Summary: Lapsen kuolemaa pidetään rankimpana mahdollisena elämänmuutoksena. Juttusarja kertoo, miten sen kokeneet ovat toipuneet.

Oli keskiviikko kello 13.30. Kätilö pyöritti ultraäänilaitetta Jennika Koistisen vatsan päällä.
 Iloinen rupattelu vaihtui hiljaisuuteen. Kätilö sanoi, että hän pyytää lääkärin huoneeseen. Koistinen alkoi itkeä.
 Jennika Koistinen 30-vuotias korvausratkaisija opiskelee terveydenhoitajaksi, opintoja jäljellä puolitoista vuotta tyttären kuolemasta kolme vuotta
 Jennika Koistinen sai lähetteen Lastenkilinikalle ja sikiötutkimusyksikköön. Siellä lääkärit kertoivat, että Jennikan lapsella on palleatyrä, mutta valtaosa lapsista selviää siitä.
 Raskausaikana Jennika kävi säännöllisesti kontrolleissa, joissa lapsen vointia arvioitiin.
 Jennika sanoo, että kontrollit tuntuivat tärkeiltä ja auttoivat jaksamaan. Olisi ollut kauheaa vain odottaa ja vain pelätä.
 Lastenklinikkaan littyy paljon tuskaisia ja surullisia muistoja, Jennika kertoo. Liisa Takala
 Koistiset odottivat lasta tunnemyrskyssä. Lasta toivottiin valtavasti, ja samaan aikaan varauduttiin siihen, että lapsi kuolee – jos sellaiseen jotenkin voi varautua.
 – Olimme esimerkiksi miettineet, mille hautausmaalle lapsi haudataan, jos pahin tapahtuu, Jennika kertoo.
 Vaunujen hankinnassa toivo ja pelko tulivat konkreettisesti vastaan. Vaunut oli varattu ja käsiraha maksettu, mutta myyjän kanssa oli sovittu, että lapsen syntymän jälkeen käsiraha palautetaan, jos vaunuja ei tarvita.
 – Emme myöskään kalustaneet lapsen huonetta. Lista tarvikkeista oli kyllä tehty. Pelkkä ajatus, että huone olisi purettava lapsen syntymän jälkeen, oli kauhea, Jennika sanoo.
 Lapsi syntyy – ja kuolee
 Heinäkuun 13. päivä kolme vuotta sitten Nella-vauva syntyi sektiolla. Hänet kiidätettiin tehohoitoon.
 Varsinaisesti Jennika näki lapsensa ensi kertaa keskiyöllä. Aviopuoliso oli hälytetty paikalle, koska Nella voi huonosti. Siitä komplikaatiosta hän kuitenkin selvisi.
 Jennika kertoo, että vieläkin kuulee joskus teho-osaston laitteiden piipityksen, vaikka siellä sai olla vain vierailuaikoina.
 – Nella oli letkujen peitossa. Vain otsaa ja kättä pystyi vähän silittämään, äiti muistelee.
 Sairaalan käytävät tulivat tutuksi raskausaikana, Jennika sanoo. Liisa Takala
 Nella voi kolme päivää tasaisen huonosti, mutta silti toivoa oli. Perjantai-iltana vointi alkoi huonontua entisestään.
 Kun vanhemmat lauantaiaamuna menivät teho-osastolle, hoitajat ja lääkäri kertoivat, että tilanne oli huono. Sairaanhoitajat antoivat vanhempien pyynnöstä Nellalle hätäkasteen.
 – Se oli minulle tosi tärkeää. Nella sai oman nimensä.
 Kolmen päivän ikäinen Nella-vauva irrotettiin laitteista. Hän kuoli lauantaina kello 11.45.
 Lapsi pestiin ja annettiin vanhempiensa syliin.
 – Oli tärkeää saada edes kerran pitää Nellaa sylissä. Me hyvästelimme hänet.
 Aina, kun minulla on valtava ikävä, katson sairaalassa otettuja Nellan kuvia, Jennika sanoo. Liisa Takala
 Psykologi, vaativan erityistason psykoterapeutti  Soili Poijula  sanoo, että ammattilaisten on tärkeä tukea sitä, että omainen uskaltaa jättää jäähyväiset läheiselleen. Katsomiselle, puhumiselle ja kosketukselle pitää olla mahdollisuus ja riittävästi aikaa.
 – Menetykseen sopeutuminen ja elämän jatkuminen edellyttävät, että kuolema tulee todeksi, ja siinä jäähyväisillä voi olla suuri merkitys.
 Poijula on tutkinut, hoitanut ja kehittänyt surevien auttamista ja hoitoa kolmisenkymmentä vuotta.
 Suru musersi
 Jennika ja Mika Koistinen ajoivat kaksin kotiin. Molemmat menivät nukkumaan. Sitten he purkivat vauvan hoitopöydän, jonka olivat hankkineet.
 – Se oli ihan kauheaa. Tuskan musertavuutta ei voinut aavistaa. Ja silti ehkä pahin shokki jäi kuitenkin pois, koska olimme jotenkin voineet varautua tilanteeseen, Jennika sanoo.
 Koististen luona kävi läheisiä ja ystäviä. Se auttoi. Ystäväpariskunta toi ruokaa.
 – Se lämmittää mieltämme vieläkin. He myös uskalsivat kohdata meidät. Me halusimme kertoa ja he olivat valmiita kuuntelemaan ja ottamaan tuskaamme vastaan, Nellan äiti sanoo.
 Nellan kuoleman jälkeen jotkut eivät tienneet, miten meihin olisi pitänyt suhutautua. Pelkkä kysymys, miten voit, riittää.  Liisa Takala
 Tyttären kuoleman jälkeen Mika Koistinen piti isyysvapaata kolme viikkoa ja Jennika Koistinen oli äitiysvapaalla säädetyt kolme kuukautta.
 – Oli helpottavaa, että sain olla pois töistä. En ehkä olisi jaksanut käydä puhumassa itselleni sairauslomaa tai vapaata. Ei se ole mitään lomaa, jos itkee monta kertaa päivässä ja ei jaksa tehdä mitään, Jennika kertoo.
 Äitiysloman aikana Jennika oppi, että ihmisen ei ole pakko muuta kuin hengittää ja syödä.
 – Jos kykenin lukemaan kirjaa tai kävelin lenkin, se oli jo hyvä saavutus.
 Luonnosta on tullut minulle paljon tärkeämpi.  Kävellessä, kun näen lintuja, perhosia tai pilviä, ne muistuttavat minua Nellasta.   Liisa Takala
 Jennika palasi töihin äitiysloman jälkeen. Juuri ennen työhön paluuta hän pyrki opiskelemaan terveydenhoitajaksi ja sai opiskelupaikan.
 – Lapsen kuolema oli kimmoke tehdä haaveesta totta. Aiemmin olin ajatellut, etten uskalla. Haluan tehdä merkityksellistä työtä ihmisten kanssa, Koististen sanoo.
 Hän kertoo monesti jälkeenpäin ihmetelleensä, millä voimilla hän aluksi opiskeli: kolme päivää viikossa töiden jälkeen ilta kahdeksaan asti. Jälkikäteen ajateltuna olisi ehkä ollut järkevämpää aloittaa opiskelu myöhemmin.
 – En silti kadu. Silloin oli ehkä tarve täyttää päivät muullakin kuin viiltävällä surulla. Enkä ole surua kuitenkaan siirtänyt sivuun, vaan surrut.
 Sydämen ostimme vain muutaman päivä Nellan hautajaisten jälkeen hääpäivänämme. Pidän korua aina kaulassani, Jennika sanoo. Liisa Takala
 Psykologi Soili Poijula sanoo, että mikäli menetyksen kokenut pystyy palaamaan töihin, se voi auttaa elämässään eteenpäin, koska epätoivon ja ikävän rinnalle ihminen saa muuta ajateltavaa ja tekemistä.
 – Riippuu kuitenkin siitä, minkälaista työ on. Hyvin paljon monimutkaista tietojen käsittelyä ja muistamista edellyttävä työ voi olla surevalla pitkään vaikeaa, koska suru heikentää keskittymistä ja muistista,
 Poijula muistuttaa myös siitä, että jos työskentelee toisten ihmisten auttajana tai oma persoona on työväline, on erityisen tärkeää, että ei palaa liian aikaisin töihin.
 Jennika Koistinen jaksoi olla töissä, jaksoi, vaikka koko ensimmäinen vuosi oli hirveä.
 – En tarvinnut kuin muutaman sanan, vaikkapa autoradiosta kuullun laulun, kun mietin, että tätäkään me emme voi kokea Nellan kanssa yhdessä. Usein töihin mennessä itkin. Samaa tein töistä palatessani.
 Meidänkin kotona asuu näkymätön lapsi. Mukia ostettaessa Nella olisi täyttänyt kolme vuotta. Liisa Takala
 Työyhteisön on tärkeä tietää, että joidenkin suru vie paljon voimia ja toimintakyvyn palautumiseen voi mennä aikaa, Poijula muistuttaa.
 – Toisissa työyhteisöissä on paljon valmiutta joustaa ja tukea työhön paluussa sekä työssä jaksamisessa. Toisissa työpaikoissa olisi paljon parannettavaa esimerkiksi sen ymmärtämisessä, että surevan toimintakyky ei palaudu kahdessa viikossa. Myös tietoa suremisesta pitäisi työpaikoilla olla enemmän.
 Koistiset ovat puhuneet, puhuneet ja puhuneet
 Jennika ja Mika Koistinen puhuivat peloistaan ja kuolemasta jo raskausaikana. Nellan kuoleman jälkeen he puhuivat taukoamatta. Puheyhteys puolisoiden välillä toimii edelleen.
 – Suru ei ole erottanut meitä, vaan lähentänyt, Jennika sanoo.
  Tässä kuvassa ei ole yhtään teho-osaston letkua eikä johtoa, Jennika sanoo. Liisa Takala. Grafiikkatyö: Annika Silvola
 Hoitotieteen yliopisto-opettaja  Anna Liisa Aho  Tampereen yliopistosta sanoo, että lapsen kuolema on kriisi vanhemmille, mutta myös parisuhteelle. Parhaimmillaan kokemus voi lähentää vanhempia, mutta yleisempää ovat moninaiset ongelmat parisuhteessa.
 – Yleinen parisuhdeongelmien aiheuttaja on puolisoiden erilaiset tavat surra ja ilmaista surua. Vanhemmat saavat Suomessa vähän parisuhteeseensa tukea, vaikka tutkimuksen mukaan miltei kaikki vanhemmat kokevat sitä tarvitsevansa, Aho sanoo.
 Hän on tutkinut, opettanut ja kehittänyt surevien auttamista ja hoitoa parikymmentä vuotta.
 Pyhän Laurin kirkossa meidät vihittiin ja Nella haudattiin: Elämäni onnellisin ja surullisin hetki, Jennika sanoo. Liisa Takala
 Jennika ja Mika Koistinen ovat käsitelleet ja käsittelevät surua omilla tavoillaan. He ovat pystyneet hyväksymään toistensa erilaiset tavat.
 – Olemme molemmat puhuneet surustamme paljon. Miehelleni suru on kuitenkin enemmän meidän välinen asia. Minä olen etsinyt enemmän ulkopuolista apua. Menetys on meille kummallekin hirveä, Koistinen kertoo.
 Vaativan erityistason psykoterapeutti Soili Poijula sanoo, että suru on yksilöllistä ja jokainen suree omalla tavallaan ja omassa tahdissaan.
 – Naisille ja tytöille on tyypillistä, että he haluavat ilmaista tunteita ja hakea tukea toisilta ihmisiltä. Miehille ja pojille on taas tyypillistä se, että suru on yksityistä ja enemmän toiminnallista. Kokemisen tavat ja selviytymiskeinot eivät kerro mitään surun syvyydestä.
 Alussa kävimme Mikan kanssa haudalla joka toinen viikko, nykyisin harvemmin, Jennika kertoo. Liisa Takala
 Jennika etsi ja sai apua. Hän luki surukirjallisuutta. Jo sairaalassa hän keskusteli psykiatrisen sairaanhoitajan kanssa.
 Neuvolapsykologin vastaanotolla hän kävi kerran kuussa vuoden ajan. Lapsensa menettäneiden perheiden vertaistukiyhdistys Käpy ry:n vertaistukiryhmään hän liittyi, kun lapsen kuolemasta oli kulunut reilu kuukausi.
 – Vertaisryhmistä minulla oli paljon epäilyjä. Pelkäsin, että siellä vain vellotaan surussa ja olosta tulee entistä pahempi. Olin väärässä, olen saanut paljon tukea ja ymmärrystä. Myös todella hyviä ystäviä, joiden kanssa olen tekemisissä vähintään viikoittain, Koistinen kertoo.
 Olisimme niin miellään pitäneet Nellan kauemmin luonamme, mutta nyt olemme kiitollisia  päivistä, jotka hän oli kanssamme. Liisa Takala
 Jennika tietää olevansa onnekas. Monet Suomessa jäävät vaille tarvitsemaansa apua, koska läheisensä menettäneiden auttamisesta puuttuu selkeä moniammatillinen toimintamalli, Aho sanoo.
 – Tällä hetkellä näyttää siltä, että surevien tukeminen äkkikuolemissa ei kuulu oikein kenellekään. Nyt eri organisaatiot kunnissa "luulevat", että tukeminen kuuluu jollekulle toiselle. Lopputulemana on, että se ei ole hallussa kenelläkään ja pahimmillaan mistään ei ole oltu kertaakaan yhteydessä sureviin.
 Nellaa ei korvaa mikään, mutta toiveena sisaruksia
 Heti samana päivänä, kun Nella kuoli, Koistinen toivoi saavansa lisää lapsia.
 – Toinen lapsi ei korvaa Nellaa ja hän on aina esikoisemme. Mutta sitä lapsiperhearkea, mitä emme saaneet elää hänen kanssaan, toivomme voivamme elää seuraavan lapsemme kanssa.
 Jennikan ja Mikan harras toive on, että lapsettomuushoidot auttaisivat. Liisa Takala
 Kun lapsia ei vuoden yrittämisen jälkeen alkanut kuulua, Koistiset päätyivät lapsettomuushoitoihin. Mitään fysiologista estettä lapsen saannille ei ole.
 – Viime vuodet olen surrut paitsi lapsen menetystä myös lapsettomuutta. Näistä kahdesta on kasvanut aikamoinen kriisi, jonka suuruutta on itsellekin vaikea myöntää.
 Koistinen aloitti tänä keväänä psykoterapian, jossa hän käy kerran kuussa.
 – Terapia auttaa näkemään tilannettamme uusista näkökulmista ja muistuttaa toivosta. Se auttaa, Jennika sanoo.
 Avoimuus on auttanut meitä
 Jennika sanoo, että hän on halunnut avoimesti kertoa lapsensa kuolemasta. Hänelle itselleen puhuminen on voimavara, kun taas puhumattomuus ja peittely olisivat taakka.
 – Sosiaalisen median vauvaryhmä myötäeli vaikeaa raskauttani. Nellan kuoleman jälkeen ryhmäläiset jopa etsivät osoitteemme ja lähettivät meille kukkia.
 Jennika Koistinen sanoo, että heidän on ollut pakko sopeutua. Silti surun kyyneleitä riittää hänen elämänsä loppuun asti - surua ei voi suorittaa loppuun.
 Tällaisen kuvan Jennika piirtää omasta surustaan, kun pyydän häntä arvioimaan, kuinka suru on muuttunut vuosien kuluessa.

