävaraisuuden taustalta löytyy kirjavia tarinoita. Usein talouden on suistanut raiteiltaan jokin äkillinen elämänmuutos, kuten avioero, ylivelkaantuminen, konkurssi, sairastuminen tai työttömyys. Joskus rahaongelmiin ajaa hometalo.
 – Monet siirtävät tulemistaan ihan viimeiseen asti ja tulevat sitten vasta, kun on ihan pakko, sanoo Ruokapankin palveluvastaava  Arja Honkasalo .
 Ihmisten hätä huomattu
 Suomessa on parhaillaan valmistelussa laaja sosiaaliturvan uudistus, josta käynnistämisestä päättää tuleva hallitus. Valtioneuvoston kansliassa valmisteilla olevassa uudistuksessa ovat mukana kaikki eduskuntaryhmät, työmarkkinajärjestöt sekä yrittäjä-, sosiaali- ja terveysalojen järjestöt.
 – Tämä poikkeuksellisen laaja hanke on myös hyvin poikkihallinnollinen eli sosiaaliturvaa ei koteloida yksistään sosiaaliturvaetuuksiin, vaan nähdään osaamisen, asumisen, työllistymisen ja toimeentulon olevan yhteistä synteesiä, sanoo Valtioneuvoston kansliasta projektipäällikkö  Liisa Heinämäki.
 Uudistuksessa keskitytään sosiaaliturvan kipukohtiin. Sosiaaliturvan keskeisin velvoite on huolen pitämisen tarve, joka on myös laissa määritelty ja siihen haetaan nyt parempia keinoja. Sosiaaliturva sisältää palveluita ja etuuksia, mutta usein ihmiset saavat vain etuuksia, eikä palveluita löydetä.
 – Palvelujen ja etuuksien toimivuuteen on tässä hankkeessa kiinnitetty paljon huomiota. Sosiaaliturvalla täytyy olla edelleen vahva rooli siinä, että ihmiset pääsisivät osallisiksi yhteiskunnasta.
 Ilmainen, viikoittainen ruokakassi on monelle iso apu. Petri Aaltonen / Yle
 Erityisesti sosiaaliturvan uudistamisessa halutaan huomioida eri järjestelmien väliinputoajat: henkilöt, jotka jäävät yksin. Heitä ovat esimerkiksi mielenterveysongelmaiset ja lapsiperheet, joissa on sairautta tai työttömyyttä. Lisäksi iäkkäät ihmiset, joilla menot ovat kasaantuneet, halutaan ottaa myös entistä paremmin huomioon.
 Vuonna 2017  Kelan mukaan yli 400 000  ihmistä sai perustoimeentulotukea.
 Sosiaaliturvan uudistaminen on iso tehtävä, mikä tulisi tapahtumaan vaihe kerrallaan uusilla hallituskausilla.
 – Moni taho kertoo perusturvan epäsuhdasta, ja se on iso haaste. Toimeentulotuen pitäisi olla aivan viimesijainen ja lyhytaikainen tuki, mutta järjestelmä on niin vinoutunut, että vähitellen yhä useampi on liukunut pitkäaikaisen toimeentulotuen ja asumistuen varaan. Tätä pyritään jatkossa korjaamaan.
 Järjestelmässä on paljon yksittäisiä etuuksia ja säännöstöjä, joihin liittyy byrokratian hankaluutta, tiedonkulun hitautta ja eri organisaatioiden välistä papereiden liikuttamista.
 – Tähän ongelmaan pyritään tarttumaan jo hyvin nopeasti. Tarkastelemme miten digitaalisuudella ja tämän vuoden alussa käyttöön otetulla tulorekisterillä pystytään helpottamaan ihmisten asiointia, Heinämäki sanoo.
 Yksi vaihtoehto perusturvan uudistuksessa on perustulo, josta kokemuksia on juuri alettu saada. Myös osallistumistulo ja osallistuva perusturva ovat kokeilussa.
 – Mietimme, että onko jokin etuus, kuten lapsilisä vastikkeellista vai vastikkeetonta eli tuleeko sosiaaliturvaa saadakseen tehdä jotakin, perustuuko se jollekin tarpeelle vai maksetaanko sitä kaikille. Ja onko se yksilöllistä vai kotitalous kohtaista. Nämä ovat isoja kysymyksiä.
 Tulevien päättäjien tehtävä on päättää nämä isot linjaukset sekä myös sen, säilyykö lapsilisä omana erillisenä etuutena.
 – Teemme parhaamme, että leipäjonossa oleville ihmisille olisi näkyvissä valoa tunnelin päässä. Kaikilla on ollut yksimielisyys siitä, että heikommista täytyy pitää huolta.

Leipäjonossa kävijät kertovat mikä auttaisi heitä: "Pari sataa lisää kuussa" – seuraava hallitus päättää, uudistetaanko sosiaaliturvaa poikkeuksellisen isosti


Summary: Uusin tutkimus lisää varislintujen kykyihin jälleen yhden yllätyksen.

Varislinnut ovat useissa tutkimuksissa osoittautuneet ylivertaisen älykkäiksi, ja uudenkaledonianvarikset ovat fiksuudessa sukunsa kärkikastia. Tuore kansainvälinen tutkimus lisää niiden taitojen joukkoon jotakin, johon luultiin pystyvän vain ihmisen.
 Brittiläisen Cambridgen yliopiston johtaman tutkimuksen mukaan uudenkaledonianvarikset osaavat päätellä esineen painon tavasta, jolla tuuli vaikuttaa esineeseen.
 Nähdessään kadulla tuulenpuuskan riepotteleman pahvilaatikon ja toisen, joka jököttää paikallaan, ihminen osaa sanoa laatikoihin kajoamatta, kumpi on kevyt ja kumpi painava.
 Ihmisen lähisukulaisilta simpansseilta tällainen arviointi ei ole kokeissa onnistunut, eikä miltään muultakaan eläimeltä.
 Simpanssit osaavat kyllä järjestellä esineet painon mukaan, mutta eivät päätellä painoa pelkästään katsomalla. Uudenkaledonianvariksilta se onnistuu.
 Varikset tarkkailivat tuulenvirettä
 Luonnosta pyydystetyt – ja kokeiden jälkeen sinne palautetut – 12 lintua jaettiin kahteen ryhmään. Niille opetettiin, että tietyn painoisen esineen valitsemisesta sai palkinnoksi lihanpalan. Toisella ryhmällä voitokas esine oli painava, toisella kevyt. Jos putkiloon pudotti väärän esineen, palkkiota ei herunut.
 Seuraavaksi tutkijat ripustivat tuulettimen eteen uusia esineitä. Linnut saivat katsella niitä kukin vuorollaan niin, että tuuletin oli poissa päältä, jolloin sekä kevyt että painava esine roikkuivat paikollaan. Sitten tuuletin pantiin pyörimään ja kevyt esine alkoi heilahdella.
 Tätä toistettiin muutaman tunnin välein kolmena päivänä. Sitten testattiin, muistivatko linnut alkuperäisen kokeen. Kun se sujui niiltä vaikeuksitta, tilalle tarjottiin tuulettimen edessä riippuneet esineet.
 Varikset olivat vain katselleet niitä, eivät koskeneet. Silti ne poimivat 73 prosentin varmuudella esineistä sen, joka niiden ryhmässä tiesi herkkupalaa.
 Onnistumisprosentti ylitti selvästi sen, jonka silkka arvaus tuottaisi. Vertailun vuoksi tutkijat testasivat sellaisten lintujen onnistumista, jotka eivät olleet nähneet kokeen tuuletinosuutta. Prosenttiluku oli 48 eli arvauksen vertainen.
 Vesikokeessa fiksumpi kuin alakoululainen
 Tutkijoiden päätelmä on, että linnut hyödynsivät niillä jo luonnossa ollutta tietoa painoltaan erilaisten esineiden liikahtelusta tuulessa. Tutkimus on julkaistu  Proceedings of the Royal Society B  -tiedelehdessä.
 Taito on linjassa sen aiemmassa tutkimuksessa havaitun kanssa, että uudenkaledonianvaris ymmärtää vedenpinnan nousevan astiassa, jos veteen pudottelee painavia esineitä.
 Kokeissa ne saivat tällä keinoin nokkaansa vedessä kelluneita herkkuja, jotka olivat alkujaan ulottumattomissa. Kokeiden perusteella varikset tajusivat syyn ja seurauksen suhteen 7–10-vuotiaan ihmislapsen veroisesti. Kokeista voi katsoa videon  täältä .
 Varislinnut, myös Suomessa tutut lajit, ovat hämmästyttäneet tutkijoita monenlaisella muullakin oppimiskyvyllä. Kuollut varis autotiellä on harvinaisuus, koska varis tietää varoa liikennettä, kertoi  yksi tutkimus  toissa vuonna. Varis oppii, mistä suunnasta autot tulevat ja mikä on niiden perusnopeus kullakin kadun- tai tienpätkällä.
 Korppien puolestaan on havaittu muun muassa osaavan hillitä välittömiä mielihalujaan paremmin kuin pikkulapset. Jos tiedossa on jotakin hyvää, korppi odottaa suunnitelmallisesti, jopa seuraavaan päivään asti, kertoi  ruotsalaistutkimus .
 Lue myös:
 Yhdysvaltalaistutkijat pyrkivät kääntämään varisten kieltä
 Korppi osoittautuu aina vain älykkäämmäksi

Vain ihmisen luultiin taitavan tämän: Varis osaa arvioida esineen painon pelkästään katselemalla


Summary: Laskelma hyödyntää professorin mukaan EU-järjestelmän heikkouksia ja antaa mahdollisuuden kaataa suomalaisia metsiä kymmeniä miljoonia kuutioita ilman seuraamuksia.