 Suru ei enää täytä koko elämää.
 – On ollut pakko kasvaa ihmisenä. Katkeraksi en halua tulla ja kartan sitä viimeiseen asti. Se on ollut yksi syy mennä vertaisryhmään ja hakea ammattiapua, Koistinen sanoo.
 Toivo ei ole kadonnut elämästämme. Uskon, että elämällä on meille paljon annettavaa. Liisa Takala
 Kolmen viime vuoden aikana Jennika sanoo kokeneensa pelkoa, epätoivoa, surua, kaipausta ja ikävää. Toki Nellan kuoleman jälkeen elämässä on ollut myös monia hienoja asioita ja hetkiä.
 – Toivon myös, että sellaiset huippuhetket, joita ennen Nellan syntymää meillä oli, palavat. Uskon, että niin tapahtuu.
 Voit keskustella jutun lopussa aiheesta klo 22:een asti.
 Asiantuntijat osallistuvat keskusteluun klo 18:30-20:30. Heiltä voit kysyä esimerkiksi, mikä auttaa selviytymään tai mistä tietää olevansa työkykyinen.
 Lue myös:
 Suuri suru muuttaa muotoaan ja ihmistä – "Minuus on pitänyt rakentaa kokonaan uudelleen"
 Voiko oman lapsen kuolemasta selvitä? Birgitta Kaartinen: “Jos juna tulee, hätkähdän aina”
 Oletko menettänyt läheisesi? Arvioi, miten olet sopeutunut läheisesi kuolemaan

Kuolema on käsiteltävä todeksi, jotta elämä jatkuu – kolmikymppiset Jennika ja Mika Koistinen puhuivat, mutta omalla tavallaan


Summary: Uuden Kouluterveyskyselyn mukaan halvemmille ja ilmaisille ehkäisyvälineille olisi yläkouluikäisten keskuudessa suuri tarve.

Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tuoreen Kouluterveyskyselyn mukaan 8. ja 9. luokkalaisista nuorista lähes joka viides ei ole käyttänyt ehkäisyä viimeisimmässä yhdynnässä. Pojat vastaavat näin tyttöjä useammin.
 Kouluterveyskyselyn löydät  täältä.
 – Onhan se paljon ja uutinen on huolestuttava, sanoo nuorten seksuaalisuuden asiantuntija  Maria Nikunlaakso  Väestöliitosta.
 Mutta tieto ei sinänsä yllätä häntä.
 Kouluterveyskyselyn mukaan ehkäisyn käyttö lisääntyy iän karttuessa. Lukiolaisista yläkoululaisia harvempi ilmoitti, ettei käyttänyt ehkäisyä lainkaan. Hilppa Hyrkäs / Yle
 Väestöliitton nettikyselyn tulokset  olivat samansuuntaisia. Yläasteen kahdeksasluokkalaisista joka kolmas vastasi, ettei käyttänyt yhdynnässä lainkaan kondomia.
 Asiantuntijasta syitä on monia. Monesta nuoresta ehkäisyn hankkiminen voi tuntua nololta.
 – Se voi johtua osittain tiedon puutteesta, että valistus ei ole mennyt perille tai ehkäisy unohtuu, jos kondomeja ei ole etukäteen hankittu. Joidenkin kohdalla voi olla kyse siitä, ettei koeta omaa kehoa arvokkaaksi, Maria Nikunlaakso sanoo.
 Hänen mielestään seksuaalikasvatusta pitäisi edelleenkin lisätä. Seksistä pitäisi puhua luontevana asiana jo kotona.
 Myös kouluilla ja opettajilla on iso rooli.
 – Koulussa seksistä olisi uskallettava kertoa suoraan ja opettajien tulisi olla sinut asian kanssa.
 – Kun nuoret saavat asiallista tietoa, se tutkitusti parantaa kykyä pitää itsestä huolta, eikä missään nimessä aikaista seksin aloittamisikää, vaan päinvastoin.
 Väestöliitto lähetti tänä syksynä yläkouluihin noin 70 000 kondomia opetuskäyttöön ja jaettavaksi kahdeksasluokkalaisille. Mikko Koski / Yle
 THL:n Kouluterveyskyselyn mukaan 8. ja 9. luokkalaisista myös lähes joka viides ilmoitti tarvitsevansa halvempia ehkäisymenetelmiä. Vielä useampi ilmoitti tarvitsevansa ilmaisia kondomeja.
 Maksutonta ehkäisyä vaihtelevin ehdoin tarjoaa tällä hetkellä noin 50 suomalaiskuntaa.
 Väestöliitto on toimittanut jo useita vuosia kouluihin kondomeja jaettavaksi kahdeksasluokkalaisille. Nikunlaakso kertoo, että koulusta ja kouluterveydenhoitajasta riippuen ne jaetaan oppilaille tai sitten laatikko "unohtuu hyllylle" ja kondomit jäävät jakamatta.
 – Mielestäni ei ole paha asia, jos niistä puhallellaan ilmapalloja. Siten ne tulevat tutuiksi. Pahinta on, jos nuoret eivät edes saa niitä.
 Nuorten seksuaalisuuden asiantuntijan mukaan nuoret ovat ensimmäistä kertaa yhdynnässä noin 17-vuotiaana, mutta moni uskoo, että kaverien eka kerta oli jo paljon aikaisemmin.
 Maanantaina alkavan Väestöliiton  Mun Valinta -kampanjan  teemana on eka kerta. Se muistuttaa nuoria heidän oikeudestaan päättää omasta kehostaan.
 – Haluamme viestiä nuorille, että seksiä saa harjoitella rauhassa, ja suostumus pitää aina varmistaa kumppanilta, Maria Nikunlaakso muistuttaa.
 Lue myös:  Hallitus lupailee maksutonta ehkäisyä alle 25-vuotiaille, mutta sille ei ole vielä varattu euroakaan: "Kuka palvelun tuottaa?"

Lähes joka viides yläkoululainen jättää kokonaan käyttämättä ehkäisyä – "Valistus ei ole mennyt perille"


Summary: Lain arkkitehteihin kuulunut Lauri Tarasti olisi valmis tarkastamaan anonyymin tuen rajaa alaspäin 1 500 eurosta.

Oikeusministeri  Anna-Maja Henriksson  (r.) haluaa muuttaa vaalirahoituslain nykyistä avoimemmaksi, kertoo Uutissuomalainen. Lain uudistamiseksi aiotaan asettaa parlamentaarinen työryhmä tänä syksynä.
 – Mielestäni on pohdittava, miten vaalirahoituslain tarkoitus eli avoimuuden lisääminen voidaan nykyistä paremmin toteuttaa myös käytännössä, Henriksson sanoo Uutissuomalaiselle.
 Kevään eduskunta- ja eurovaalien jälkeen keskusteltiin jälleen siitä, kuinka helposti lain pykäliä voidaan kiertää. Nyt suuri osa vaalirahoittajista jää anonyymeiksi. Tuen lähteitä jää piiloon, koska lahjoittaja on kerrottava vain, jos tuen suuruus on 1 500 euroa tai enemmän.
 Henriksson ei näe suurta ongelmaa nykyisessä 1 500 euron rajassa.
 – Kyseessä ei mielestäni ole sinänsä mikään porsaanreikä, sillä lakia säädettäessä lähdettiin siitä, että lahjoittajien yksityisyyden suojan ja myös vaalisalaisuudenkin kannalta heillä täytyy olla mahdollisuus tukea haluamaansa ehdokasta pienemmällä summalla anonyymisti. Tietenkään lakia ei tule yrittää kiertää jakamalla saman lahjoittajan tukea moneen pienempään osaan, Henriksson sanoo.
 Nykyinen lainsäädäntö on ollut voimassa kymmenen vuotta. Lain arkkitehti, vaalirahoituksen uudistamista selvittäneen toimikunnan puheenjohtaja  Lauri Tarasti  kertoo Uutissuomalaiselle olevansa nykylakiin erittäin tyytyväinen.
 – Olen tietysti asiassa subjektiivinen, mutta mielestäni systeemi on toiminut hyvin. Se on ollut vaalirahoituskohun jälkeen kymmenen vuotta rauhallisessa jamassa, Tarasti sanoo.
 Hänen mielestään anonyymin tuen rajaa voisi tarkistaa alaspäin nykyisestä 1500 eurosta.
 – Aina kuitenkin löytyy keino käyttää esimerkiksi bulvaania. Rahavirtojen täydellinen estäminen ja valvominen on aivan mahdotonta.
 Bulvaanilla tarkoitetaan kolmatta tahoa, jonka kautta rahat ohjataan.
 Vaalirahoituksen uudistamista selvittäneen toimikunnan puheenjohtaja Lauri Tarasti vuonna 2016. Hän olisi valmis tarkastamaan anonyymin tuen rajaa alaspäin. Jarno Kuusinen / AOP
 Tietoja kolmansilta osapuolilta?
 Yksi keino lisätä avoimuutta olisi antaa Valtiotalouden tarkastusvirastolle (VTV) lisää valtuuksia. Vaalirahoitusvalvonta voisi kerätä tietoja lahjoituksista myös kolmansilta osapuolilta.
 – VTV:llä ei ole nyt oikeutta mennä tarkastamaan esimerkiksi jonkin firman tileistä, kuinka paljon se on ehdokkaalle tukea antanut, Tarasti sanoo Uutissuomalaiselle.
 Ehdokkaan ei tarvitse ilmoittaa tukijoitaan ennen vaaleja. Sekä Henrikssonin että Tarastin mukaan asiaan voidaan harkita muutoksia. Tarasti huomauttaa, että moni ehdokas saa tukea vasta aivan vaalien kynnyksellä.
 Vaalirahailmoitus tulee tehdä viimeistään vasta useita viikkoja vaalien jälkeen. Ehdokkaalle, joka ei tee ilmoitusta tai tekee olennaisesti virheellisen ilmoituksen, voidaan määrätä uhkasakko.
 Voit keskustella aiheesta kello 22 saakka.
 Lue lisää :
 HS: Noin 40 prosenttia kansanedustajien ja varallaolijoiden vaalirahoituksesta jää piiloon
 Teuvo Hakkarainen rikkoi vaalirahoituslakia – eurovaalien vaalirahailmoitus meni yliajalle

Uutissuomalainen: Oikeusministeri Henriksson haluaa tehdä vaalirahoituslaista nykyistä avoimemman


Matkatoimistot ja muu matkailua palveleva toiminta

Maailman vanhin matkanjärjestäjä Thomas Cook on ajautunut konkursiin. Läpi yön kestäneet rahoitusneuvottelut omistajien ja yhtiön velkojien kanssa päättyivät tuloksettomina.
 Thomas Cookin matkoilla on arviolta 600 000 turistia eri puolilla maailmaa.
 Jos Tjäreborgin emoyhtiö kaatuu, väristykset tuntuvat myös Suomessa – 4 kysymystä ja vastausta matkailujättiä uhkaavasta konkurssista
 Suomessa yhtiö omistaa Tjäreborgin, joka on yksi maan suurimmista matkatoimistoista. Tjäreborgin järjestämillä matkoilla on tällä hetkellä yhtiön arvion mukaan 3 400 suomalaista.
 Thomas Cook -konserni on niin merkittävä toimija matkailualalla, että sen kaatumisella olisi laajempiakin seurauksia. Vaikutukset voisivat ulottua myös maailmanlaajuiseen lentobisnekseen
 Kerromme aiheesta pian lisää.

Matkanjärjestäjä Thomas Cook konkurssiin


Summary: Ylen Luottomies-komediasarja on ehdolla kansainvälisessä Emmy-gaalassa. Kansainväliset Emmy-palkinnot jaetaan marraskuussa.

Tv-alan Emmy-palkintogaala on parhaillaan käynnissä Los Angelesissa.
 Himoittuja Primetime Emmy -ehdokkuuksia on kerännyt eniten fantasiadraama Game of Thrones. Sarja rohmusi ennätykselliset 32 Emmy-ehdokkuutta.
 Toiseksi eniten ehdokkuuksia on 1950-luvun koomikosta kertova The Marvelous Mrs. Maisel -sarjalla, joka keräsi 20 ehdokkuutta.
 Emmy-palkintoja jaetaan monissa eri kategorioissa pitkin vuotta.
 Ylen Luottomies-komediasarja on ehdolla kansainvälisessä Emmy-gaalassa. Kansainväliset Emmy-palkinnot jaetaan 25. marraskuuta.
 Emmy-palkinnot jaetaan 71. kerran. Emmyistä päättää joukko tv-alan ammattilaisia, joita on yli 25 000.
 Lisää aiheesta:
 Kahmiiko Game of Thrones jälleen palkintoja? Voittaako Sandra Oh?
 Ylen Luottomies-sarjalle harvinainen kansainvälinen Emmy-ehdokkuus

Tv-alan Emmy-palkintogaala käynnissä Los Angelesissa – ehdokkuusrohmu on Game of Thrones


Summary: Moni syyttää pienen lapsen kuolemasta väkivaltaisista otteistaan tunnettuja Brasilian poliisivoimia.