Suomen hiilinielulaskelmat, jotka on tehty Luonnovarakeskus Lukessa, ovat Helsingin yliopiston metsäekonomian ja -politiikan professorin  Olli Tahvosen  mukaan virheellisiä. Erityisesti hän sanoo laskelmaan valitun korkokannan olevan tarkoitushakuinen.
 – Luken käyttämässä korkokannassa on selkeä sisäinen epäjohdonmukaisuus, Tahvonen sanoo.
 Luke kertoo hiilinielujen vertailutasolaskelman perustuvan niin sanottuihin hyvän metsänhoidon ohjeisiin. Tahvosen mukaan nämä ohjeet perustuvat puolentoista prosentin koron käyttämiseen. Luke tai sitä ohjaava maa- ja metsätalousministeriö valitsi korkokannaksi kuitenkin 3,5 vedoten Luken laskemaan metsätalouden sijoitustuottoon vuosina 2000–2009.
 Periaate koron valinnassa on suomalaiseen metsätalouteen juurtunut, mutta Tahvosen mukaan virheellinen.
 – Meidän työmme poikkeaa tutkimuksesta sillä tavalla, että se perustuu EU:n lulucf-regulaatioon, eli meillä on tietty sääntökirja, mitä noudattaen tätä arviota on tehty, Luken apulaisprofessori  Aleksi Lehtonen  sanoo.
 Metsän korkokannalla tarkoitetaan metsän arvon muutosta.
 Helsingin yliopiston kansantaloudellisen metsäekonomian professori Olli Tahvonen. Retu Liikanen / Yle
 Valittu korkotaso määrittää, paljonko Suomessa voi kaataa metsää
 EU:hun jo hyväksyttäväksi lähetetyn laskelman mukaan Suomessa voi panna puuta nurin ensi vuosikymmenellä 83,1 miljoonaa kuutiota vuodessa. Jos koroksi valittaisiin 2,5, metsää saisi kaataa 70,1 miljoonaa kuutiota vuodessa. Vielä pienemmällä korolla kaataa saisi vielä vähemmän.
 Professori Tahvosen mukaan oikeampi hakkuuarvio Suomelle olisi 63–68 miljoonaa kuutiota. Hänen mukaansa Luke siis yliarvioi sitä, kuinka paljon metsiä voi hakata tulevaisuudessa Suomen hiilinielujen painumatta silti liian alas.
 – Erot ovat kymmeniä miljoonia kuutioita vuodessa, mitkä näistä yksityiskohdista syntyy. Tästä seuraa varsin paljon suomalaiselle metsäpolitiikalle, miten nämä asiat hahmotetaan ja lasketaan, Tahvonen sanoo.
 Yle Uutisgrafiikka
 Myös Lukesta myönnetään, että  joulun alla julkaistuun laskelmaan  pohjaava metsäpolitiikka pienentää Suomen hiilinieluja, koska se sallii suuremmat hakkuumäärät.
 – Kun korko on korkea, hakataan sellaisia metsiä, joissa on paljon puustoa, jolloin kokonaishakkuumäärä kasvaa, jolloin metsien hiilinielu pienenee, Lehtonen kertoo.
 Suomen ilmastopaneeli on pitänyt  80 miljoonan tonnin ylittävää hakkuumäärää Suomessa liian korkeana . Toisaalta tutkijatkaan eivät ole yksimielisiä siitä, mikä on Suomen metsissä kestävä hakkuutaso.
 – Se on arvolatautunut valinta. Nielujen tason riittävyyskin riippuu siitä, mitä pidetään riittävänä ilmastopolitiikassa, twiittasi Suomen ympäristökeskuksen ryhmäpäällikkö, ympäristötieteiden dosentti Sampo Soimakallio viime viikolla.
 Luken apulaisprofessori Aleksi Lehtonen myöntää mallin epävarmuuden ja sanoo, että epävarmuudet ovat isot. Mårten Lampén / Yle
 Muutkin tutkijat peräävät selvitystä miten laskelma on tehty
 Yliopistotutkija  Tuomo Kalliokoski  Helsingin yliopistosta sanoo, että Tahvosen kritiikki vastaa useiden muidenkin tutkijoiden käsitystä.
 – Luken mallinnus ei ehkä vastaa niitä parhaita tieteellisiä käytäntöjä, mitä mallinnuksessa tänä päivänä käytetään. Tässä on riskinä, että malli tuottaa [metsän] kasvun yliarviota, joka ei tulekaan toteutumaan tulevaisuudessa, vaan hakkuutason nostaminen johtaakin nielun voimakkaampaan heikkenemiseen kuin nyt tehdyssä laskelmassa, Kalliokoski sanoo.
 Jos laskelma olisi tehty usealla mallilla, olisi se Tahvosen mukaan lisännyt luotettavuutta. Se, että hakkuiden vaikutusta Suomen hiilinieluihin arvioidaan vain yhdellä laskentamallilla, on myös Kalliokosken mielestä selkeästi heikkous.
 Tulos voisi olla erilainen, jos olisi valittu joku muu malli laskelmaan mukaan.  Tuomo Kalliokoski
 – Jossakin on jossakin vaiheessa tehty päätös, että laskelma tehdään vain mela-mallilla [Luken käyttämä laskentamalli]. Tulos voisi olla hieman erilainen, jos olisi valittu joku muu malli laskelmaan mukaan, Kalliokoski sanoo.
 Tulevaisuuden ennustaminen on toisaalta Kalliokosken mukaan vaikeaa, ja on hyvin suuret epävarmuudet, mitä tulee tapahtumaan.
 – Sen vuoksi tällaiset analyysit olisi tärkeää tehdä mahdollisimman kattavasti, jotta saataisiin epävarmuus ja riskit mahdollisimman tarkasti kuvannettua.
 Suomen luonnonvarakeskus Luke on tehnyt laskelman maa- ja metsätalousministeriön toimeksiannosta ja toimii sen alaisuudessa.
 Helsingin yliopiston yliopistotutkija Tuomo Kalliokoski uskoo, että Suomen esittämä tapa laskea hiilinieluja menee EU:ssa helposti läpi. Mårten Lampén / Yle
 Professori: Suomen biotalouskeskustelu on jo vuosien ajan sisältänyt oireita langeta EU:n houkutukseen
 Suomen metsien ja maaperän hiilinielun laskennallinen vertailutaso vaikuttaa myös siihen, joutuuko Suomi kompensoimaan alentunutta hiilinielua ostamalla hiilinielua muilta mailta, tai saako Suomi hyvitystä suuremmasta hiilinielusta ensi vuosikymmenellä, kuin mikä on laskennallinen taso ollut vuosina 2000–2009.
 – Tämä on keskeinen kysymys, jos kansalaiset haluavat arvioida, onko Suomen ilmastopolitiikka vastuullista, vai onko Suomella pyrkimystä jonkunlaisen vapaamatkustajan rooliin, Tahvonen sanoo.
 Tahvonen on kaksi vuotta sitten osallistunut Euroopan tiedeakatemioiden (EASAC) tilaaman raportin tekoon, jossa arvioitiin EU:n metsä- ja ilmastopolitiikan kytkentöjä. Tahvosen mukaan EU:n asetelma tuottaa maille houkutuksen yliarvioida hakkuita ja aliarvioida nielua sekä kannustimen siirtää päästöjä muilta sektoreilta metsäsektorille.
 Tämä on EU:n laskentaohjeissa pyritty eliminoimaan korostamalla, että tulevat hakkuut on laskettava olettamalla, että vuosien 2000–2009 metsänhoidon käytäntöjä sovelletaan myös ajanjaksolla 2021–2025.
 Tämäntyyppinen ilmastopolitiikka tai -strategia ei näytä vastuulliselta.  Olli Tahvonen
 – Suomen biotalouskeskustelu on jo vuosien ajan sisältänyt oireita langeta asetelman houkutukseen. Tämäntyyppinen ilmastopolitiikka tai -strategia ei näytä vastuulliselta, Tahvonen kritisoi.
 Ja näin Suomessa näyttää nyt Tahvosen mukaan käyvän.
 – Jos maa onnistuu siirtämään päästöjä muilta talouden sektoreilta, sanotaan, biotaloussektorille, niin ne eivät tule kaikki kirjattua aidosti päästöinä, Tahvonen sanoo.
 Johdonmukaista olisi Tahvosen mukaan laskea nielun vertailutaso EU:n ohjeiden hengessä ja velvoittaa metsäteollisuus maksamaan mahdollinen nielun alitus.
 – Tässä on kysymys myös Suomen ja metsäteollisuutemme maineesta, Tahvonen sanoo.
 Kalevi Rytkölä / Yle
 Lue myös:
 Suomi voi hakata lisää metsiä ja ilmastotavoitteet täyttyvät silti, kertoo uusi laskelma – tutkijat ja luonnonsuojeluliitto erimielisiä
 Goodbye, kuukkelimetsä: Hakkuukiistat palasivat Suomeen, kun biotalous jauhaa puuta rahaksi
 Miksi Metsähallitus hakkaa keskeneräistä metsää, ihmettelevät monet metsäomistajat – syynä laskentakaava ja tulospaineet

Professori: Suomen hiilinielulaskelma on tehty väärin – hyödyntää EU-järjestelmän heikkouksia


Summary: Tien varressa on kyltti, joka ensisilmäyksellä näyttää liikennemerkiltä, mutta ei kuitenkaan ole. Pitääkö merkkiä totella?

Ollaan muutaman kilometrin päässä Lahden keskustasta. Maantien varteen on tuotu oikeaa liikennemerkkiä muistuttava kyltti, jossa lukee " Yksityistie – toistuvasta läpiajosta tiekunta perii käyttömaksun" .
 Jotkut pelästyvät ja toiset jättävät omatekoiselta vaikuttavan kyltin huomioimatta.
 – Tiellä on alkanut liikkua paljon raskasta liikennettä ja sitä käytetään oikotienä läheiselle Kujalan kaatopaikalle. Tämä rasittaa tietä ja häiritsee tien varrella asuvia, perustelee Linnaistentien tieisännöitsijä  Mikko Simola .
 Simolan mukaan tiekunnalla kuitenkin on oikeus periä käyttömaksu, mikäli sille katsotaan löytyvän perusteita. Siksi tien molempiin päihin on laitettu samanlaiset kyltit.
 Kysytäänpä poliisilta. Hämeen poliisilaitoksen ylikomisario  Jouni Takalan  mukaan asia ei ole aivan näin yksiselitteinen.
 – Liikennemerkkien sisältö, koko ja vaikutus ovat Suomessa tarkkaan määriteltyjä, ja säädösten mukaisia merkkejä voidaan laittaa teiden varsille. Esimerkiksi lisärajoituksia voidaan tehdä vaikkapa kelirikon vuoksi.
 – Tässä kohtaa olisi ehkä hyvä miettiä, onko tämä tie ainoa reitti, jota ihmiset voivat käyttää? Onko tiellä ajamisesta esimerkiksi muutakin häiriötä, kuin pelkästään yhden auton läpiajo, vai miksi tällainen kyltti on asennettu, pohtii Takala.
 Tieisännöitsijä myöntää, että kyltti on laitettu pelotteeksi vuoden lopulla.
 – Jotta autoilijat miettisivät vaihtoehtoista reittiä, sanoo Mikko Simola.
 Maksun periminen kimurantimpi juttu
 Poliisi muistuttaa, että autoilijalle ei kuitenkaan voi ihan noin vain lähettää laskua, vaikka kyltissä niin uhataan.
 – Tällaiset maksuasiat ovat oma juttunsa. Yksityisteillä on olemassa erilaisia maksuja tien käyttäjille tiestä ja käyttömäärästä riippuen. Tyypillisiä ovat esimerkiksi sellaiset tapaukset, joissa tietä rasitetaan paljon. Tällaisia ovat vaikkapa soranajo tai puunkuljetukset, luettelee ylikomisario Jouni Takala.
 Maksua ei voida periä Takalan mukaan käymättä asiaa laajemmin läpi ja selvittämättä mikä on ajojen luonne ja millä perusteella maksua peritään.
 – Tienkäyttäjät täytyy luonnollisesti kutsua tiekokoukseen ja neuvotella heidän kanssaan maksuista. Jos päädytään käyttömaksuun, pitää sen olla samanperusteinen kuin tien varrella asuvilla. Se ei voi olla mikään sakkoluonteinen rangaistus.

Oikotietä käyttävät autoilijat ihmeissään – tiekunta haluaa periä käyttömaksun "toistuvasta läpiajosta"


Summary: Poliisin mukaan henkirikoksia yritettiin peitellä tulipalolla asunnossa.

Poliisi pääsi sunnuntaina kuulemaan Valkeakosken kaksoismurhasta epäiltyjä, mutta kuulustelujen anti jäi laihaksi, Sisä-Suomen poliisista kerrottiin.
 Tutkinnanjohtaja Jari Kinnusen mukaan "keskusteluyhteyttä ei ole oikein syntynyt".
 – Sanotaan näin, että he ovat käyttäneet tehokkaasti hyväksi oikeutta olla vaikuttamatta asian selvittämiseen, Kinnunen muotoili.
 Kaksi tamperelaismiestä otettiin kiinni lauantaina kaksoismurhasta epäiltyinä. Vuosina 1985 ja 1989 syntyneitä miehiä ei pystytty heti kiinnioton jälkeen kuulemaan, koska he olivat niin päihtyneitä.
 Poistuivat paikalta toisen uhrin autolla
 Epäillyt henkirikokset paljastuivat myöhään perjantai-iltana,  kun pelastuslaitos sai hälytyksen Valkeakoskella Lempääläntiellä sijaitsevaan kerrostaloon. Yhdestä asunnosta oli levinnyt savun hajua porraskäytävään.
 Asunnosta löytyi kuolleena kaksi miestä, joista toinen oli syntynyt vuonna 1980 ja toinen 1989. Poliisin mukaan molemmissa ruumiissa oli merkkejä väkivallasta. Miehet asuivat asunnossa. Poliisi ei ole halunnut valottaa tarkemmin henkirikosten tekotapaa tai sitä, miksi tapausta tutkitaan nimenomaan kahtena murhana.
 Tutkinnassa on selvinnyt, että epäillyt poistuivat rikospaikalta toisen uhrin autolla. Auto löytyi myöhemmin poltettuna naapurikaupunki Akaasta. Epäillyt saatiin kiinni niin ikään Akaasta.
 Epäiltyjen ja uhrien suhde yhä epäselvä
 Epäiltyjen ja uhrien yhteydet ovat edelleen selvityksen alla, mutta Kinnusen mukaan heillä ei ollut perhe- tai sukulaisuussuhteita.
 – Epäiltyjen rikoshistoriaa en ole päässyt vielä tarkistamaan, mutta käsitykseni on, että he ovat poliisin vanhoja tuttuja.
 Kiinni otettujen miesten lisäksi poliisilla ei ole muita epäiltyjä.
 Kinnusen mukaan tapahtunutta yritettiin peitellä sytyttämällä asunto tuleen.
 – Kuka tekoon onkin syyllistynyt, on yrittänyt peitellä sitä (tulipalolla). Asunnossa oli sytytetty irtaimistoa palamaan, hän kertoo.Epäiltyjä pitää vaatia vangittavaksi tiistaihin mennessä. Kinnunen aikoo päättää asiasta maanantaina.
 – Todennäköistä on, että vaadin heitä vangittavaksi.

Valkeakosken kaksoismurhasta epäiltyjä yritettiin kuulla – "Keskusteluyhteyttä ei ole oikein syntynyt"


Summary: Kittilään matkanneessa koneessa oli 146 matkustajaa ja vaarana suuri onnettomuus, mutta laskeutuminen sujui lopulta turvallisesti.