Useat sadat ihmiset osallistuivat sunnuntaina 8-vuotiaan tytön hautajaisiin Brasilian Rio de Janeirossa.  Ágatha Vitória Sales Félix  kuoli perjantaina luotiin, joka ammuttiin paikallisten sekä tytön perheen mukaan poliisin aseesta.
 Lukuisat hautajaisiin osallistuvat kantoivat kädessään kylttejä, joihin oli kirjoitettu muun muassa ”Lopettakaa meidän tappamisemme”. Tällä viitataan väkivaltaisista otteistaan tunnettujen Brasilian poliisivoimien aiheuttamiin kuolemiin.
 Ágatha on viides lapsi, joka on kuollut tänä vuonna ampumisvälikohtauksessa, josta moni syyttää poliisivoimia.
 Ágatha matkasi perjantaina äitinsä kanssa pakettiautossa köyhässä Alemãon favelassa Riossa, kun harhaluoti osui tätä selkään. Tyttö kuoli myöhemmin sairaalassa.
 Poliisit ovat sanoneet, että heitä kohti ammuttiin tilanteessa useista eri suunnista. Tytön perheen mukaan tilanteessa ammuttiin ainoastaan yksi laukaus poliisin toimesta ja se osui tyttöön.
 – Mies ajoi moottoripyörällä ja poliisi käski häntä pysähtymään. Hän ei pysähtynyt, oli aseeton ja jatkoi matkaansa, jolloin poliisi ampui. Kyseessä ei ollut mikään selkkaus, poliisi oli ainoa, joka ampui, kertoi tytön setä paikallisille tiedotusvälineille  BBC:n  mukaan.
 Viranomaiset eivät ole vahvistaneet, että harhaluoti olisi lähtöisin poliisin aseesta. Asiasta on aloitettu tutkinta.
 Monet syyttävät poliisien aiheuttamien kuolemien määrän lisääntymisestä Rion kuvernööriä  Wilson Witzelia , joka aloitti tehtävissään tammikuussa. Arvostelijoiden mukaan Witzel on lähettänyt raskaasti aseistettuja poliiseja sekä helikoptereista käsin toimivia tarkka-ampujia köyhille asuinalueille taistelemaan huumejengejä vastaan.
 Aiemmin tässä kuussa YK:n ihmisoikeuskomissaari  Michelle Bachelet  ilmoitti huolensa poliisien luoteihin kuolleiden määrän kasvusta Brasiliassa.
 Sekä Witzel että Brasilian äärioikeistolainen presidentti  Jair Bolsonaro  ovat tukeneet lakimuutosta, joka suojaisi poliiseja syytteiltä ampumiskuolemissa.
 Lisää aiheesta:
 BBC: Rio violence: Protests as girl, eight, 'killed by police'

Kuoliko 8-vuotias poliisin harhaluotiin? Useat sadat ihmiset osallistuivat Brasiliassa pikkutytön hautajaisiin


Summary: Romanian, Latvian ja Ukrainan suosio kasvaa, Venäjän laskee ja Ruotsi on vakaa ykkönen.

Yhä useampi suomalaisnuori opiskelee lääkäriksi ulkomailla. Määrä on kasvanut viime vuosina voimakkaasti, ja ulkomailla opiskelu on lisännyt suosiotaan useana vuonna peräkkäin.
 – Tilanne on suorastaan räjähtänyt viime vuosina, kuvailee Lääkäriliiton varatoiminnanjohtaja  Hannu Halila .
 Lukuvuonna 2018–2019 tutkintoa suoritti ulkomailla Lääkäriliiton mukaan 1 120 opiskelijaa. Esimerkiksi lukuvuonna 2012–2013 määrä oli 350:n tietämillä. Lääkäriliiton tiedot perustuvat Kelan opintotuen saajiin.
 Halilan mukaan ulkomailla opiskeluun on useita syitä. Lääketiede on hyvin samanlaista joka puolella, joten sitä on melko helppo opiskella muuallakin. Myös kansainvälisyys ja kiinnostus ulkomaita kohtaan lisääntyvät ylipäätään.
 Ulkomailla opiskeluun turvaudutaan myös kakkosvaihtoehtona sen jälkeen, kun tiedekunnan ovet eivät ole avautuneet Suomessa.
 Ruotsi, Viro, Latvia, Romania
 Ulkomailla lääkärinopissa olevista lähes kolmannes opiskeli Ruotsissa, noin joka viides Latviassa ja joka kymmenes Virossa.
 Romania on lisännyt viime vuosina suosiotaan, sillä yli 10 prosenttia ulkomailla opiskelevista teki tutkintoa maassa.
 – Olen ymmärtänyt, että Romania olisi halvempi kuin monet muut maat. Voi olla, että sinne on myös helpompi päästä, Halila arvioi.
 Lukujen perusteella myös Ukrainan vetovoima on kasvanut. Maassa opiskeli viime lukuvuonna lääkäriksi viitisenkymmentä suomalaisopiskelijaa. Sen sijaan Venäjän ja Unkarin luvuissa näkyy laskua parin viime vuoden aikana.
 Ruotsin suosio on vankka, sillä se on ollut suosituin kohdemaa jo lukuvuodesta 2014–2015. Ruotsissa opiskelun kasvu tosin näyttää viimeisten tilastojen valossa taittuvan. Latvian suosio on kasvanut muutaman viime vuoden aikana, kun taas Viron suosio on pysynyt varsin vakaana. Maassa opiskelee lääkäriksi satakunta suomalaista.
 Laatu EU-alueella periaatteessa sama
 Lääkäriliiton Halila toteaa, että koulutus täyttää kaikkialla EU:ssa unionin minimivaatimukset.
 – Esimerkiksi Romaniasta kysellään aika paljon. Se on aika uusi ilmiö, eikä sieltä ole vielä juuri suomalaisia valmistunut, joten meillä ei ole tietoa koulutuksen tasosta. Sen sijaan Ruotsissa koulutus on hyvin samantyyppinen kuin täällä.
 Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston Valviran rekisterissä oli elokuun lopussa lääkärin oikeudet voimassa kaikkiaan 30 900 henkilöllä. Heistä 5 200 oli suorittanut tutkinnon ulkomailla. Luvusta ei pystytä erittelemään, kuinka moni näistä viidestätuhannesta on suomalainen, joka opiskeli ulkomailla ja kuinka moni taas on maahanmuuttaja, joka valmistuttuaan on tullut Suomeen.
 Suhteellinen yliedustus näkyy, vaikka lievänä
 Ryhmäpäällikkö  Kirsi Liukkonen  Valvirasta kertoo, että se on joutunut puuttumaan vain yksittäistapauksissa ulkomailla valmistuneiden lääkäreiden toimintaan.
 – Niitä on muutamia, ei edes kymmentä vuosittain. Esimerkiksi tänä vuonna tähän mennessä on ollut kaksi lääkäriä, jonka ammatinharjoittamisen oikeuteen on puututtu. Viime vuonna heitä oli kolme ja toissa vuonna viisi.
 Kaikkiaan vuosittain Valvira puuttuu noin kolmenkymmenen lääkärin ammatinharjoittamiseen.
 Valviran tilastoista näkyy lievä suhteellinen yliedustus ulkomailla opiskelleissa.
 – Määrät ovat pieniä, mutta niissä tapauksissa, joissa kyse on ammattitaidon puutteesta, ulkomaiset tutkinnot nousevat jonkin verran useammin esiin.
 Ilmoitus ammattitaidon riittämättömyydestä saadaan yleensä työnantajalta, joka on havainnut ongelmia osaamisessa.

Ulkomailla lääkäriksi opiskelevien määrä on kasvanut selvästi


Aamulla liikenteessä olevien kannattaa olla varovaisia, sillä paikoin tienpinnat ovat yön pakkasten jäljiltä liukkaita koko maassa, kertoo Ilmatieteen laitos.
 Päivällä lämpötilat etelä- ja keskiosassa maata ovat 5-10 astetta ja pohjoisessa viitisen astetta.
 Lämpötilat ovat Ilmatieteen laitoksen mukaan nyt tavanomaista alhaisempia. Tavallisesti näihin aikoihin päivän ylimmät lämpötilat ovat Suomessa 13 astetta.
 Voit lukea säästä lisää  Ylen sääsivuilta .
 Aiheesta lisää:
 Moni haluaa vielä alkuviikosta pukea toppatakin päälleen, mutta loppuviikosta pitäisi lämmetä – meteorologi varoittaa liukkaista teistä

Aamun liikenteessä varottava liukkaita tienpintoja


Summary: Iran on vapauttanut aiemmin jo osan kaappaamansa tankkerin miehistöstä.

Iran aikoo piakkoin vapauttaa kesällä haltuun ottamansa Stena Impero -tankkerin, aluksen omistaja kertoi sunnuntaina. Omistaja  Erik Hånell  kertoi Ruotsin yleisradiolle  SVT:lle  saaneensa Iranilta sunnuntaiaamuna tiedon aluksen vapauttamisesta.
 Iran otti haltuunsa ruotsalaisvarustamon omistaman, Britannian lipun alla purjehtivan tankkerin ja sen miehistön Hormuzinsalmessa Persianlahdella heinäkuun puolivälin jälkeen. Sittemmin osa miehistöstä on vapautettu.
 Ennen Stena Imperon haltuunottoa Britannia oli pysäyttänyt Gibraltarilla iranilaistankkerin, jonka se epäili kuljettavan öljyä Syyriaan. Britit päästivät iranilaisaluksen jatkamaan matkaansa runsas kuukausi sitten.
 Iran on kiistänyt, että ruotsalaisaluksen haltuunotolla olisi ollut mitään tekemistä iranilaisaluksen pysäyttämisen kanssa.
 Aiheesta lisää:
 Iranin presidentti varoittaa ulkomaisten joukkojen lisäävän ongelmia Persianlahdella – esittelee rauhansuunnitelmansa YK:lle lähipäivinä
 Ilmapiiri kiristyy Persianlahdella – Iran ottanut haltuunsa jälleen uuden aluksen
 Varustamo vahvistaa: Iran on vapauttanut seitsemän Stena Impero -öljytankkerin henkilöstön jäsentä

Omistaja: Iran vapauttamassa haltuun ottamansa ruotsalaistankkerin


Summary: Kulttuurivieras Suvi Auvinen on vegaani, feministi ja antifasisti. Miten hänestä kasvoi anarkisti, joka yrittää pelastaa maailman, mutta saa miesten vihat päälleen?

Suvi Auvinen  saa vihapostia “hirvittävän määrän”. Sitä tulee aalloissa. Yleensä sen jälkeen, kun Auvinen on sanonut julkisuudessa jotain, oikeastaan ihan mitä tahansa.
 – On paljon ihmisiä, jotka vihaavat minua ihan vain vihaamisen ilosta. Ei ole mitään väliä sillä, mitä sanon tai teen, Auvinen sanoo.
 – Juttu on se, että minä vitutan.
 Pahimmillaan törkyä voi sataa sadan viestin päivävauhtia. Eniten postia lähettävät keski-ikäiset miehet.
 – Keskeistä viesteissä on miten toi ämmä kehtaa -ajattelu. “Miksei se ymmärrä olla hiljaa? Anna nyt, kun miehet puhuu. Kuules tyttö, kun mä selitän sulle, että eihän maailma näin toimi”.
 Mikä Auvisessa sitten ärsyttää? Ehkä se, että hän on anarkisti. Hänelle anarkismi tarkoittaa ennen kaikkea radikaalia tasa-arvoa. Auvinen on vegaani, feministi ja antifasisti, joka yrittää purkaa epätasa-arvoa ihmisten ja eläinten, sukupuolten sekä etnisten ryhmien välillä.
 Näiden asioiden vuoksi hän on vallannut taloja, istunut putkassa ja osoittanut mieltä. Auvinen ei pelkää sanoa, mitä hän asioista ajattelee. Syyskuun lopussa häneltä ilmestyy tietokirja, jossa hän ennustaa lihantuotannon loppua. Jos tutut merkit pitävät paikkansa, siitä syntyy takuuvarma paskamyrsky.
 Paitsi ärsyttää Auvinen osaa myös esiintyä, perustella, puhua ja vakuuttaa. Joku sanoisi, että hän on karismaattinen. Miten Suvi Auvisesta tuli Suvi Auvinen? Se on merkillinen matka, joka on vaatinut muun muassa uskoontulon ja profetoimista.
 Duunariperheessä syötettiin pihan lapset
 Suvi Auvinen kasvoi lahtelaisessa duunariperheessä, jossa lapset saivat valvoa vaali-iltoina niin myöhään kuin halusivat. Silloin keskusteltiin, keitä oli tullut valituiksi ja millaisia vaikutuksia valinnoilla oli arkeen.
 Kun Suvi Auvinen aloitti koulun, Suomessa alkoi lama. Auvisen vanhemmilla oli kuitenkin töitä. Isä oli varaosamyyjä ja äiti kirjapainoalalla. Kaikkien asiat eivät olleet yhtä hyvin.
 – Oli selvää, että pihan lapsia haalittiin meille syömään, koska ajateltiin, että he eivät välttämättä saa ruokaa kotona. Vanhemmat opettivat solidaarisuutta. Siitä, mitä meillä on, pitää antaa niille, joilla on vähemmän. En ajatellut, että se on politiikkaa, vaan sitä, mitä ihmiset tekevät.
 Auvinen sai ateistisen kasvatuksen. Kun hän tuli teini-ikään, hän meni kuitenkin rippileirille, koska kaikki muutkin menivät.
 Suvi Auvinen ryhtyi vegaaniksi kuutisen vuotta sitten. Hänelle vegaanius yhdistää huolen ilmastonmuutoksesta ja eläinoikeusajattelun.  – Eläimet ovat ainoa marginalisoitu ryhmä, joka ei mitenkään voi ajaa omaa asiaansa. Mårten Lampén / Yle
 Auvinen alkoi profetoida 15-vuotiaana
 Leirillä puhuttiin tutuista asioista vakuuttavasti: Toisista täytyy pitää huolta ja globaali empatia on tärkeätä. Auvinen ajatteli, että tämä on hänen juttunsa ja tuli uskoon.
 Kun evankelisluterilainen kirkko alkoi tuntua tylsältä, hän päätti käydä pienen karismaattisen seurakunnan kokouksessa.
 – Ihmiset puhuivat siellä kielillä, kaatuilivat ja olivat hurmiossa. Katsoin meininkiä ja ajattelin, että nämä ovat pähkähulluja. En tule tänne enää ikinä. Seuraavalla viikolla olin siellä taas.
 Auvinen liittyi Lahden seudun seurakuntaan ja alkoi käydä kokouksissa kuutena iltana viikossa.
 Seurakunnassa ajateltiin, että Jumala antaa ihmisille erilaisia armolahjoja. Auvisesta uskottiin, että hän pystyy kuulemaan Jumalan äänen ja välittämään sen muille. Samaan uskoi vilpittömästi myös Auvinen. Hän alkoi profetoida 15-vuotiaana.
 Auvinen kävi eri seurakuntien tilaisuuksissa. Niissä ihmiset tulivat kysymään, voisiko hän rukoilla heidän puolestaan ja kuunnella, oliko Herralla jotain sanottavaa heille. Auvinen arvioi profetoineensa muutamalle sadalle ihmiselle.
 – Olen kantanut siitä syyllisyyttä, miettinyt, mitä olen sanonut ihmisille. Toisaalta ajattelen, että jos on aikuinen ja ottaa 15-vuotiaalta elämänohjeita, pitää mennä myös itseensä. Uskon, että asiat, joita olen sanonut, ovat olleet hyvin yleispäteviä. Jotain sellaista kuin, "älä kanna taakkaa menneistä vaan vapaudu kohti tulevaa". Sellaisesta ei ole mitään haittaa kenellekään.
 Jälkikäteen Auvinen on ajatellut, että profetoinnissa oli kyse meedioiden ja mentalistien käyttämästä cold reading -tekniikasta.
 – Pyrit lukemaan ihmisen ilmeitä ja eleitä ja lähdet kalastamaan, että: “Musta tuntuu, että Herra haluaa sanoa sulle, että sulla on taakkoja elämässä." Sitten katsot, miten ihminen reagoi ja kalastat lisää. En tietenkään silloin ajatellut, että teen niin, mutta jälkikäteen mietittynä harjoitin tekniikkaa useamman vuoden.
 Suvi Auvinen on tatuoinut käsiinsä lempikirjailijoidensa Samuel Beckettin ja Douglas Adamsin ajatukset: Epäonnistu paremmin ja älä panikoi. Mårten Lampén / Yle
 Auvinen kuvailee nyt jo lakkautettua Lahden seudun seurakuntaa erittäin autoritaariseksi.
 – Sitä johti neljän miehen vanhemmisto, joka päätti kaikesta. Toiminnassa ei ollut demokratian hitustakaan. Kun kerroin, että lähden Järvenpään vapaaseurakuntaan, miehet pitivät minulle puhuttelun ja kertoivat, että olen hylkäämässä Jumalan tien.
 Auvinen oli tuolloin 17-vuotias. Jälkikäteen hän kertoo ihmetelleensä, miten aikuiset miehet voivat käyttää sellaista valtaa pikkutyttöön.
 – Näin, miten käy, jos pienelle joukolle ihmisiä antaa liikaa valtaa. Se lähtee hyvin usein ja nopeasti huonoon suuntaan.
 "Odotin, että helvetti nielee minut"
 Auvisen usko alkoi karista, kun hän aloitti nukketeatteriopinnot Turun taideakatemiassa vuonna 2006. Hän ei kyennyt näkemään opiskelukavereitaan pahoina ja syntisinä, sellaisina kuin seurakunnassa oli väitetty.
 Auvinen päätti irtisanoutua seurakunnasta. Usko ei kuitenkaan loppunut heti.
 – Ensimmäiset puoli vuotta odotin, että maa allani aukeaa ja helvetti nielee minut, koska olin hylännyt Jeesuksen.
 Auvinen on kastettu kolmesti. Ensin vauvana, sitten karismaattisessa seurakunnassa ja sen jälkeen vielä vapaakirkossa. Hän pesi kasteet pois Hämeenlinnan lähellä sijaitsevassa Katumajärvessä.
 Uskossa hän ehti olla neljä vuotta. Vanhemmille ajanjakso oli järkytys. He olivat tyttärestään huolissaan, mutta päättivät luottaa ja antaa tämän tehdä itse omat johtopäätöksensä. Siitä Auvinen on kiitollinen.
 – Se mihin olen päässyt, mihin pystyn ja miksi uskon itseeni, johtuu kasvatuksesta, jonka olen saanut. Minulla on mielettömän upeat vanhemmat, jotka ovat aina kannustaneet ja tukeneet minua.
 Auvinen ajattelee, että uskoontulossa oli kyse teinikapinasta. Hän ei kuitenkaan kadu sitä, mitä hän kutsuu “jeesussekoiluksi”. Se on ollut yksi niistä asioista, jotka ovat tehneet hänestä sen, mitä hän nyt on.
 – Opin, miten ihmisille puhutaan vetoavasti, miten heille puhutaan, jos halutaan, että he kuuntelevat ja ottavat asian vastaan.
 Jos vanhat merkit pitävät paikkansa, Suvi Auvisen syyskuun lopussa julkaistava kirja saa törkypostin lähettäjät liikkeelle.  Mårten Lampén / Yle
 Poliisit tulivat moottorisahalla välikaton läpi
 22-vuotiaana Auvinen vaihtoi autoritaarisen seurakunnan aktivistien yhteisöön. Taiteilijoilla ei ollut Turussa riittävästi työtiloja ja Auvinen päätti tehdä asialle jotain.
 Auvinen ja hänen ystävänsä valtasivat kesäkuussa 2006 kaupungin omistaman tyhjän talon Turun Ratapihankadulla. Valtaajat yrittivät neuvotella kaupungin kanssa kiinteistön vuokrauksesta. Turhaan.
 Juhannuksen jälkeen paikalla olivat poliisit ja edessä häätö. Aktivistit olivat linnoittautuneet talon vintille ja poliisit tulivat moottorisahalla välikaton läpi.
 – Se oli täysin käsittämätöntä. He olivat valmiita ennemmin tuhoamaan talon kuin antamaan sen meidän ja kaupunkilaisten käyttöön.
 Valtaajat otettiin kiinni ja vietiin putkaan. Auvisen ajatus siitä, että laki olisi yhtä kuin moraali, mureni.
 – Myöhemminkin, kun olen nähnyt, miten meidän yhteiskunnassamme kohdellaan eläimiä, olen havahtunut siihen, että se, mikä on laillista, ei läheskään aina ole eettistä.
 Auvisesta kasvoi anarkisti. Hänen mielestään esimerkiksi eläin- tai siirtolaiskysymyksen kohdalla pitäisi miettiä, että jos laki on väärässä, ihmisten moraalinen velvollisuus on toimia sitä vastaan.
 – Historian kuluessa on nähty paljon tätä: Yksilöt ovat toimineet moraalitonta lakia vastaan ja laki ja yhteiskunta ovat pikkuhiljaa muuttuneet.
 Suvi Auvinen 35-vuotias aktivisti, toimittaja, bloggaaja ja tietokirjailija. Anarkisti, joka uskoo radikaaliin tasa-arvoon. Lisäksi vegaani, feministi ja antifasisti. Osallistunut myös talonvaltauksiin. Valmistunut lastenohjaajaksi Lahden Diakoniainstituutista 2003, teatteri-ilmaisunohjaajaksi Turun taideakatemiasta 2007 ja teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta 2011. Perusti kasvissyöntiä edistävän Vegefirma-yrityksen 2017. On Vegemessuja järjestävän yrityksen toimitusjohtaja. Toimii Ellun kanat -viestintätoimistossa yritysvastuun sparraajana. Kirjoitti  Lihan loppu  -tietokirjan, joka ilmestyy 28.9.
 Anarkistina Auvinen ei luota edustukselliseen demokratiaan.
 – Edustuksellisella demokratialla on saatu hyviä asioita aikaan, mutta me olemme nyt siinä pisteessä, että se ei enää riitä, ei ainakaan yksin. Pitää vaatia nopeampia ja rohkeampia tekoja.
 Näin siksi että ilmastonmuutos painaa päälle. Paradoksi on tämä: Auvisen mielestä kiire on niin kova, että ei ole aikaa jäädä odottelemaan anarkistista ihanneyhteiskuntaa. On nopeampaa käyttää niitä edustuksellisia keinoja, joita jo on, kuin kumota järjestys ja aloittaa nollasta.
 – Minun mielestäni kuitenkin poliittinen mielikuvitus pysähtyy, jos ajattelemme, että pelkkä äänestäminen riittää.
 Suvi Auvinen ajattelee, että ilmastonmuutos pakottaa toimimaan nopeasti. – Ei ole varsinaisesti väliä, mitä keinot ovat tai minkä ideologian tai ismin alla ne ovat, kunhan ne ovat tehokkaita ja reiluja kaikille. Mårten Lampén / Yle
 Käänsikö Auvinen takkinsa...
 Talonvaltausvuosien jälkeen Auvinen valmistui teatteritaiteen maisteriksi, teki toimittajan töitä, sai lapsen, ryhtyi vegaaniksi ja kiinnostui yhä enemmän eläinoikeuksista.
 Parin viime vuoden aikana on tapahtunut kaksi erikoista asiaa. Ensin Auvisesta tuli toimitusjohtaja. Sitten kokoomustaustainen viestintätoimisto Ellun kanat kertoi rekrytoineensa hänet riveihinsä.
 Käänsikö anarkisti takkinsa? Sitä ihmettelivät muutkin. Auvinen kertoo saaneensa palautetta, että hän on tekopyhä ja myynyt sielunsa.
 – Ai että tällainen anarkisti meillä, Auvinen kuvailee asennetta.
 – Ikään kuin olisi olemassa joku setti ammatteja, jotka sopivat anarkisteille.
 Auvinen kertoo noudattavansa efektiivistä altruismia. Tarkoituksena on määrittää, mikä on se suurin hyvä, johon voidaan päästä ja miettiä sen jälkeen, miten päämäärään päästään mahdollisimman tehokkaasti.
 – Me elämme maailmassa, jossa meillä on hyvin, hyvin kiire tehdä isoja muutoksia. Olen miettinyt, missä minun osaamisellani saa nopeiten tehokkainta muutosta aikaiseksi.
 Yksi tapa tehdä asioille jotain oli alkaa järjestää Vegemessuja vuonna 2017. Heti ensimmäisten jälkeen kävi selville, että käynnissä on vegebuumi, messut kasvavat ja niitä pyörittämään tarvitaan firma. Niinpä Auvinen leipoi itsestään toimitusjohtajan.
 – Yritystoiminta on minulle yksi työkalu lisää siinä pakissa, jota olen käyttänyt. On ollut talonvaltaamista, puhumista mielenosoituksissa, kirjoittamista. Yritystoiminta on samaa jatkumoa.
 Auvinen kertoo, että syyskuussa neljättä kertaa järjestettävien Vegemessujen idea on tavoittaa ihmisiä, jotka eivät ole vegaaneja tai kasvissyöjiä.
 – Globaalissa eläinoikeusliikkeessä puhutaan yhä enemmän siitä, että pitäisi luopua go vegan -viestistä ja ryhtyä sanomaan, että vähentäkää lihansyöntiä. Se tuntuu vaillinaiselta, mutta se on efektiivistä altruismia. Sillä saavutetaan muutos nopeimmin.
 Teatteriopinnoissa Suvi Auvinen oppi, ettei ole mitään väliä sillä, mitä muut ajattelevat hänestä. – Ja tietenkin opin perusesiintymistaitoja, joista on todella paljon hyötyä, kun haluaa puhua ihmisille ja vaikuttaa heihin. Mårten Lampén / Yle
 ...vai onko hän ovela?
 Samasta on kyse Ellun kanoissa. Auvinen ei halua puhua vain niille ihmisille, jotka jo ovat samaa mieltä hänen kanssaan.
 – Yritän päästä paikkoihin, joissa minua kuuntelevat ihmiset, jotka eivät vielä ajattele niin kuin minä ajattelen. Ja mikä olisi silloin parempi paikka kuin kokoomuslainen viestintätoimisto?
 Auvinen ei saa toimistosta kuukausipalkkaa. Hän tekee sparrauskeikkoja yritysvastuun parissa. Kun toimisto on lähettämässä tarjousta asiakkaalle, he voivat kysyä ensin Auvisen mielipidettä.
 – Saatan silloin sanoa, että minusta tätä ei pidä tehdä näin ja kyseenalaistaa yrityksen oikeuden olla olemassa. Voin esimerkiksi ehdottaa, että yrityksen pitäisi muuttaa liiketoimintaansa näin ja näin.
 Auvinen kuvailee työtä antoisaksi mutta myös pelottavaksi.
 – Minulle on paljastunut se, millä kaikilla tavoilla viestintätoimistot käyttävät valtaa meidän yhteiskunnassamme. Olen alkanut lukea uutisia eri tavalla ja miettiä, kuka hyötyy kohusta, kuka sen on masinoinut.
 Auvinen ajattelee, että kapitalismi ei ole kestävä talousjärjestelmä ja että pitkällä tähtäimellä siitä pitää päästä eroon, mutta siihen asti Auvinen näkee yrityksissä mahdollisuuden.
 – Mikään ei ole niin ketterä muutoksessa kuin yritys, jos se näkee, että sillä on mahdollisuus tehdä rahaa.
 Siksi hän haluaa olla siellä, missä voi kirittää talouselämää vastuullisuuteen.
 Auvinen kertoo, ettei hänen sanomisiaan ole Ellun kanoissa yritetty himmailla. Ei edes silloin, kun hän kirjoitti toimistolle blogitekstin, jossa väitti, että meidän on helpompi kuvitella maailman loppu kuin kapitalismin loppu.
 Auvisen mielestä pesti Ellun kanoissa on vaihtokauppa, joka hyödyttää molempia.
 – He näyttävät, että he ovat tällainen rohkea toimisto, joka ei pelkää ottaa oikeita toisinajattelijoita sinne.
 Kun Suvi Auvinen tuli opiskelemaan Teatterikorkeakouluun ja muutti Helsinkiin, kaupunki ei tuntunut heti omalta. Linnunlaulun silta oli tärkeä paikka: sieltä saattoi katsella Turkuun meneviä junia.  Mårten Lampén / Yle
 "Toivo on kamppailulaji"
 Auvinen on kirjoittanut  Lihan loppu  -nimisen tietokirjan. Se julkaistaan syyskuun lopussa.
 Kirjassa Auvinen pohtii, mitä lihantuotannolle tapahtuu tulevaisuudessa. Se on kohtalonkysymys. Vuonna 2050 maapallolla on lähes 10 miljardia ihmistä. Planeetalta loppuu tila ruokkia väestöä lihalla, ja siksi Auvinen esittää siirtymistä kohti kasvipohjaista tuotantoa.
 – Lihansyönti nykyisessä mittakaavassa ja liha nykyisellä tavalla tuotettuna on väistämättä tiensä päässä.
 Auvinen uskoo, että käynnissä on jo muutos, joka lopulta johtaa siihen, että kolmen vuosikymmenen päästä me katsomme ruoantuotantoa eri tavalla.
 – Siihen ei tarvita mitään ideologiaa. Se on kylmä fakta. Näin tämä ei voi jatkua.
 Sitä Auvinen ei osaa ennustaa, milloin viimeinen pihvi syödään, mutta siitä hän on varma, että lihansyönti vähenee ratkaisevasti.
 Auvisella on itseironiaa. Hän on markkinoinut kirjaansa sloganilla Lihan loppu tulee – oletko valmis? Huumorintajun lisäksi hänellä on jo aavistus siitä, millaisen porun kirja aiheuttaa.
 – Ihmiset, jotka eivät lue kirjaa, sanovat, että älytöntä utopiaa. “Nyt minä ainakin syön tuplamäärän lihaa. On minun henkilökohtainen valintani, mitä minä syön”.
 Juuri tätä näkemystä Auvinen kirjassaan opponoi. Niin kauan kuin ruoantuotanto on sidottu ilmastonmuutokseen ja globaaleihin kysymyksiin, se, mitä kukin syö, ei ole yksityinen vaan yhteinen asia. Ja ilmastonmuutoksen suhteen on jo kiire.
 – Me ei puhuta vuosikymmenistä, vaan vuosista, jopa kuukausista, mitä meillä on aikaa muuttaa asioita.
 Onko meillä enää toivoa? Mitä Auvinen ennustaa?
 Toivo on Auvisen mielestä kamppailulaji.
 – Kun siitä luovutaan, kaikki on mennyttä. Niin kauan kuin me pyritään parempaan ja ajatellaan, että meidän täytyy toimia, että meillä on vastuu, niin kauan ei ole myöhäistä.
 Suvi Auvinen saa paljon vihapostia. – Siinä vaiheessa, kun alan pelätä ja rajoittaa sanomisiani sen vuoksi, millaista kuraa saan osakseni, siinä vaiheessa ne terroristit voittavat, hän sanoo häntä uhkailevista ihmisistä. Mårten Lampén / Yle
 Lue lisää
 Perjantai: Olemme lihansyöjiä (Vieraana mm. Suvi Auvinen)