Kittilään matkalla ollut matkustajakone laskeutui Rovaniemen lentokentälle laskusiivekkeessä olleen vian takia ja pelastuslaitos kutsuttiin paikalle sunnuntaina iltapäivällä.
 Pelastuslaitoksen mukaan kone laskeutui kuitenkin turvallisesti, mutta se joutui laskeutumaan hieman normaalia kovemmalla vauhdilla. Koneessa oli pelastuslaitoksen mukaan 146 matkustajaa.
 Vika havaittiin ilmassa, ja hälytys tuli suurena ilmaliikenneonnettomuuden vaarana lennonjohdon kautta ennen kello 14:ää.
 Finavialta kerrotaan, että kone oli tulossa Pariisista ja menossa Kittilään, mutta joutui tekemään välilaskun Rovaniemellä.
 Pelastuslaitos lähti paikalle kaikkien Rovaniemen keskusta-alueen yksiköiden voimin ja oli paikalla ennen kuin kone laskeutui, kertoo päivystävä palomestari  Pekka Siivola .
 Lasku sujui turvallisesti, ja pelastuslaitokselle ei ollut tehtävää. Pelastuslaitos oli kuitenkin varautunut suureen onnettomuuteen.
 – Ainahan se riski on, jos jotain laskussa menee vikaan, niin pelastuslaitosta voidaan tarvita. Sen mukaisella varautumisella lähdettiin sinne, Siivola sanoo.

Rovaniemen lentokentällä varauduttiin onnettomuuteen – syynä vika matkustajakoneen laskusiivekkeessä


Summary: Lunta on etelässä monin paikoin enemmän kuin Lapissa.

Ensi yönä etenkin Pohjois-Suomessa on hyvä mahdollisuus nähdä  täydellinen kuunpimennys . Tähtitieteellisen yhdistyksen Ursan mukaan Pohjois-Suomessa kuunpimennyksen voi nähdä kokonaan, ja eteläisessä ja itäisessä osassa maata vain pimennyksen viimeiset vaiheet jäävät horisontin taakse.
 Ylen meteorologin  Matti Huutosen  mukaan tuleva yö näyttää selkeältä ja hyvin kylmältä.
 – Pilvisyyttä on vaikea ennustaa. Näyttäisi siltä, että hyvät saumat on kuunpimennyksen näkemiselle ensi yönä. Pohjoisessa siihen on parhaimmat mahdollisuudet, sanoo Huutonen.
 Pakkasennätykset voivat paukkua ensi yönä
 Ensi viikosta on tulossa kylmä. Huutosen mukaan merkkejä selkeästä lauhtumisesta ei ole loppukuun aikana luvassa.  Talven toistaiseksi kylmin lukema  mitattiin sunnuntaina illalla Muoniossa, –35,5 astetta. Talven pakkasennätykset voivat hyvinkin mennä uusiksi sunnuntai-illan tai maanantain vastaisen yön aikana.
 – Aika napakkaa pakkasta on luvassa etelässäkin. Maanantaina maan pohjoisosassa on 20–25 astetta pakkasta päivälläkin, maan keskiosassa ollaan 10–20 pakkasasteen välillä ja maan eteläosassa 10 asteen vaiheilla, sanoo Huutonen.
 Tiistaina maan keskiosan ylle leviää matalapaine, joka yltää länsirannikolta maan keskiosan yli Pohjois-Karjalaan. Huutosen mukaan lunta voi sataa 10–15 senttimetriä päivän aikana. Matalapaineen pohjois- ja eteläpuolella sää jatkuu kylmänä ja pääosin poutaisena.
 – Illemmalla maan eteläosassakin voi tulla lumisateita. Yleisesti ottaen maanantain jälkeen etelässä on pilvisempää ja pohjoisessa sää pysyy selkeänä.
 Nykyisen ennusteen mukaan maan eteläosassa on keskiviikkona hetkellisesti lauhempaa, jonka jälkeen torstaina sää kylmenee uudelleen.
 – Kyllä se näyttäisi kunnon talvea pitävän tammikuun loppuun saakka. Eikä se ole vain meidän ilomme, vaan Eurooppaa myöten sää on kylmää.
 Etelässä enemmän lunta kuin Lapissa
 Lumitilanne sunnuntaina 20. tammikuuta. Yle Sää
 Lunta on Suomessa monin paikoin lähes puoli metriä. Eniten lunta on tällä hetkellä maan itä- ja kaakkoisosassa. Kouvola on tilastojen perusteella lumisin paikka ja siellä lunta on 60 senttimetriä.
 – Lapissa on monin paikoin vähemmän lunta kuin etelä- ja itäosassa maata. Esimerkiksi Uudellamaalla Siuntiossa on lunta 44 senttiä ja Rovaniemellä 36 senttiä, eikä se tästä ainakaan vähene.
 Lue myös:
 Maanantaina aamukuuden jälkeen voi nähdä täydellisen kuunpimennyksen – lähetä kuvasi "superverisusikuusta"

Ensi yönä on hyvä mahdollisuus nähdä täydellinen kuunpimennys – Ensi viikoksi rapsakkaa pakkasta koko maahan


Summary: Eduskunnan lainsäädäntöjohtajan mukaan ei ole muistissa, milloin vastaavaan ratkaisuun olisi päädytty.

Hallituspuolueissa ollaan valmiita kääntämään kaikki kivet, jotta  maakunta- ja sote-lait  ehditään hyväksyä ennen kuin valta huhtikuun vaaleissa vaihtuu.
 Ylen tietojen mukaan keskustan ja kokoomuksen keskusteluissa kuplii mahdollisuus harvinaiseen varasuunnitelmaan eli eduskunnan klassikon, kuukauden mittaisen vaalitauon lyhentämiseen.
 Toisin sanoen kansanedustajat voitaisiin tarvittaessa kutsua vaalikentiltä äänestämään maakuntien kasvupalveluista tai soten valinnanvapaudesta jopa muutamaa päivää ennen eduskuntavaaleja.
 Nyt eduskunnan viimeinen työpäivä on sovittu 15:nneksi maaliskuuta. Vaalit pidetään 14. huhtikuuta.
 Muodollista esitystä puhemiesneuvostolle ei ole tehty, mutta pohdinnoissa on esitetty mahdollisuus joidenkin päivien jatkoajasta.
 Vaihtoehto tulee vakavampaan pohdintaan, kun tiedetään läpäiseekö maakunta-sote perustuslakivaliokunnan seulan tammi-helmikuun takarajaan mennessä.
 – En ole kuullut, että siitä mitään vakavampaa keskustelua olisi käyty. Asia on puhemiesneuvoston käsissä, sanoo keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Antti Kaikkonen .
 Puhemiesneuvostoon kuuluvat puhemiehet sekä valiokuntien puheenjohtajat.
 Puhemies  Paula Risikon  (kok.) mukaan on liian aikaista arvioida, tarvitaanko lisäaikaa. Lähtökohta on Risikon mukaan, että aikataulussa pysytään, ja tätä on myös valiokunnille korostettu.
 – Mikään ei tietenkään estä jatkamasta sovitun 15.3. jälkeen, mutta se otetaan käyttöön vain äärimmäisessä tarpeessa, Risikko arvioi.
 Puhemiesneuvostossa hallituspuolueilla on ratkaisun läpimenoon vaadittava yksinkertainen enemmistö, sillä valiokuntien puheenjohtajapaikat on jaettu eduskunnan voimasuhteiden mukaan.
 Jos äänet menevät tasan, puhemiehen ääni ratkaisee.
 Lainsäädäntöjohtaja: Poikkeuksellista
 Vaaleja edeltävän istuntokauden pidentäminen on täysin laillista, mutta eduskunnan historiassa hyvin poikkeuksellista.
 Eduskunnan lainsäädäntöjohtajan  Tuula Kuloveden  mukaan muistissa ei ole, että eduskunnan vaalitaukoa olisi jouduttu lyhentämään aiemmin sovitusta.
 –Vakiintuneesta käytännöstä poikkeamiseen pitäisi olla erittäin painava syy, Kulovesi arvioi.
 Ovatko hallituksen mahdolliset keskeneräiset lakihankkeet riittävän painavia syitä, sen päättää puhemiesneuvosto.
 Soten lisäksi eduskunnalla on muitakin kiireitä. Tällä viikolla eduskuntaryhmät sopivat yhteistuumin kiiruhtavansa kolmea eduskunnan käsittelyssä olevaa lakia, jotta ne saadaan valmiiksi ennen vaalitaukoa.
 Ajatus vaalitauon lyhentämisestä ei ole ennenkuulumaton. Vastaavaa yritettiin keväällä 2015 juuri ennen vaalitaukoa, kun hallituksen esitys paperittomien terveydenhoidosta jäi SDP:n  Kari Rajamäen  aloitteesta pöydälle.
 Silloinen puhemies   Eero Heinäluoma  (sd.) ei demarinuorten ja Helsingin Vihreiden lykkäystoiveeseen vastannut, vaan vaalitauko alkoi sovitusti ja pöydälle jäänyt  laki raukes i.

Soten pelastamiseksi väläytetään poikkeuskeinoa – eduskunta voi äänestää juuri ennen vaaleja


Summary: Saara Aallon tiedottajan mukaan kaikki Spice Girls -yhteistyöhön liittyvä tieto näkyy The Sunin videolla. Siinä artistien yhteistyöstä lähinnä vitsaillaan.