Anarkisti Suvi Auvinen oli 15-vuotiaana uskossa ja profetoi: "Opin puhumaan vetoavasti" – nyt hän ennustaa lihantuotannon loppua


Summary: Yle tapasi Nuukissa nuoria, jotka kampanjoivat ilmastonmuutosta vastaan maailman suurimmalla saarella.

Sascha Blidorf,  19
 "Olen järjestänyt mielenosoituksia pitkin tätä vuotta. Aloitin ensinnäkin siksi, että ruotsalainen  Greta Thunberg  inspiroi minua.
 Minusta grönlantilaiset eivät ota ilmastonmuutosta riittävän vakavasti ja haluan saada ihmisten silmät avautumaan ja heidät muuttamaan käsitystään.
 Tilanne on vakava.
 Olen huomannut, että sää on muuttunut todella paljon. Jääkarhut ovat tulleet lähemmäksi kaupunkeja, koska on vähemmän jäätä.
 Sascha Blidorf. Juha Kivioja / Yle
 Ajattelen ilmastonmuutosta paljon. Söin vuoden ajan vain lihaa, joka oli Grönlannista, en mitään maahan tuotua lihaa, kuten nautaa tai porsasta. Harkitsen entistä tarkemmin mitä ostan, esimerkiksi purukumia ostaessani. Tutkin, onko tavarassa muovia. Käytän vain kangaskasseja.
 Poliitikot eivät ota tilannetta vakavasti. Heistä monet muut asiat ovat tärkeämpiä, kuten itsenäisyys. Grönlanti ei voi nyt itsenäistyä, mutta siitä he vain jauhavat. Jospa he puhuisivatkin itsenäisyyden sijaan ilmastosta.
 Kävin Kööpenhaminassa kesäkuun vaalien alla, tapasin politikkoja. Minulle jäi erityisesti mieleen eräs poliitikko. Hän oli hyvin pelottava. Hän sanoi, ettei hän aio pakottaa ihmisiä tekemään mitään eri tavalla ilmaston takia. Mutta jos aiot muuttaa asioita, miten muuten voit tehdä sen?
 Toivon, että poliitikot muuttaisivat suhtautumistaan ilmaston lämpenemiseen ja nostaisivat sen tärkeimmäksi asiakseen.
 Me voimme osoittaa mieltämme vaikka koko ajan, mutta heidän täytyy tehdä päätökset."
 Nick Thorleifsen, 18
 Nick Thorleifsen. Juha Kivioja / Yle
 "Meillä oli pitkät talvet, kun olimme lapsia. Nuukissa oli rannalla jäätä pitkälle kevääseen.
 Vuorenhuiput olivat ympäri vuoden lumen peitossa. Nyt jää sulaa aiemmin eikä lunta sada yhtä paljon kuin ennen.
 Lämpötilat ovat aivan toisenlaiset kuin lapsuudessani.
 Työskentelin kesällä verstaalla, jossa muut työntekijät olivat tanskalaisia. He sanoivat, että sää oli täällä lämpimämpi kuin Tanskassa.
 Olen eniten huolissani merenpinnan noususta. On puhuttu, että se voi pahimmillaan nousta 7 metriä. Se vaikuttaisi rannalla oleviin kaupunkeihin, Kööpenhaminaankin. Koko Hollantiin. Mietin kovasti, mitä meillä on edessämme."
 Kiki Godtfredsen,  18
 Kiki Godtfredsen. Juha Kivioja / Yle
 "Kun olimme lapsia, leikimme lumessa. Teimme kaikenlaista taidetta lumesta, sillä lunta oli aina kainaloihin asti. Teimme liukumäkiä. Laskimme niitä liukurilla alas. Olen huomannut, että lasten on vaikeampaa tehdä liukumäkiä, koska lunta on vähemmän.
 Etelä-Grönlannissa alkaa olla samanlainen sää kuin Tanskassa.
 Ajattelen paljon ilmastonmuutosta. Mielestäni kaikkien tulisi ajatella. Tämä on meidän kaikkien yhteinen ongelma.
 Haluaisin, että päättäjät puhuisivat enemmän siitä, miten tämä ratkaistaan. Kirjoitamme tänä syksynä kirjeen Grönlannin parlamenttiin. Haluamme saada heidät kuuntelemaan meitä."
 Lue myös:
 "Olen vastuussa ilmastonmuutoksesta" – Pia, Ajay ja Antoni osoittavat mieltään eri puolilla maailmaa, koska peli ei ole vielä menetetty
 Ilmastoaktivisti Greta Thunberg ilmoitti New Yorkissa
marssijoiden tekevän muutosta – osallistujia arviolta 250 000

Lunta ei riitä leikkeihin kuten ennen ja jääkarhut tulevat lähemmäksi – Grönlantilaiset nuoret ovat jo nähneet ilmaston muuttuvan


Summary: Kapellimestareista on tullut orkestereiden mainostettuja keulakuvia, joilla houkutellaan nuorta yleisöä.

Pianisti  Iiro Rantala  tunkee pyyhkeitä flyygeliin ja lupaa, ettei vahingoita kaupungin omaisuutta. Taiteellinen johtaja, ylikapellimestari  Eero Lehtimäki  juoksee kesken johtamisen salin sivuovesta ulos. Hän tulee hetken päästä takaisin klarinettia soittaen.
 Tuossa tilanteessa ei ole kyse soittajien keskinäisestä hupailusta harjoituksissa, vaan Joensuun kaupunginorkesterin syyskauden avajaisgaalasta.
 Joensuussa on alkanut uusi musiikillinen aikakausi.
 Joensuun kaupunginorkesterin uusi kapellimestari, 30-vuotias Eero Lehtimäki sai ensimmäisessä konsertissa yleisön näppeihinsä juuri kuten markkinointikoneisto toivoikin.
 Hän on yllättänyt, rikkonut rajoja ja ottanut yleisönsä.
 – Kyllä se yleisöstä tuleva energia jää pyörimään. Konsertin jälkeen olo on oikeastaan samanlainen kuin jouluaattoiltana. Ei malttaisi mennä nukkumaan, Lehtimäki sanoo.
 Joensuun kaupunginorkesteri harjoittelee ja esiintyy Carelia-salissa. Heikki Haapalainen / Yle
 Konserttisalissa ja sen ulkopuolella Lehtimäki haluaa olla yksi meistä. “Meidän Eero”. Yleisöäkin hän puhuttelee mieluummin yhteisöksi kuin yleisöksi.
 Uusi kapellimestari tuli lähelle yleisöä jo hyvissä ajoin ennen ensimmäistä konserttia. Avauskonserttia mainostettiin hänen kasvoillaan isoissa katumainoksissa.
 Kapellimestareista on Suomessakin tullut “staroja”, joihin orkesteri henkilöityy.
 Disneyn piirretty kolahti
 Kapellimestari, klarinetisti ja akustiikan diplomi-insinööri Eero Lehtimäki vaikuttui musiikista jo lapsena.
 – Me katsoimme veljeni kanssa kirjaimellisesti puhki VHS-kasetin, jossa oli Disneyn piirretty nimeltään Fantasia. Oli hienoa, että siinä tykitellään menemään  Igor Stravinskyn  Kevätuhria.
 Helposti innostuva nuori mies hypähtää kesken haastattelun nojatuolista hotellin aulassa olevan pianon ääreen ja lupaa demonstroida Stravinskyä. Tällä kertaa se ei onnistu. Piano on lukossa.
 Vaaleatukkainen ja herkästi hymyilevä Eero Lehtimäki on syntynyt Espoossa ja kasvanut Lohjalla. Nykyisin hän asuu Helsingissä.
 Lehtimäki on valmistunut sekä klarinetistiksi että bassoklairinetistiksi Helsingin konservatoriosta. Orkesterinjohtoa hän on opiskellut sekä Sibelius-Akatemiassa että Wienissä. Suomessa opettajina ovat olleet huippunimet  Jorma Panula ,  Atso Almila  ja  Hannu Lintu .

Eero Lehtimäki viihtyy luonnossa ja vesillä. Lea Joutsensaari / Yle
 Eero Lehtimäki teki läpimurtonsa johtamalla Mariinski-teatterin orkesteria äärimmäisen lyhyellä, parin minuutin varoitusajalla Turun Musiikkijuhlilla vuonna 2016.
 Hän oli tuolloin musiikkijuhlien mestarikurssilla ja johti konsertin avausnumeron kapellimestari  Valeri Gergijevin  pyynnöstä ja puolesta.
 Kaiken tämän lisäksi Lehtimäki valmistui akustiikan diplomi-insinööriksi viime keväänä Aalto-yliopistosta.
 – Sinne menin jo vuonna 2007 suoraan lukiosta. Vanhemmat olivat sitä mieltä, että on oltava “oikea” ammatti, vaikka ovatkin aina tukeneet upeasti kaikessa. Aloitin yhtä aikaa elektroniikan ja klarinetin opinnot.
 Lehtimäki “runttasi" viime vuonna diplomi-insinööritutkinnon valmiiksi. Diplomityö pysyi salassa perheeltä ja oli äitienpäiväyllätys.
 Monta tahtipuikkoa tulessa
 Eero Lehtimäki käy tällä hetkellä johtamassa useita orkestereita eri puolilla maata. Matka suuntautuu Joensuun lisäksi muun muassa Poriin, Tampereelle ja Tapiolaan. Hän on myös Brinkhall soi -festivaalin taiteellinen johtaja.
 – Se on minun arkeani. Koko ajan muun muassa valmistaudutaan tuleviin konsertteihin ja suunnitellaan tulevien kausien ohjelmistoa. Siinä kulkee mukana vielä oma klarinetin soitto. Onneksi sain nuo insinööriopinnot valmiiksi.
 30-vuotias kapellimestari ja taiteellinen johtaja myöntää, että joskus työmäärä käy liian raskaaksi.
 – Keväällä oli töitä ehdottomasti liian paljon. Kävin vain kääntymässä kotona. Heinäkuussa katsoin, että edellinen viikon jakso kotona oli huhtikuussa.
 Esimerkkinä työtahdista hän kertoo yhden viikon ohjelman viime keväältä.
 – Silloin johdin kolmea eri kaupunginorkesteria samalla viikolla. Alkuviikosta olin Jyväskylässä, sen jälkeen Kuopiossa ja sitten Joensuussa. Sen päälle tuli vielä soittokeikkaa ja Japanin kiertue.
 Kapellimestareista tullut ilmiö
 Julkisuudessa nuoresta kapellimestarista on käytetty sanoja yleisnero, huippumuusikko, kapellimestarinero, ilmiö.
 Kapellimestarin hehkuttaminen ja orkesterin markkinoinnin rakentaminen yhden henkilön varaan on noussut ilmiöksi myös Suomessa. Se on lähtenyt Yhdysvalloista ja levinnyt Eurooppaan.
 – Kyllä näin on monessa suomalaisessa kaupungissa, esimerkiksi  Jaakko Kuusisto  Kuopiossa,  Santtu-Matias Rouvali  Tampereella ja Eero Lehtimäki Joensuussa, kertoo Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n toiminnanjohtaja  Helena Värri.
 Sinfoniaorkestereiden etua ajavan yhdistyksen toiminnanjohtaja kuitenkin korostaa, ettei orkesteri saa jäädä kapellimestarin varjoon.
 – Kaikkein tärkeintä on musiikki ja yhteistyö. Kapellimestarin pitää pitää huolta, että orkesteri tulee hyvin esille. Emme halua varsinaista tähtikulttia tänne, se nyt on vaan markkinointi mennyt sellaiseksi.
 Helena Värri on tyytyväinen nuoriin kapellimestareihin.
 – Onneksi nämä tyypit ovat nykyisin fiksuja eivätkä sellaisia diktaattorikapellimestareita.
 Kapellimestari vaihtoi ajatuksia pianisti Iiro Rantalan kanssa Joensuun kaupunginorkesterin harjoituksissa. Heikki Haapalainen / Yle
 Voimaa joogasta ja vesiltä
 Kapellimestarin ja muusikon ammatti on paitsi henkisesti myös fyysisesti raskasta. Tahtipuikon heiluttaminen vaikuttaa kevyeltä hommalta, mutta käy erityisesti ylävartaloon. Työn vastapainoksi Eero Lehtimäellä on kaksi keinoa ylitse muiden.
 – Joogamatto kulkee aina mukana, vaikka olisin vain yhden yön hotellissa. Tykkään tehdä astangajoogasarjan aina aamulla. Se saa mielen pysähtymään ja se on myös hyvä kropalle.
 Uudempi harrastus on purjehtiminen. Lehtimäki liittyi Teekkaripurjehtijoihin. Myös ystävät vievät veneelleen.
 – Se on ihan uusi hurahdus, josta olen unelmoinut jo pitkään. Siinä pääsee irti ja on luonnon armoilla. Tykkään siitä ajatuksesta, että jos ei tuule niin sitten ei tuule. Siihen ei voi vaikuttaa.
 Henkisesti Eero Lehtimäki haluaa olla joskus “vanha viisas ukkeli”
 – On kiva tehdä hienompaa ja isompaa, mutta toivon ja tavoittelen viisautta, kasvua ihmisenä ja tekijänä. Luen paljon ja haluan ymmärtää, miten maailma toimii ja sitten tuoda ne tarinat musiikkiin.
 Kapellimestari Eero Lehtimäki on jo saanut paljon aikaiseksi, mutta toki nuorella miehellä riittää unelmia ja haaveita.
 – Koen jotenkin itseni pikkupojaksi. Olen innostunut ja utelias ja paljon on vielä etsittävää ja tutkittavaa tässä matkassa, joka ei lopu ikinä. Esimerkiksi ooppera kiinnostaa, kertoo Lehtimäki ja hymyilee leveästi päälle.
 Lue myös:
 Analyysi: Paraskin kapellimestari kohtaa työssään vastarintaa – Hannu Linnun ja Kansallisoopperan suhteen näyttää hyvältä
 Suomalainen Dalia Stasevska sai pestin BBC:n orkesterista, kun nuoret naiset jyräävät kapellimestareina – "Päivääkään nuorempi en haluaisi olla"

Kapellimestari Eero Lehtimäki on joogamattoa mukanaan kantava "yleisnero" – tähtikultti rantautui suomalaiseen taidemusiikkiin


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Keksinnöillä torjutaan ilmastonmuutosta – Biohiilen avulla sidotaan hiilidioksidia
 Start-up-yrittäjä  Henrietta Kekäläinen  kaivaa esille purkin, jonka sisältö näyttää mustilta lakritsipaloilta.
 Kokkareet ovat biohiiltä, jota Kekäläisen  yritys valmistaa Kaliforniassa ruuantuotannossa syntyvästä jätteestä .
 Hiilen valmistus sitoo hiilidioksidia. Hiiltä voidaan käyttää pelloilla, lääketeollisuudessa, kosmetiikassa tai vedenpuhdistuksessa.
 Lumi ei riitä ja jääkarhut tulevat lähemmäksi – Tapasimme nuoria Grönlannissa
 Nick Thorleifsen, Kiki Godtfredsen ja Sascha Blidorf kampanjoivat ilmastonmuutosta vastaan Grönlannissa.  Juha Kivioja / Yle
 Nuukissa on nuoria, jotka kamppailevat ilmastonmuutosta vastaan maailman suurimmalla saarella. Eniten heitä huolestuttaa poliitikkojen välinpitämättömyys.
 19-vuotias  Sascha Blidorf  toivoo, että itsenäistymisen sijaan puhuttaisiin ilmastosta.  Ylen kirjeenvaihtaja Kirsi Heikel kävi Grönlanniss a.
 Mitä kuuluu Airiston Helmelle? Talousrikoksista epäilty yhtiö saa myydä saariaan, koska poliisilla on takavarikossa riittävästi käteistä
 Airiston Helmen omistamalla Säkkiluodolla sijaitsee helikopterikenttä. Arkistokuva. Eino Kossila / Yle
 Airiston Helmen ratsioista tulee sunnuntaina kuluneeksi vuosi.  Esitutkinta on edelleen pahasti kesken , ja sen on arvioitu valmistuvan ensi vuonna.
 Uusin käänne Airiston Helmen tapauksessa tapahtui kuukausi sitten, kun yhtiö myi kaksi omistamaansa kiinteistöä turkulaiselle liikemiehelle.
 Turkulainen taloyhtiö kielsi Airbnb-vuokrauksen jo ennen kuin talo oli edes valmis – Myöhemmin se olisi ehkä ollut mahdotonta
 Turkulainen taloyhtiö kielsi lyhytaikaisen vuokrauksen jo ennen talon valmistumista. AOP
 Turussa on valmistunut suomalaisittain vielä  melko poikkeuksellinen taloyhtiö : yhtiön säännöissä Airbnb-tyyppinen lyhytaikainen vuokraustoiminta on kielletty ilman poikkeuslupaa.
 Kiinteistöliiton mukaan Suomessa on vain kourallinen uudiskohteita, jotka ovat kieltäneet lyhytaikaisen vuokrauksen.
 Taloyhtiön näkökulmasta kielto on järkevää tehdä heti, jos ollenkaan. Kun asunnot on myyty, myös rajoitusten läpivieti on vaikeampaa.
 Kulttuurivieras Suvi Auvinen: "Lihansyönti on väistämättä tiensä päässä"
 Suvi Auvinen Mårten Lampén / Yle
 Suvi Auvinen  on entinen uskovainen ja nykyinen anarkisti. 15-vuotiaana hän profetoi karismaattisessa liikkeessä.
 Nyt hän ennustaa lihantuotannon loppua.  Miten hänestä kasvoi aktivisti, joka yrittää pelastaa maailman, mutta saa miesten vihat päälleen?
 Kylmää tuulta
 Yle
 Sunnuntaina puhaltaa kylmä ja puuskainen pohjoistuuli. Pohjoisvirtauksessa kulkee pilvilauttaa ja varsinkin lännessä aurinko voi näyttäytyä.
 Paikoin tulee sadekuuroja, Lapissa ja itärajan pinnassa myös räntäkuuroja. Yöt ovat hyvin kylmiä ja pakkasta tai hallaa esiintyy suurimmassa osassa maata. Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Ilmastonmuutosta torjutaan suomalaisen start-upin avulla, taloyhtiö kielsi Airbnb-vuokrauksen, sää on kylmä ja tuulinen


Summary: Psykoterapialla voi joskus olla myös vakavia haittoja, sanoo linjajohtaja Jan-Henry Stenberg HUS:ista.

Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiiri

Tästä on kyse Psykoterapia on tutkitusti hyödyllistä ja riittämättömästi käytetty hoito Eri tutkimuksissa 3-15 prosenttia saa haittavaikutuksia psykoterapiasta Brittitutkimuksessa 5,2 prosenttia kertoi saaneensa pitkäaikaisia haittoja Yle Perjantai etsii tarinoita siitä, kun terapia on epäonnistunut
 Joka toinen suomalainen kärsii elämänsä aikana  mielenterveyden oireista , jotka haittaavat toimintakykyä. Joka viides meistä kokee  mielenterveyden häiriön .
 Kelan kuntoutuspsykoterapia n saajia on yli kolme kertaa enemmän kuin kymmenen vuotta sitten.
 Psykoterapia on aivoihin ja mieleen vaikuttava hoito. Sen tulokset voivat olla hyviä tai olemattomia, mutta myös haitallisia.
 – Vaikka psykoterapia pääsääntöisesti on hyvää ja hyödyllistä, sillä voi joskus olla myös vakavia haittoja, sanoo linjajohtaja  Jan-Henry Stenberg , joka vastaa HUS:n psykoterapiahoitojen seurannasta aikuisten osalta.
 Stenberg on yksi kirjoittajista Duodecimin tuoreessa julkaisussa  Psykoterapian haitat – ei vain ruusutarhaa . Artikkeli jakaa haitat hyvin vakavista vakaviin, keskivakaviin ja vähäisiin. Esimerkkejä haitoista ovat itsemurhat, sairauspoissaolot, poikkeukselliset riidat puolison kanssa ja lisääntynyt itkuisuus terapiassa.
 Riskeistä ei puhuta
 – Mikään hoito ei ole pelkästään hyvää, kaikkeen sisältyy riskejä. Niistä ei puhuta paljon, Stenberg summaa.
 Hän yhtyy  Terapiatakuualoitteen  käsitykseen siitä, että psykoterapiaa tulisi olla tarjolla nykyistä useammalle ja ennen kaikkea nykyistä aikaisemmin.
 Ongelma on, ettei haittavaikutuksia tunneta tarpeeksi ja keskustelusta puuttuu kriittisyys. Terapian tehoa ja mahdollisia haittavaikutuksia ei ole seurattu yhdessä.
 Viime vuonna avattu  kansallinen psykoterapian laaturekisteri  saattaa Stenbergin mukaan olla ratkaisu ongelmaan. Kaikkien terapiahoitojen toimivuus tulisi jatkossa varmistaa rekisteristä.
 Kerro meille kokemuksistasi
 Yle Perjantai etsii kertomuksia siitä, kun terapia on mennyt pieleen. Haemme tarinoita sekä Perjantai-dokkariin että artikkeliin, joten voit kertoa kokemuksistasi luottamuksella myös kirjallisesti.
 Ota yhteyttä sähköpostitse osoitteeseen perjantai@yle.fi.
 Lue myös:
 57 viestiä ennen psykoterapeutin myöntävää vastausta, huumetesteihin kuudeksi kuukaudeksi ilman hoitoa – kolme tarinaa, miksi kansalaisaloite keräsi niin nopeasti nimi ä
 ”Ihmishenkiä pelastuisi” – kansalaisaloite haluaa muuttaa hoitoon pääsyä huomattavasti helpommaksi
 Annika Forth eli lapsuutensa mielenterveysongelmista kärsivän äidin kanssa – nyt hän rakentaa omaa äitiyttään terapian avulla
 Mielenterveyden keskusliitto: Mistä apua?

Psykoterapian riskeistä puhutaan vähän – onko sinulla kokemusta pieleen menneestä terapiasta? Kerro meille tarinasi


Summary: Henkilökunta on oikeaoppisesti laittanut oven kiinni, joten palo ei ole päässyt leviämään, palomestari kiittelee.

Toistakymmentä vuodepotilasta evakuoitiin Koskelan sairaala-alueella palvelutalossa sunnuntaiaamuna syttyneen tulipalon takia Helsingissä.
 Päivystävän palomestarin mukaan palo sai alkunsa A-rakennuksen toisen kerroksen keittiön liesituulettimesta.
 – Sammutettiin se, tuuleteltiin kakkoskerrosta, missä palo ja evakuoitiin se ja ylempi kerros väistötiloihin, noin parikymmentä henkeä, kertoo päivystävä palomestari  Kari Ursin .
 Pelastuslaitos sai sekä puhelinsoiton että automaattihälytyksen palosta ennen yhdeksää sunnuntaina aamulla. Paikalle lähti useita yksiköitä, mutta kaikkia niitä ei pelastustöissä tarvittu.
 – Henkilökunta on oikeaoppisesti laittanut oven kiinni, joten palo ei ole päässyt leviämään, Ursin kiittelee.
 Kolmannen kerroksen tilat voidaan ottaa jo tänään sunnuntaina tuuletuksen jälkeen käyttöön, mutta toisessa kerroksessa täytyy vielä tuulettaa ja keittiötä korjata. Siihen voi mennä useita päiviä, Ursin arvioi.

Liesituuletin syttyi palamaan palvelutalossa Helsingissä – vuodepotilaita evakuoitiin


Summary: Järjestyksessään 186. Oktoberfest polkaistiin käyntiin lauantaina.

Piripintaan täytettyjä kolpakoita, iloisia juomalauluja, perinteikkäitä nahkahousuja ja dirndl-mekkoja.
 Näistä elementeistä koostuu  Oktoberfest  eli baijerilaisittain Wiesn, joka polkaistiin käyntiin lauantaina Münchenissä.
 Jopa kuusi miljoonaa turistia matkustaa vuosittain Müncheniin vieraillakseen kuuluisassa olutjuhlassa. Philipp Guelland / EPA
 Tämänvuotinen Oktoberfest on jo järjestyksessään 186. olutjuhla.
 Ensimmäistä kertaa kinkerit pidettiin vuonna 1810, jolloin Baijerin kruununprinssi  Ludwig  ja prinsessa  Therese  avioituivat. Tuolloin kaikki müncheniläiset olivat kutsulistalla.
 Münchenin Oktoberfestin aikaan tarjoillaan vuosittain yli 7 miljoonaa tuopillista olutta. Philipp Guelland / EPA
 Tapahtumapaikka kaupungin keskustassa sai prinsessan mukaan nimen, jolla se tunnetaan vielä tänäkin päivänä: Theresienwiese eli Theresen niitty.
 Nykyään alue on pitkälti asvaltoitu, mutta nurmikkoalueet tarjoavat edelleen levähdyspaikan väsyneille juhlijoille.
 Theresienwiesen nurmikkoalueet täyttyvät raukeista juhlijoista. Philipp Guelland / EPA
 Oktoberfest sekoittaa Münchenin muutamaksi viikoksi. Erityisjärjestelyjä tehdään niin liikenteessä, sairaaloissa kuin järjestyksen valvonnassa.
 Vuosittain jopa kuusi miljoonaa oluen ystävää rynnistää paikalle kokeakseen maailmankuulun tapahtuman. Oluttuoppeja tarjoillaan parissa viikossa yli seitsemän miljoonaa.
 Olutta myydään litran tuopeissa. Philipp Guelland / EPA
 Oluen hinta on jokavuotinen puheenaihe, sillä turistiryntäykset nostavat hintaa jatkuvasti. Tänä vuonna litran tuoppi maksaa 10,80–11,80 euroa.
 Tarjoilijoille kaksi viikkoa kestävä Oktoberfest on todellinen hauisjumppa.
 Oktoberfestin tarjoilijat kantavat näppärästi useita tuoppeja. Tobias Schwarz / AFP
 Pukeutuminen ja rekvisiitta ovat osa perinteistä Oktoberfestiä.
 Syys-lokakuussa Oktoberfestin aistii jo Müncheniä kohti kiitävissä junissa. Lederhoseneja ja huopahattuja näkyy kaikkialla.
 Naiset pukeutuvat dirndl-mekkoon, jota on perinteisesti pidetty erityisesti Itävallassa ja Baijerissa.
 Dirndl-tyylisten mekkojen helmat ovat lyhentyneet viime vuosina.  Philipp Guelland / EPA
 Kuusi miljoonaa ihmistä ja seitsemän miljoonaa oluttuoppia kertovat sen, mikä on sanomattakin selvää: järjestyshäiriöt ja alkoholimyrkytykset ovat jokavuotisia juttuja.
 Kun Oktoberfest virallisesti avattiin lauantaina, lääkintähenkilökunta auttoi ensimmäistä juhlijaa  kymmenen minuutin kuluessa.
 Vuosittain raportoidaan myös kymmeniä tapauksia, joihin liittyy seksuaalista väkivaltaa tai ahdistelua. Viime vuosien tapauksista kertoo muun muassa  Deutsche Welle.
 Pääsääntöisesti juhlamieli pysyy kuitenkin korkealla.
 Perinteinen piparkakku (Lebkuchen) sopii vaikka kaulaan ripustettavaksi. Philipp Guelland / EPA
 Jos väkimäärä ja kaupallisuus olutjuhlan pääkallopaikalla ahdistavat, autenttista Oktoberfest-tunnelmaa voi hakea myös Münchenin ulkopuolelta. Etelä-Saksassa monella pikkupitäjälläkin on omat olutjuhlansa.
 Theresienwieselle tuodaan myös huvipuistolaitteita Oktoberfestin ajaksi. Philipp Guelland / EPA
 Konsepti on niin mukaansa tempaava, että Oktoberfest on kopioitu myös ulkomaille – niin Australiassa, Yhdysvalloissa kuin Suomessakin puetaan lederhosenit jalkaan ja kilistellään kolpakoita syksyn tullen.