Eilen  julkaistu artikkelimme  poptähti  Saara Aallon  ja tyttöbändi Spice Girlsin yhteistyöstä on herättänyt runsaasti keskustelua.
 Juorulehtenä tunnettu  The Sun  raportoi, että Saara Aalto esiintyisi yhdessä Spice Girlsin kanssa joillakin yhtyeen keikoilla.
 Lehden mukaan Aalto on kertonut asiasta yksinoikeudella annetussa haastattelussa, mutta muun muassa Ylen lukijat ovat huomauttaneet, että juttuun liitetty humoristinen video on kuvattu jo viime vuonna.
 The Sunin jutun kirjoittanut toimittaja  Dan Wootton  kertoo Ylelle, että on saanut Saara Aallolta erikoishaastattelun viime viikon keskiviikkona.
 – Jutussa käyttämäni sitaatit olivat häneltä suoraan minulle eivät videosta, Wootton sanoo Facebookin välityksellä.
 Wootton, 35, on The Sunin toimituspäällikkö, joka  on kerännyt mainetta muun muassa viihdemaailman tähtien erikoishaastatteluilla .
 Hänen mukaansa Saara Aalto puhui haastattelussa mahdollisesta yhteistyöstä Spice Girlsin kanssa.
 Pitääkö hän Saara Aallon liittymistä Spice Girlsiin kiertuetta varten mahdollisena?
 – Suoraan sanoen en usko, että hän olisi mukana ainakaan koko kiertueella. Tämän ehdotuksen teki  Mel C , ja jotta se voisi onnistua, muiden kolmeen yhtyeen jäsenen olisi hyväksyttävä se [Aallon mukaan tuleminen]. En usko, että he ovat sopineet tästä. Mutta jos Spice Girlsin kiertueella on vierailijoita, uskon, että Aalto voisi hyvinkin olla yksi heistä, Wootton sanoo.
 Toimittaja Dan Wootton lähetti kuvan itsestään haastattelemassa Saara Aaltoa viime viikon keskiviikkona.  Hän on tehnyt Aallosta useita juttuja aiemmin.  Dan Woottonin albumi
 Aallon tiedottaja: "Kaikki on videolla"
 Yle ei ole tavoittanut Saara Aaltoa itseään kommentoimaan Spice Girls -uutista. Artistin tiedottaja  Nora Norrlin  totesi sunnuntaina Ylelle lyhyesti näin:
 – Kaikki mitä meillä on sanottavaa on jutun yhteydessä julkaistussa videossa.
 Videolla näkyy selvästi, että Saara Aallon käymä keskustelu Spice Girlsin jäsenen Mel C:n kanssa on pelkkää vitsailua.
 Jotain yhteistyötä Spice Girlsin ja Saara Aallon välillä kuitenkin on, sillä yksi yhtyeen jäsenistä,  Geri Horner , on säveltänyt Saara Aallon uudelle levylle kappaleen. Tästä Saara Aalto kertoi Woottonille viime viikkoisessa haastattelussa.
 Spice Girls on 1990-luvun lopun suosittu tyttöbändi, joka aikoo tehdä kesällä ainakin kuuden stadionkonsertin mittaisen paluukiertueen.

Uutinen Saara Aallon ja Spice Girlsin yhteistyöstä herättää hämmennystä – The Sunin toimittaja seisoo haastattelunsa takana


Summary: Israel ei kommentoi iskua Syyriaan, mutta myöntää ohjuspuolustuksen aktivoinnin Golanilla.

Israel ja Syyria ovat tulittaneet toisiaan rajan yli ohjuksin. Ensiksi Israel ampui ohjuksia Etelä-Syyriaan, Damaskoksen liepeille.
 Syyrian armeijan mukaan sen ilmatorjunta ampui alas useita israelilaisohjuksia. Syyrialaistietojen mukaan laukaistuja ohjuksia olisi ollut yhdeksän.
 Syyrian valtion uutistoimiston SANA:n mukaan Syyrian ilmatorjunnan ansiosta Israelin ohjukset eivät aiheuttaneet suurta tuhoa.
 Venäjän Syyrian joukkojen päämajan mukaan ilmatorjunta ampui ohjukset alas lentokentällä Damaskoksen kaakkoispuolella.
 Israelin armeija ei ole kommentoinut ohjusiskua millään tavalla.
 Israel on varpeillaan Iranin sotilaallisesta läsnäolosta Syyriassa ja on usein iskenyt muun muassa Iranin armeijan asevarastoihin ja ääri-islamilaisen Hizbollahin tukikohtiin.
 Syyria vastasi - ohjusisku Golanille
 Syyria vastasi aamupäivän aikana tekemällä ohjusiskun Israelin miehittämälle Golanille. Israelin ilmapuolustusjärjestelmä "Iron Dome" tuhosi Syyrian ampuman ohjuksen.
 Israelin armeijan tiedottaja on vahvistanut Israelin tuhonneen syyrialaisohjuksen.
 Toistaiseksi ei ole varmaa tietoa siitä, mistä ohjus ammuttiin.

Israel iski Damaskoksen liepeille ja Syyria vastasi iskuilla Golanille


Summary: Kaksi nuorta miestä on pidätetty. Poliisi pelasti muutamassa minuutissa satoja sivullisia.

Pohjois-Irlannin poliisi on tehnyt ensimmäiset pidätykset Londonderryn autopommi-iskusta. Poliisi on ottanut kiinni kaksi miestä, joiden se epäilee olevan osallisena iskuun.
 Poliisin mukaan iskusta epäiltynä on Uusi IRA -järjestö. Kaksi noin 20-vuotiasta miestä pidätettiin muutama tunti sen jälkeen kun Londonderryn oikeustalon edustalla oli tehty lauantai-iltana autopommi-isku.
 Iskussa ei loukkaantunut kukaan. Poliisi sai ennen räjähdystä varoituksen pommista ja ennätti evakuoida satoja ihmisiä auton lähistöltä.
 – Onneksi kukaan ei kuollut, mutta pommin tarkoitus oli selvästi tappaa ihmisiä tässä yhteisössä, Londonderryn poliisin edustaja  Mark Hamilton  sanoo.
  Sinn Fein tuomitsee iskun
 Uusi IRA on yksi lukuisista Pohjois-Irlannin rauhansopimusta vastustavista pienistä ryhmistä Pohjois-Irlannissa.
 Rauhansopimus allekirjoitettiin 1998, ja se päätti suurelta osin kymmeniä vuoisia jatkuneen vihanpidon Britannian hallitsemassa Pohjois-Irlannin maakunnassa.
 – Hävetkää ja lopettakaa nämä iskut, Sinn Fein -puolueen johtaja  Mary Lou McDonald  vaatii. Hän sanoo, että pommi-isku oli järkyttävä ja tuomittava teko.
 Sinn Fein oli yksi rauhansopimuksen allekirjoittajista.
 Isku tuli herkkään aikaan
 Pohjois-Irlannissa on tehty rauhansopimuksen jälkeenkin jonkin verran vastaavia pommi-iskuja. Mark Hamilton uskoo kuitenkin, ettei kyseessä ole mikään kriisin syveneminen.
 – Uusi IRA ja muut pienet aseelliset tasavaltalaisryhmät eivät edusta laajaa osaa väestöstä. He tahtovat takaisin jonnekin, mihin muut eivät halua enää palata, Mark Hamilton sanoo.
 Londonderryn isku tulee kuitenkin herkkään hetkeen. Poliisi on osannut varautua siihen, että brexitin vuoksi aselliset ryhmät saattavat haluta sekoittaa prosessia.
 Brexit-kiistojen ytimessä on juuri se, miten vältetään niin sanottu kova raja tulleineen ja tarkastuksineen Irlannin tasavallan ja Pohjois-Irlannin maakunnan välillä.

Pohjois-Irlannin pommi-iskussa pidätyksiä – Uusi IRA epäiltynä


Summary: Lääkintävahtimestari ja kirjailija Mika Kähkönen tietää, miten ruumis kuljetetaan säilöön ja osaa kuvata sen kirjoissaan.