Oktoberfestillä oluttuoppi maksaa jopa 12 euroa, silti miljoonat matkustavat Müncheniin vuosittain – kuvasarja kurkistaa avajaispäivään


Summary: Testi auttaa arvioimaan suruun liittyvää  kärsimystä, sopeutumista ja henkistä kasvua.

Tämä testi on osa juttusarjaa, jossa käsitellään läheisen menetystä ja surua.
 Lue myös muut tarinat:
 Voiko oman lapsen kuolemasta selvitä? Birgitta Kaartinen: “Jos juna tulee, hätkähdän aina”

Oletko menettänyt läheisesi? Arvioi, miten olet sopeutunut läheisesi kuolemaan


Summary: Brittiläinen matkajätti omistaa myös Suomessa toimivan matkatoimisto Tjäreborgin.

Matkayhtiö Thomas Cookin pelastusoperaatio on edennyt ratkaisuvaiheeseen. Kansainvälisten uutistoimistojen mukaan neuvottelut omistajien ja yhtiön velkojien kanssa ovat parhaillaan meneillään Lontoossa.
 Tjäreborgista kerrotaan Ylelle, että sen järjestämillä matkoilla on nyt arviolta 3 400 suomalaista eri maissa. Tjäreborgin matkamyynnin kerrottiin jatkuvan normaalilla tavalla eikä Suomen yksiköstä haluttu kommentoida emoyhtiön ongelmia. Thomas Cookilla on toimintaa myös muissa Pohjoismaissa.
 – Seuraamme tilannetta, mutta siinä kaikki, mitä tässä vaiheessa voimme sanoa, Tjäreborgin Suomen yksikön vetäjä, tuotepäällikkö  Jessica Virtanen  toteaa Ylelle. Tjäreborgilla on matkakohteita lähes 60 maassa.
 Tjäreborg rauhoittelee asiakkaita
 Tjäreborg julkaisi myöhemmin päivällä  nettisivuillaan  tietoa emoyhtiönsä rahoitusneuvotteluista ja sen mahdollisista vaikutuksista asiakkaisiinsa.
 Tjäreborgin mukaan Thomas Cook -konsernin käymät rahoitusneuvottelut eivät vaikuta Tjäreborgin matkoihin.
 – Asiakkaidemme pakettimatkat kuuluvat matkapakettilain ja vakuusrekisterin piiriin, joka suojelee asiakkaita mahdollisten poikkeustilanteiden osalta, yhtiön sivuilla todetaan.
 Tjäreborg muistuttaa myös, että neuvottelut emoyhtiön rahoitusjärjestelyistä ovat loppusuoralla.
 – Neuvottelut eivät vaikuta matkoihimme tai asiakkaisiimme ja tarkoituksena on taata konsernille uusia investointeja ja luoda vakaampi taloudellinen tilanne. Prosessi on monimutkainen ja mukana on monta osapuolta, Tjäreborgin nettisivuilla todetaan.
 Konkurssilla olisi laajat vaikutukset
 Thomas Cook on ollut pahoissa talousvaikeuksissa pitkään, ja yhtiö on joutunut etsimään jo usein uusia rahoittajia. Tällä kertaa yhtiö hakee noin 220 miljoonan euron hätärahoitusta toimintansa jatkamiseksi.
 Muun muassa uutistoimisto Reutersin ja yleisradioyhtiö BBC:n tietojen mukaan matkayhtiön omistajat olisivat pyytäneet osittaista velkojen anteeksiantoa. Jos rahoitusjärjestelyt epäonnistuvat, matkayhtiön on arvioitu menevän konkurssiin jo lähipäivinä.
 Thomas Cook -konserni on niin merkittävä toimija matkailualalla, että sen kaatumisella olisi laajempiakin seurauksia. Vaikutukset voisivat ulottua myös maailmanlaajuiseen lentobisnekseen.
 Reutersin mukaan matkajätin järjestämillä matkoilla on tällä hetkellä noin 600 000 asiakasta.
 Lue lisää:
 Tjäreborgin emoyhtiö Thomas Cook neuvottelee viime hetken lisärahoituksesta konkurssin partaalla

Matkayhtiö Thomas Cookin mahdollinen konkurssi tai pelastusrahoituksen löytyminen on nyt ratkaisuvaiheessa – Tytäryhtiö Tjäreborg tyynnyttelee asiakkaita


Summary: Maahanmuutto ohjaa yhä vahvemmin kehitysyhteistyön rahavirtoja.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Kehityspolitiikan asiantuntijat odottavat  Jutta Urpilaisen  (sd.) komissaarikaudelta arvovalintoja, joita ei aiemmin ole tehty. Myös ajoitus tekee kaudesta asiantuntijoiden mukaan merkittävän.
 STT kysyi kahdelta asiantuntijalta, mitä EU:n kehityspolitiikassa on odotettavissa tulevan viiden vuoden aikana.
 Kansalaisjärjestö Oxfam Internationalin EU-politiikan neuvonantaja  Hanna Saarinen  kertoo seuranneensa huolestuneena kehitysyhteistyöhön kohdistuvia ristiriitaisia paineita.
 – Kehitysyhteistyöstä on tullut ulkopolitiikan työväline. Rahoitusta on suunnattu projekteihin tai maihin, joiden tarkoituksena on lyhytnäköisesti puuttua EU:hun suuntautuvaan maahanmuuttoon, Saarinen sanoo järjestön toimistolla Brysselissä.
 Lähivuosina pitää hänen mukaansa ottaa kantaa siihen, pitääkö EU köyhyyden ja eriarvoisuuden poistamisen kehitysyhteistyön ensisijaisena tavoitteena vai ohjataanko rahaa Afrikassa nimenomaan yhä enemmän maahanmuuton hallintaan.
 Kehityskomissaarilla on hänen mukaansa hyvät mahdollisuudet tuoda esiin päätösten taustalla vaikuttavia arvoja kuten naisten oikeuksia, ihmisoikeuksia tai demokratiaa.
 Arvovalinta liittyy hänen mukaansa myös siihen, mikä rooli yrityksillä on.
 – Yritysten jopa pitää olla mukana, mutta isoja globaaleita toimijoita ei saa tukea siten, että ne heikentävät paikallisten toimijoiden kuten maanviljelijöiden tai yritysten mahdollisuuksia toimia.
 Vaikutusvaltainen ajoitus
 Ohjelmajohtaja  Andrew Sherriff  European Centre for Development -säätiöstä Hollannista sanoo, että Urpilainen ottaa tehtävänsä vastaan vaikutusvaltaisella hetkellä. EU neuvottelee parasta aikaa seitsenvuotisesta budjettikaudesta, joka alkaa vuonna 2021.
 Kun budjetista on sovittu, komissaarilla on Sherriffin mukaan mahdollisuus antaa lisäohjeita rahojen ohjaamisesta.
 Urpilaisella on käytössään kansainvälisen yhteistyön ja kehityksen pääosasto, joka työllistää noin 4 000 ihmistä. Heistä 1 000 työskentelee Brysselissä ja 3 000 ympäri maailmaa, unionin edustustoissa.
 Kehitysyhteistyöhön on käytetty kymmenisen miljardia euroa vuodessa. Raha ei ole vain Urpilaisen hyppysissä, vaan hän toimii yleensä EU:n ulkoministerin, espanjalaisen Josep Borrellin ohjauksessa.
 – Kehityskomissaarin poliittinen painoarvo on kasvanut maahanmuuttotilanteen ja epävakauden takia. Salkun profiili on painavampi kuin aiemmin, Sherriff sanoo.
 Kuka ottaa johtovastuun Afrikka-suhteista?
 EU on Sherriffin mukaan epäonnistunut Afrikka-kumppanuuden rakentamisessa, joka pysyy kehityskomissaarin tehtävänä.
 Tarkkaa tehtävänjakoa ei vielä tiedetä, mutta suhteiden rakentaminen osuu myös ainakin kauppakomissaarin, naapurustosta vastaavan komissaarin ja EU:n ulkoministerin tontille.
 – Tasavertaisen kumppanuuden rakentaminen on vaikeaa. EU antaa ristiriitaisia viestejä ja puhuu tasavertaisesta kumppanuudesta, mutta puheet eivät aina näy käytännössä, Sherriff arvioi.
 Hän toivoo, että jollekin komissaareista annettaisiin johtovastuu Afrikka-suhteista ja tämä komissaari voisi hyvin olla Urpilainen.
 Komissaarin tittelin hienosäätäminen kertoo yrityksestä murtaa ajattelutapaa kehitysyhteistyöstä. Urpilaisen titteli on kansainvälisen kumppanuuden komissaari.
 Lisää aiheesta:
 Analyysi: Jutta Urpilaisesta tulee EU:n pehmeän vallan käyttäjä
 Jutta Urpilaisesta EU:n kansainvälisistä kumppanuuksista vastaava komissaari, pääministeri Rinne: Salkku on äärimmäisen tärkeä

Asiantuntijoiden mukaan kehityskomissaarin salkku on Urpilaisen kaudella normaalia painavampi


Summary: Nuuskan laillistamisen kannattajat ovat eduskunnassa vähemmistö, mutta Ylen kyselyssä kyllä-linjalle ilmoittautuu nimiä lähes kaikista puolueista.