Keskellä tietä seisoo yksinäinen mies ja tuijottaa eteensä. Hän mittailee katseellaan verkkaista maalaismaisemaa. Miehen pään sisällä vallitsee kaikkea muuta kuin rauha. Mielessä pyörivät dramaattiset tapahtumat.
 Mies kuvittelee, miten kohtalokas onnettomuus tapahtuu juuri tässä risteyksessä. Synkän kuusikon takaa sivutieltä ajaa maasturi pikkubussin kylkeen. Kuuluu korvia repivä rysähdys, seuraa sekasorto, valitus ja paniikki. Yksi mielisairaalan potilaista pääsee karkuun. Mihin suuntaan hän pakenee?
 Mies on joensuulainen lääkintävahtimestari-kirjailija  Mika Kähkönen . Hän on tutustumassa uusimman kirjansa Kroonikon tapahtumapaikkoihin Kontiolahden Paiholassa. Risteyksessä seisoessaan kirjailija istuttaa omassa mielessään traagiset tapahtumat tarkasti aitoon ympäristöön.
 Suomalainen lukija on realisti
 Dekkaristin kannattaa ainakin Suomessa nuuskia paikat tarkkaan. Sitä mieltä on Kähkösen lisäksi myös toinen pohjoiskarjalainen kirjailija, liperiläinen  Tuomas Lius .
 – Hiukan yleistäen, suomalaisilla lukijoilla on suuri tarve realistisuuteen ja siihen, että asiat kirjoissakin pitävät paikkansa.
 Dekkarit ovat suomalaisten suosikkilukemista ympäri vuoden. Tiia Korhonen / Yle
 Liuksen mukaan suomalaiset lukijat ovat kauhean tarkkoja varsinkin silloin, jos tapahtumat sijoittuvat omalle paikkakunnalle. Jos joku yksityiskohta ei pidä paikkaansa, palautetta tulee välittömästi.
 Tuomas Lius kertoo esimerkin kerrostalon tuuletusparvekkeesta.
 – Jos tarinan takia talossa pitää olla tuuletusparveke tietyllä korkeudella, se on siihen kirjoitettava, vaikka sitä ei todellisuudessa ole. Tosin samalla saa varautua siihen, että joku taloyhtiöstä soittaa. Lukijakin saisi joskus vähän löysätä pipon reunaa, Lius huomauttaa.
 Pippurinen ja Jontka ratkovat rikoksia
 Tuomas Lius ja Mika Kähkönen lähestyvät rikosten maailmaa kirjailijoina eri lähtökohdista.
 Tuomas Lius on päätoiminen kirjailija ja hän viimeistelee parhaillaan seitsemättä jännitysromaaniaan. Siinä jatkaa seikkailujaan amatöörietsivä Marko Pippurinen, josta kirjailija erityisesti tunnetaan.
 Joensuulainen lääkintävahtimestari-kirjailija Mika Kähkönen puolestaan kirjoittaa oman työnsä ohessa. Hän on töissä Pohjois-Karjalan keskussairaalan päivystyspoliklinikalla. Alunperin hän on ammatiltaan putkiasentaja ja lähihoitaja.
 Kähkönen on tähän mennessä kirjoittanut viisi dekkaria, joista kaksi ensimmäistä omakustanteena. Uusimmissa kirjoissaan hän tekee tunnetuksi rikospoliisi Kari Jontkaa.
 Kirjailija nuuskii ja tekee jalkatyötä
 Tuomas Lius ja Mika Kähkönen tietävät, miten syntyy uskottava tarina. He pistävät tossua toisen eteen ja tutustuvat tapahtumapaikkoihin mahdollisimman tarkasti. Dekkarit ja jännitystarinat eivät synny kirjoituspöydän ääressä, vaan jalkatyö aitoon ympäristöön on tarpeen.
 Tuomas Lius muistelee tutkimusmatkaa käsivarren Lappiin.
 – Härkäjuoksu ilmestyi vuonna 2011. Sitä varten matkustin Lappiin ja vietin siellä viikon. Kuulin paikallisilta ihmisiltä sellaisia asioita, mitä en netistä olisi ikimaailmassa löytänyt. Se on kaukaisin taustatutkimusmatka, mihin olen lähtenyt.
 Kirjailija Tuomas Lius vietti viikon Lapissa kirjoittaessaan Härkäjuoksua. Heikki Haapalainen / Yle
 Mika Kähkönen palaa muistoissa taaksepäin ja kertoo reissusta Seinäjoelle.
 – Kun kirjoitin toista kirjaani Testinuket, kävin toisella puolella Suomea Seinäjoella. Olimme perheen kanssa lomamatkalla, ja samalla tutkiskelin ajoreittiä Itä-Suomesta Pohjanmaalle. Ajelin myös katselemaan sairaalaa ja sen miljöötä ja sieltä sitten teollisuusalueelle. Oli vähän erilainen kohde lapsiperheelle, Kähkönen naurahtaa.
 Aina kirjailijat eivät pääse paikan päälle tutustumaan paikkoihin ja ihmisiin. Silloin avuksi on otettava internet ja sosiaalinen media.
 – Resurssit ovat rajalliset, kun on kaksi pientä lasta. Silloin etsin somen kautta sellaisia ihmisiä, jotka ovat esimerkiksi olleet töissä jossain tietyssä paikassa, esimerkiksi Pietarissa tai Virossa, ja jututan heitä erittäin perusteellisesti, kertoo Tuomas Lius menetelmistään.
 Tätä keinoa hän käyttää varsinkin silloin, kun kirjan tapahtumat sijoittuvat ulkomaille. Näin käy esimerkiksi hänen uusimmassa kirjassaan, joka ilmestyy kesäkuussa.
 Jos paikkojen kuvaus jää googlen, wikipedian ja nettimatkailukertomusten varaan, Lius yrittää pitää miljöön kuvauksen mahdollisimman tiiviinä. Silloin siihen ei tule vakuuttelun ja falskiuden makua.
 Nilkka lastaan ja ruumis säilöön
 Omissa kirjoissaan Mika Kähkönen hyödyntää lähihoitajan ja lääkintävahtimestarin ammattiaan ja kokemusta. Hän osaa tasan tarkkaan kuvata, miten nilkka lastoitetaan tai ruumis kuljetetaan säilöön.
 Lääkintävahtimestari-kirjailija Mika Kähkönen työskentelee keskussairaalan päivystyspoliklinikalla   Lea Joutsensaari / Yle
 Tosin Kähkönen on myös sitä mieltä, että kirjailija saa ja hänen myös pitää ottaa taiteellisia vapauksia.
 Hän kertoo esimerkin uusimmasta kirjasta nimeltään Kroonikko. Sen tapahtumat sijoittuvat Paiholan entiseen mielisairaalaan ja Pohjois-Karjalan keskussairaalaan.
 – Kirjassa Joensuussa sijaitsevan keskussairaalan yhdestoista kerros on tyhjillään ja siellä tapahtuu murha. Todellisuudessa siellä on kuitenkin toimintaa. Paikat on saatava istutettua juonen kulkuun.
 Liperiläinen kirjailija Tuomas Lius on myös sitä mieltä, että tarina edellä on kuitenkin mentävä. Sitä hän opettaa aloitteleville kirjoittajille dekkarikursseillaan.
 – Tässä on oikeastaan kysymys sanattomasta sopimuksesta lukijan kanssa. Hyväksyykö lukija sen, että realistiset asiat tapahtuvat sellaisessa paikassa, mitä ei ole olemassakaan? Jos tarina ja juoni vaatii todellisuuden muokkaamista, niin se on kirjailijan oikeus, Lius pohtii.
 Lääkintävahtimestari-kirjailija Mika Kähkösen mukaan paikkoihin tutustuminen on paitsi hyödyllistä myös tosi hauskaa.
 Kirjailija haluaa käydä fiilistelemässä tarinan tapahtumapaikalla. Silloin hän kokee olevansa asian ytimessä ja elävänsä yksittäistä kohtausta. Se on palkitsevaa ja kirjoittamisprosessin suola.
 Auton raato on rakas muisto
 Kirjailijat ammentavat aiheita todellisista tapahtumista ja paikoista, mutta myös omista muistoista.
 – Aineistona on koko eletty elämä. Mieleen tulee joku leikkipaikka, jokimaisema, kiipeilypuu tai metsässä ollut auton raato, jonka penkeillä hypittiin poikien kanssa, kertoo Mika Kähkönen.
 Kähkösen muisto auton romusta on 40 vuoden takaa. Vuosien mittaan se on jalostunut mielessä, mutta on kuitenkin totta ja istutettavissa hyvin johonkin tarinaan.
 Todelliset paikat ja niiden kuvaaminen ovat tulleet vuosien mittaan yhä tärkeämmäksi dekkarikirjailijalle.
 – Aiemmin hyväksyin helpommin sen, ettei kirjoissa tarvitse olla oikeita paikkoja. Nyt haluan aina vain enemmän käydä katsomassa ja tutustumassa paikkoihin. Sieltä löytyy yksityiskohtia, vaikka kaatunut puu, jonka taakse voi kätkeytyä. Se on vähän kuin piilosilla oloa, Kähkönen sanoo.
 Myös Tuomas Lius vannoo myös todellisten paikkojen nimeen.
 –Jos tarinat ovat mielikuvituksellisia ja hahmot elämää suurempia, niin vahva ankkurointi todellisuuteen tasapainottaa tarinaa.
 Sen sijaan tapahtumien sijoittaminen kotikulmille aiheutti uran alkuvaiheessa ristiriitaa.
 – Ei todellakaan ollut selvää, että kirjoitan tarinoita omiin maisemiin. Ei tullut mieleenkään, että sijoittaisin tapahtumia Suomeen, saatikka Joensuuhun tai Käsämään. Se tuntui auttamattoman tylsältä.
 Sittemmin Lius on pyörtänyt nämä ajatukset moneen kertaan.

Lukija vaatii, että kotimaisen dekkarin tapahtumapaikat ovat totta – lennokas juoni ei korvaa kirjailijan raakaa jalkatyötä


Summary: VR ja Onnettomuustutkintakeskus selvittävät, mikä aiheutti vaunun rikkoutumisen.

VR ja viranomaiset selvittävät, mikä aiheutti intercityjunan rikkoutumisen tänään Lahden oikoradalla.
 VR:n mukaan yhdestä junanvaunusta oli kuulunut kova ääni ja tömähdys oli tuntunut matkustajille asti. Vaunuun tuli vika, ja juna joutui jäämään Lahden asemalle, VR kertoo.
 VR ja Onnettomuustutkintakeskus (Otkes) tutkivat junaa ja rataa selvittääkseen, mikä ongelman aiheutti. Otkesin mukaan tömähdys tuntui vaunussa numero kuusi, joka oli junassa ensimmäinen vaunu veturin jälkeen.
 – Ensitietojen perusteella junassa on kuultu voimakas kolahdus ja vaunu on rytkähtänyt ilmeisen voimallisesti pituussuunnassa, kertoo Otkesin viestintäpäällikkö  Sakari Lauriala .
 Laurialan mukaan muutamat matkustajat olivat valitelleet niskan ja selän retkahduskipuja.
 – Muutamien junanistuimien selkänojat olivat retkahtaneet alaspäin tapahtuneen voimasta. Se on todennäköisesti johtanut näihin retkahdusvaivoihin, Lauriala sanoo.
 Myös rata tutkitaan
 Otkesilla ei vielä tiedetä, mikä junan vauhti oli tömähdyksen aikoihin tai kuinka monta ihmistä kuutosvaunussa oli tapahtumahetkellä.
 Kaksi keskuksen tutkijaa teki tänään alustavaa paikkatutkintaa. Huomenna tutkijat pääsevät tarkemmin tutkimaan veturin ja vaunun rakenteita.
 – Sekä veturi, vaunu että rata tutkitaan. Onko radalla esimerkiksi ollut jotain sinne kuulumatonta esinettä tai vastaavaa, Lauriala pohtii.
 VR:n mukaan asian selvittäminen ei vaikuta muuhun junaliikenteeseen oikoradalla.
 Intercityjuna lähti Helsingistä klo 11.19, ja se oli matkalla Helsingistä Kouvolan ja Kuopion kautta Ouluun. VR:n mukaan junan matkustajat pääsivät jatkamaan matkaansa toisella junalla noin puolitoista tuntia alkuperäisestä aikataulusta myöhässä.

Intercityjunan vaunu "rytkähti" oudosti oikoradalla – muutamille matkustajille niskan ja selän retkahduskipuja


Summary: Seuraava täydellinen kuunpimennys nähdään Suomessa vasta vuonna 2025.

Sunnuntaina illalla säätiedotuksia kannattaa tutkia tavallistakin tarkemmin. Kello on viisasta laittaa soimaan aamutuimaan  etenkin Pohjois-Suomessa, sillä Ylen meteorologin Matti Huutosen mukaan tuleva yö näyttää selkeältä kaikkein varmimmin pohjoisessa.
 Taivaalla nimittäin tapahtuu: Kuu piiloutuu noin tunniksi kokonaan Auringosta katsottuna Maan taakse. Tällä kertaa pimennystä voi seurata kaikkialla Suomessa – jos siis sääolot sen sallivat.
 Kuunpimennyksen täydellinen vaihe alkaa kello 6:41 ja päättyy tuntia ja kahta minuuttia myöhemmin eli kello 7:43. Osittainen vaihe kestää pidempään: kello 5:34:stä 8:51:een, kertoo tähtitieteellinen yhdistys Ursa.
 Kuunpimennyksen eteneminen Puolivarjopimennys alkaa klo 4:36 Osittainen vaihe alkaa klo 5:34 Täydellinen vaihe alkaa klo 6:41 Täydellinen vaihe päättyy klo 7:43 Osittainen vaihe päättyy klo 8:51 Puolivarjopimennys päättyy klo 9:48 Lähde: Ursa ry
 Molemmin puolin näitä aikoja Kuu on puolivarjopimentyneenä. Kaikkineen koko tapahtuma kestää hieman kuudetta tuntia. Helsingissä Kuu tosin laskee jo kello 9:13, joten siellä viimeiset vaiheet jäävät näkymättä.
 Kuu ei katoa kokonaan näkyvistä
 Kuu ei missään vaiheessa katoa kokonaan näkyvistä, koska Maan ilmakehä taivuttaa Auringon säteitä. Ilmakehän läpi kulkeva valo maalaa Kuuta hieman ruskeanpunertavaksi.
 Pimennyksen aikoihin Kuu on radallaan lähimmillään Maata. Lisäksi tammikuista kuunpimennystä kutsutaan Yhdysvalloissa susikuuksi. Niinpä tämänkertaista pimennystä voitaisiin markkinointihenkisesti kutsua vaikkapa "superverisusikuuksi", vaikkei se todellisuudessa eroa normaalipimennyksestä juuri lainkaan.
 Edellinen täydellinen kuunpimennys nähtiin Suomessa viime elokuussa. Seuraavaa saadaankin odottaa vuoteen 2025.
 Lopuksi huonot uutiset: tammikuu on tilastollisesti hyvin pilvistä aikaa, joten mahdollisuus nähdä pimennys selkeältä taivaalta on vain viidenneksen luokkaa.
 Mutta kelpaahan pimennystä katsella pilvien lomastakin, jos niikseen käy.
 Lähetä meille kuva kuunpimennyksestä alla olevalla lomakkeella! Ylen kuvajoukkoistuksen ohjeet löydät  täältä.
 Lue lisää:
 Ensi yönä on hyvä mahdollisuus nähdä täydellinen kuunpimennys – Ensi viikoksi rapsakkaa pakkasta koko maahan

Maanantaina aamukuuden jälkeen voi nähdä täydellisen kuunpimennyksen – lähetä kuvasi "superverisusikuusta"


Summary: Suomalaisia lähiöitä pyritään piristämään ja virkistämään erilaisten ennakkoluulottomien kulttuuritapahtumien avulla.

– Eikö olekin kaunista, Vantaan Korsossa sijaitsevan Club New Tophat -yökerhon omistaja, yrittäjä  Dilawar Chand  toteaa, ja syystäkin.
 Vantaalainen lähiöravintola on nimittäin muuttunut kuukauden ajaksi psykedeeliseen tranceen keskittyvien bileiden taikamaailmaksi, ja sitä koristavat alan taide ja dekoraatiot sekä kattoja halkovat purppuraiset lasersäteet. Ravintolan seinät ovat täyttyneet psykedeelisestä taiteesta, ja kaikkialla loimuaa kirkkaanvihreä väri.
 Niko Vuorela Jussi Mankkinen / Yle
 –Järjestimme joulukuussa isonveljeni ja muutaman muun ystävän kanssa Holistien Humpat -tapahtuman, ja mietimme, että myös tammikuulle pitäisi saada jotakin meininkiä. Pohdimme, mikä voisi olla vastalääkettä tylsyydelle ja sehän on tietenkin sitä, että jokaisena tammikuisena viikonloppuna voisi tulla nauttimaan kulttuurista, taiteesta ja musiikista, TipatON Tammikuu -tapahtumaa järjestävä  Niko Vuorela  kertoo.
 TipatON Tammikuu -tapahtumaa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Suomisaundia kymmenien artistien voimin
 TipatON Tammikuu -tapahtuman keskiössä on suomisaundi, joka kuuluu psykedeelisen trancen alalajeihin ja joka on musiikkityylin suomalainen versio. Suomisaundin tunnetuimpin nimiin kuuluva Texas Faggott soitti Korsossa perjantaina, ja yli 30 artistin esiintyjäkaartiin kuuluvat muut muun Pavel Svimba, Shiwa2000, James Reipas, Oraalidonitsi sekä  Teemu Heinäsen  ja  Jukka Rinteen  Scum Unit.
 – Itse tykästyin tranceen jo pikkupoikana ja bailasin aika monta vuotta reiveissä. Siitä se sitten lähti, että pitäisikö ryhtyä tekemään samaa juttua itsekin, Jukka Rinne kertoo.
 Scum Unit eli Teemu Heinänen ja Jukka Rinne.  Jussi Mankkinen / Yle
 Suomisaundi on niittänyt suosiota myös ulkomailla Japania, Venäjää, Etelä-Amerikkaa sekä Israelia myöten. Esimerkiksi Ristiinan  Kosmos-festivaalille  saapuu vuosi vuodelta yhä enemmän vieraita Japanista ja Venäjältä, koska nämä nimenomaan haluavat kuulla suomisaundia livenä.
 Perjantaina Korsossa esiintyi myös konemuusikko ja DJ  Cini .
 – En ehkä varsinaisesti tee suomisaundia, mutta toki olen siinä ympäristössä ollut mukana ja ottanut siitä vaikutteita. Koen psykedeelisen trancen ja suomisaundin mielenkiintoisiksi, koska niihin liittyy vahva visuaalisuus – kyse on kokemuksellisesta audiovisuaalisen teknomusiikkikulttuurin muodosta, Cini tarkentaa.
 Konemuusikko ja DJ Cini.  Jussi Mankkinen / Yle
 Nukkumalähiöstä kulttuurilähiöksi
 Korson TipatON Tammikuu -tapahtuma on vain yksi esimerkki lähiöissä kuplivasta kulttuuritarjonnasta. Keväisin Helsingin Kontulassa järjestettävä Kontula Electronic -festivaali on vakiinnuttanut asemansa uuden kotimaisen elektron näyttämönä, ja nyt myös espoolaisessa Karakallion nukkumalähiössä tapahtuu.
 Squidsoup-kollektiivin valotaideinstallaatio Karakalliossa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Äskettäin siellä järjestettiin valotaidetapahtuma, jonka keskiössä oli Karakallion ostarille noussut, kansainvälisen  Squidsoup  -ryhmän immersiivinen taideteos. Monia hämmästytti, että tällaista saattoi kokea kaukana kaupungin trendialueista. Tapahtumaan osallistui yli viisi tuhatta kävijää ja se keräsi paljon positiivista palautetta, mikä saa Karakallio Creative -hankkeen pääkuraattorin  Jorgos Fanarisin  suun hymyyn.
 – Nykypäivänä kulttuurin kohdalla haasteita on paljon, koska asioita tapahtuu jatkuvasti ja ihan kaikkialla. Karakallio on kaunis ja luonnonläheinen suomalainen lähiö, joten meillä on jo valmis alusta, johon toteuttaa kiinnostavaa sisältöä.
 Jorgos Fanaris taustallaan argentiinalaistaiteilija Pastelin muraali.  Jussi Mankkinen / Yle
 Espoon kaupungin kulttuuritoimen ja paikallisen asukasyhdistyksen kanssa yhteistyötä tekevä Karakallio Creative -hanke käynnistyi viime keväänä, jolloin karakalliolaisen kerrostalon päätyyn syntyi argentiinalaistaiteilija  Pastelin  kasviaiheinen muraali.
 Tällä hetkellä suunnitteilla ja työn alla ovat  Tiina Herttuan  yhteisötaideteos,  Vilma Pimenoffin  luovan valokuvauksen työpaja sekä erilaiset installaatiot ja maalaukset.
 Jorgos Fanarisin mukaan Karakalliosta tehdään kulttuurilähiötä “kohtuullisilla” summilla, eli joillakin kymmenillä tuhansilla euroilla.
 Asuintalonsa vanhimmat asukkaat Ritva ja Esko Ketola ikuistettuna Teemu Mäenpään muraaliin Karakalliossa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Positiivisten vibojen äärellä
 Kontula, Korso ja Karakallio: onko kotimaisissa lähiöissä siis tällä hetkellä meneillään jonkinlainen kulttuuristamisen trendi?
 – En sanoisi, että kyseessä on trendi, mutta selkeästi on herätty siihen, että lähiöistä ja asuinpaikoista voi tehdä kiinnostavampia kulttuurin ja taiteen keinoin, Jorgos Fanaris pohtii.
 Kulttuuritarjontaan liittyvät tavoitteet ovat Karakallion lähiölle selkeät:
 – Asukastyytyväisyyden kohottaminen ja alueen profiilin ja kiinnostavuuden nostaminen, sekä ihan yleisesti kiinnostavan sisällön tuottaminen, Fanaris luettelee.
 Esa Vuorela kuuluu TipatON Tammikuu -tapahtuman järjestäjiin.  Jussi Mankkinen / Yle
 Myös Korsossa ollaan samoilla linjoilla:
 – Olen asunut täällä 32 vuotta, enkä ihan heti tahdo muuttaa pois. Haluamme nimenomaan kehittää Korsoa – Make Korso Great Again ja sitä rataa! Kaikki lähtee liikkeelle pienistä jutuista, mutta jonkun on tehtävä ne ensin: jonkun on tuotava tänne vähän positiivista vibaa, Niko Vuorela kiteyttää.
 Vesa Peltosen psykedeelinen maalaus TipatON Tammikuu -tapahtumassa Korsossa.  Jussi Mankkinen / Yle

Lähiöissä kuuluu suomisaundi ja näkyy erilainen kulttuuri: "Make Korso Great Again!"


Outi Sorsa, 34, ei saanut kiitosta työstä, menetti yöunet ja uupui: Jopa 60 prosenttia kokee henkistä kuormitusta työssä – testaa kuormituksesi
 Henkinen kuormitus työssä on lisääntynyt. Työolobarometrin mukaan jopa 60 prosenttia palkansaajista kokee työnsä henkisesti raskaaksi. Kun  Outi Sorsa  kertoi kuormituksestaan töissä, häntä ei otettu vakavasti. Lue Outi Sorsan tarina ja testaa jutun testillä oma kuormituksesi.

 Itseohjautuvat minibussit huristavat pian Euroopan kaupunkien kaduilla – Tallinna ja Helsinki ovat etunenässä robottiajoneuvojen kehityksessä
 Viron ensimmäinen itseohjautuvan auton prototyyppi on valmis. Liikenteessä sitä kokeillaan kesällä.
 Jani Aarnio
 Rajkumar Sabanadesanin kolumni: Oulun tapahtumista on vaikea puhua, mutta juuri siksi niistä pitää puhua – rehellisesti
 Kulttuuri yksin ei tee kenestäkään raiskaajaa, mutta on syytä tunnustaa, mitkä tekijät tutkitusti kasvattavat riskiä, kirjoittaa Rajkumar Sabanadesan kolumnissaan. Tamperelainen Sabanadesan on entinen turvapaikanhakija, ja hän on työskennellyt myös vastaanottokeskuksen johtajana.
 AOP
 Vauvakriisi: Jos sama meno jatkuu, maahanmuutto on kaksinkertaistettava – ja eläkkeiden on joustettava
 Suomalaisten syntyvyyden nopea lasku saa pohtimaan, kuka maksaa tulevaisuudessa eläkkeemme? Asiantuntijoiden mukaan eläke voisi joustaa ylöspäin, kun tilanne on hyvä – tai alaspäin, kun näyttää huonolta. Eläkejohtajat puolestaan panostaisivat maahanmuuttoon.
 Niko Mannonen / Yle
 Ksylitolia on syötetty koko kansalle – mitä koivusokeribuumista jäi käteen?
 Jos olet kasvanut Suomessa etkä tiedä ksylitolista, olet elänyt tynnyrissä tai herännyt juuri koomasta. Valtaosa 1970–1990-luvuilla syntyneistä tai kasvaneista päätyi keskelle koivusokerihuumaa. Tarhatädit lusikoivat lapsille ksylitolipurukumityynyjä, ksylitolia imeskeltiin pastilleina ja sitä sai tahnoina.
 Camilla Sharif Antti Kolppo / Yle
 "Saatoin ostaa vaatteita joka viikko"
 Halpavaatteiden nopea kierto ja pikamuotikulttuuri tekevät vaateteollisuudesta yhden saastuttavimmista teollisuudenaloista. YK:n mukaan sen hiilijalanjälki on  suurempi kuin kansainvälisen lento- ja laivaliikenteen yhteensä . Jutussamme 28-vuotias Camilla Sharif kertoo, miten hän on muuttanut omia kulutustottumuksiaan.
 Gilletten YouTube-kanava
 Gillette teki #metoo-mainoksen ja partahöylät menivät boikottiin, miksi? – "Ajatus hyvä, mutta toteutus huono"
 Asiantuntija kertoo, miksi mainos ärsyttää ja miten se olisi kannattanut tehdä toisin.

Viisi huippujuttua sunnuntai-iltaan: Testaa, miten paljon työsi kuormittaa ja lue, onko ksylitoli edelleen hyvä hampaille