Nuuskan laillistaminen ei ole enää pelkästään muutaman yksittäisen kansanedustajan mielenkiinnon kohde.
 Ylen kansanedustajille lähettämästä kyselystä selviää, että nuuskan maahantuonnin ja myynnin laillistamista kannattavia löytyy lähes jokaisesta eduskuntaryhmästä.
 Suomessa ehdotuksia nuuskan laillistamisesta ovat tehneet aiemmin muun muassa RKP, perussuomalaisten ja kristillisdemokraattien nuorisojärjestöt sekä keskustan lappilainen kansanedustaja  Mikko Kärnä .
 Ylen kyselyssä kyllä-linjalle ilmoittautuu myös kenties yllättäviä nimiä vasemmistosta, kokoomuksesta, SDP:stä ja vihreistä. Tämän jutun lopusta voit käydä tarkistamassa, miten oma kansanedustajasi on vastannut.
 Itse en käytä tupakkatuotteita enkä suosittele kenellekään, mutta näen, ettei "kieltolakiratkaisu" toimi tässä.  Marko Asell (sd.) Ylen kyselyssä
 Nuuskan laillistaminen vaatisi poikkeusluvan saamista Euroopan unionista. Vasemmistoliiton  Merja Kyllönen  sanookin esittävänsä hallitukselle, että Suomi lähtisi neuvottelemaan poikkeusluvasta.
 Hänen mielestään lupaa voisi hakea vähintään laivoilla Suomen aluevesillä tapahtuvaan nuuskanmyyntiin, mutta myös muuhun myyntiin ja maahantuontiin.
 Kyllösen perustelu voi olla yllättävä. Hän vastustaa nuuskaamista, mutta uskoo Suomen voivan torjua sitä parhaiten laillistamalla.
 – Me ei enää hallita tätä ongelmaa. Nuuskaaminen kasvaa salaa ja se on lisääntynyt varsinkin alaikäisten parissa. Olen saanut maakunnista opettajilta viestejä, että jopa käytettyä nuuskaa myydään eteenpäin. Se kuulostaa jo sellaiselta, että meidän on otettava tämä asia haltuun.
 "Kielto ei välttämättä ole tehokkain tapa"
 "Olennaista on miettiä, toimiiko nykypolitiikka", sanoo Atte Harjanne (vihr.). Toni Määttä / Yle
 Laillisella nuuskanmyynnillä Suomi saisi Kyllösen mukaan paitsi verotuloja nuuskan haittojen vähentämiseen, myös tietoa nuuskan myynnistä ja käytöstä. Samankaltaisin perustein laillistamista kannattavat ainakin SDP:n  Marko Asell , perussuomalaisten  Kristian ** Sheikki Laakso , kokoomuksen  Janne Heikkinen  ja keskustan  Joonas Könttä**.
 Perussuomalaisten  Juha Mäenpää   esitti nuuskan laillistamista syyskuun alussa . Hän viittasi vuonna 2013 tehtyyn arvioon, jonka mukaan Suomeen olisi tullut noin 40 miljoonaa euroa verotuloja vuodessa, jos maahan tuodut nuuskat olisi myyty laillisesti.
 Miksi annamme vain Ruotsin hyötyä verotuloista. Jos nuuska kielletään, pitäisi tupakkakin kieltää.   Harry Harkimo (liik.) Ylen kyselyssä
 Vihreiden  Atte Harjanne  kertoo tukevansa nuuskan myynnin ja maahantuonnin sallimista, koska hän uskoo laajemminkin päihdepolitiikassa haittojen vähentämiseen enemmän kuin kieltoihin.
 – Fiksu päihdepolitiikka on sellaista, joka pyrkii haittojen vähentämiseen fiksun kontrollin kautta. Kielto ei välttämättä ole tehokkain tapa, vaan säännelty myynti ja verotus voisivat toimia paremmin, hän sanoo.
 Kysyimme myös, onko nuorten yleistyvä nuuskaaminen kansanedustajien mielestä ongelma Suomessa. Useimpien vastanneiden mielestä se on kohtalainen tai suuri ongelma – myös niiden, jotka kannattivat laillistamista. Keskustan Joonas Köntän mukaan nuuskan markkinointia ei tästä syystä pitäisi sallia, vaikka myynti sallittaisiinkin.
 Kyllönen tahtoisi "näpäyttää Ruotsia"
 "Viimeiset 10 vuotta ovat olleet erityisen negatiivisia Ruotsin erikoisoikeuden kannalta", Merja Kyllönen (vas.) lataa. Toni Määttä / Yle
 Eduskunnan enemmistöön kyllä-linjalaisista ei sentään ole, ainakaan Ylelle tulleiden vastausten perusteella. Mielipiteensä nuuskan laillistamisesta kertoi kaikkiaan 49 edustajaa: 18 puolesta, 24 vastaan ja 7 ei osannut sanoa.
 Ja vaikka eduskunnan enemmistö kannattaisikin nuuskan vapauttamista, todennäköisyys sen toteutumiselle on ohut. Sosiaali- ja terveysministeriön mukaan nuuskan myynti kiellettiin viimeksi vuoden 2014 tupakkatuotedirektiivissä. Ruotsi säilytti vanhan poikkeuslupansa.
 – Direktiivin uudistaminen kesti monta vuotta, eikä sitä varmasti avata nuuskan takia uudelleen, kertoo neuvotteleva virkamies  Meri Paavola  sosiaali- ja terveysministeriöstä.
 Vaikka ymmärrän lännestä suuntautuvan nuuskarallin ongelmat, en näe järkeväksi, että Suomi ottaisi askeleita taaksepäin tupakkatuotteiden suhteen.  Riikka Purra (ps.) Ylen kyselyssä
 Tämän tunnustavat myös monet kansanedustajat. Vasemmiston Merja Kyllönen haluaa silti ottaa asian edes puheeksi EU:ssa – jo pelkästään sen vuoksi, että voisi "näpäyttää Ruotsia".
 – Miten on mahdollista, että Ruotsi on saanut erityisluvan nimenomaan oman maan kansalaisille tapahtuvaan kauppaan, mutta nuuskanmyynti on levinnyt käsistä ja ongelmat tulevat Suomeen? hän kysyy.
 – Viimeiset kymmenen vuotta ovat olleet erityisen negatiivisia Ruotsin erikoisoikeuden kannalta.
 Päihdetyöntekijä ihmeissään: "Ei varmasti tue tavoitetta"
 Päihdetyötä tekevässä EHYT ry:ssä ihmetellään, miksi markkinoille pitäisi tuoda uusi tupakkatuote – onhan Suomessa laki, joka tähtää kaikista nikotiinituotteista eroon pääsemiseen vuoteen 2030 mennessä.
 – Se, että nuuska laillistettaisiin, ei varmasti tue tätä tavoitetta, Nikotiinihankkeen projektipäällikkö  Hanne Munter  sanoo.
 THL:n uusimman kouluterveyskyselyn perusteella  nuuskaaminen on yleistynyt ammattiopistoissa, joissa 20 prosenttia pojista ja 6 prosenttia tytöistä käyttää päivittäin. Pojilla nuuskaaminen on yleisempää kuin tupakointi, tytöillä toisin päin.
 Tiedän että nuuskaa käytetään ammattiryhmissä, joita ei tule ajateltua. Muun muassa naisjuristit käyttävät yleisesti.  Jussi Wihonen (ps.) Ylen kyselyssä
 Munterin mukaan nuuskateollisuus on onnistunut markkinoimaan tuotteitaan nuorille ja myös tytöille, eikä nuuskaamisen todellisia haittoja usein nähdä.
 Vaikka nuuskaa ei saa myydä eikä mainostaa Suomessa, molempia tapahtuu. Aiemmin lähinnä  Facebookissa pyörineet nuuskamarkkinat  ovat EHYTin mukaan laajentuneet Instagramiin ja Snapchatiin, ja nuuskakaupan on annettu  mainostaa jääkiekkojoukkue Kärppien kotihallissa Oulussa .
 – Nuoret saavat nuuskaa aikuisilta. Olisin hirveän tärkeää, että tähän puututtaisiin, ettei meille synny uutta nikotiiniriippuvaisten sukupolvea. Valvonta paremmaksi rajoilla ja kouluissa ja sitten myös avointa keskustelua vanhempien ja lasten välillä, Munter ehdottaa.
 Hanne Munterin työn tavoitteena on vähentää nuorten nuuskankäyttöä. Toni Määttä / Yle
 Katso, miten edustajasi vastasi
 Yle kysyi kansanedustajilta: "Pitäisikö Suomen laillistaa nuuskan myynti ja maahantuonti?" Alla olevasta taulukosta löydät kaikkiin kyselyyn vastanneiden edustajien vastaukset. Voit etsiä tiettyä edustajaa tai puoluetta hakutoiminnolla tai järjestää taulukkoa vastauksen tai puolueen mukaan.
 Pitäisikö nuuska sinusta laillistaa? Vai onko jokin toinen keino sinusta parempi nuorten nuuskaamiseen puuttumiseen? Keskustele aiheesta alla kello 20 asti.
 Juttua täydennetty 22.9. kello 17.30: Lisätty maininta siitä, että myös kristillisdemokraattien nuorisojärjestö on kannattanut nuuskan laillistamista.

Suomi joutui vaikeuksiin taistelussa nuuskaa vastaan – ja siksi moni nuuskaa vastustanut kansanedustaja haluaisi nyt laillistaa sen


Summary: Liikenneturvallisuuden tila maassa on todella huono.

Yli 20 ihmistä on kuollut bussin suistuttua rotkoon Pakistanissa sunnuntaina. Viranomaisten mukaan bussi oli osunut kiveen ennen rotkoon putoamista.
 Viranomaisten sunnuntaisten tietojen mukaan ainakin 23 ihmistä olisi kuollut ja 18 loukkaantunut maan luoteisosassa tapahtuneessa turmassa.
 Paikallisen hallinnon edustaja  Aurangzeb Haider  kertoi AFP:lle, että kuolleiden joukossa oli neljä naista ja kuusi lasta.
 Poliisin edustajan Zaibullah Khanin mukaan loukkaantuneista kuusi on kriittisessä tilassa.
 Onnettomuus tapahtui Babusar Topin alueella.
 Liikenneturvallisuuden tila on varsin huono Pakistanissa ja onnettomuudet ovat yleisiä. Tiheään tapahtuvista kuolemaan johtaneista onnettomuuksista syytetään yleensä edesvastuuttomia ajotapoja, huonokuntoisia teitä ja huonosti huollettuja ajoneuvoja.

Yli 20 ihmistä kuoli bussin suistuttua rotkoon Pakistanissa


Summary: Työministeri sanoo, että Suomessa ei ole tarvetta minimipalkkalaille.

Työministeri  Timo Harakan  (sd.) mielestä pohjoismainen malli, jossa palkat määrittyvät työehtosopimusten mukaan, on osoittautunut toimivimmaksi eikä minimipalkan säätämiseksi lailla ole tarvetta.
 Suomen Yrittäjien toimitusjohtaja  Mikael Pentikäinen  esitti  Lännen Median jutussa , että minimipalkan kirjaamisesta lakiin tehtäisiin selvitys.
 Pohjoismaista mallia ei Harakan mielestä ole tarvetta muuttaa.
 – Työntekijöistä 90 prosenttia on yleissitovien, normaalisitovien työsopimusten puitteissa, jotka myöskin suojaavat loppuja kymmentä prosenttia. Niin pienitulosten työntekijöiden kuin kaikkien työntekijöiden suoja on Pohjoismaissa parhaalla tasolla.
 Harakan mukaan EU on huomioinut tämän omissa esityksissään. Niissä lakisääteisen minimipalkan rinnalla pidetään esillä pohjoismaista työsopimusmallia, korostaa Harakka.
 Molemmat vauhtoehdot sisältyvät Harakan mukaan Euroopan komission uuden puheenjohtajan Ursula Von Leyenin ohjelmapaperiin.
 Lakiin kirjatut minimipalkat ovat käytössä useissa EU-maissa.
 Lue myös:
 Lännen Media: Suomen Yrittäjät haluaisi minimipalkat lakiin – STTK tyrmää ehdotuksen

Työministeri Harakka ei lämpene minimipalkkalaille: "Työntekijöiden suoja on Pohjoismaissa parhaalla tasolla"


Summary: Yhdysvallat kertoi perjantaina lähettävänsä lisää joukkoja Saudi-Arabiaan.

Ulkomaiset joukot pahentavat ongelmia ja turvattomuutta Persianlahdella, sanoi Iranin presidentti  Hassan Rouhani  sunnuntaina. Vuosittaisessa sotilasparaatissa televisiopuheen pitänyt presidentti kehotti joukkoja "pysymään poissa" alueelta.
 – Teidän läsnäolonne on aina lisännyt kipua ja kurjuutta alueella. Mitä kauempana pysytte alueestamme ja maistamme, sitä turvallisempaa alueella on, Rouhani sanaili uutistoimisto AFP:n mukaan.
 Rouhani viittasi kommentillaan  Yhdysvaltain päätökseen  lähettää joukkoja liittolaisensa Saudi-Arabian tueksi. Joukkojen lähettämisen taustalla ovat reilu viikko sitten Saudi-Arabian öljyntuotantolaitoksiin  tehdyt iskut.
 Jemenin huthikapinalliset ovat ilmoittautuneet iskujen tekijöiksi. Yhdysvallat ja Saudi-Arabia ovat syyttäneet iskuista Irania.
 Saudi-Arabia on myös esitellyt  todisteina väitteilleen osia,  joiden maa on väittänyt olevan peräisin iskualueelta löydetyistä iranilaisista drooneista ja ohjuksista. Iran on kiistänyt osallisuutensa iskuihin.
 Rauhansuunnitelma takataskussa
 Televisiopuheessaan Rouhani sanoi myös, että hän aikoo esitellä alueellisen rauhansuunnitelmansa YK:lle.
 – Tänä herkkänä ja tärkeänä historiallisena hetkenä ilmoitamme naapureillemme, että ojennamme kätemme ystävyyden ja veljeyden nimissä heille, Rouhani muotoili puheessaan uutistoimisto AFP:n mukaan.
 Suunnitelmasta ei tiedetä tarkkoja yksityiskohtia, mutta ilmeisesti Rouhani toivoo yhteistyötä alueen mailta.
 Myös Iranin tukemat Jemenin huthikapinalliset ovat viime päivinä esiintyneet sovinnollisina.
 Jo perjantaina  huthikapinalliset kertoivat, että he voisivat olla valmiita lopettamaan iskut Saudi-Arabiaan. Ehdoksi huthit sanovat, että myös Saudi-Arabia liittolaisineen lopettaa iskut Jemeniin.
 YK on vastaanottanut huthien aloitteen mielissään. Saudi-Arabia on suhtautunut huthien puheisiin varauksella.
 Jemenin sota on jatkunut jo yli neljän vuoden ajan. Sodassa on kuollut kymmeniätuhansia ihmisiä.
 Lisää aiheesta:
 Jemenin huthit haluavat ehkä lopettaa iskut Saudi-Arabiaan – YK pitää avausta tervetulleena, saudit skeptisiä
 USA lähettää lisäjoukkoja Persianlahdelle Saudi-Arabian öljyntuotantolaitosten iskujen takia

Iranin presidentti varoittaa ulkomaisten joukkojen lisäävän ongelmia Persianlahdella – esittelee rauhansuunnitelmansa YK:lle lähipäivinä


Summary: Parin vuoden takaisen Pokémon Go -villityksen jälkimainingeissa on syntynyt useita sijaintipohjaisia pelejä. Lajityyppi on edelleen varsin tuore ja se on riippuvainen alan teknologisesta kehityksestä.

Pari vuotta sitten  Pokémon Go  -huuma valtasi maailman, ja puistoissa ja kaduilla toikkaroivat, virtuaalisia Pokémon-hahmoja metsästäneet ihmiset olivat yleinen näky suomalaisissakin kaupungeissa.
 Tähän mennessä yli miljardi kertaa ladatun sijaintipohjaisen mobiilipelin kohdalla aika oli niin sanotusti kypsä ja monet asiat loksahtivat paikoilleen.
 – Teknologia oli tuolloin kehittynyt tarpeeksi pitkälle. Applen vuonna 2008 lanseerattu 3G-puhelin oli tärkeä virstanpylväs kaupallistettujen sijaintipohjaisten pelien synnylle, mutta toki myös Nintendon Pokémon-lisenssillä on ollut merkitystä. Tämän lisäksi on syytä muistaa, että  Pokémon Gon  kehittäneellä peliyhtiö Nianticillä oli ollut vastaavia pelejä markkinoilla jo aiemminkin, tutkija  Heikki Jungman  Suomen pelimuseosta luettelee.
 Pokemon Go -peliin liittyviä oheistuotteita Suomen pelimuseon Pelikenttänä kaupunki -näyttelyssä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Can You See Me Now?: Tokyo Replay -pelin tallennetta vuoden 2005 versiosta.  Jussi Mankkinen / Yle
 GPS-teknologia räjäytti pankin
 Suurten massojen kaupallisia sijaintipohjaisia pelejä alkoi syntyä jo 2000-luvun alussa mobiili- ja GPS-teknologian sujuvoitumisen myötä. Pelimaailmaa ajatellen genre on vielä varsin nuori ja kokeellinenkin sekä riippuvainen alan teknologisesta kehityksestä.
 – Sijaintipohjaisten pelien historiassa on nähtävissä samoja asioita kuin perinteisissä videopeleissä. Ne ovat lähteneet liikkeelle melko yksinkertaisista konsepteista ja kokeiluista ja sitten pikku hiljaa niihin on alkanut tulla yhä enemmän sisältöä, Heikki Jungman kertoo.
 Tutkija Heikki Jungman Suomen pelimuseosta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yksi varhaisista sijaintipohjaisista peleistä on New Yorkissa vuonna 2004 kehitetty  Pac-Manhattan . Yksi pelaajista pukeutui Pac-Maniksi, jota neljä muuta jahtasivat. Pelaajien sijaintia päivitettiin GPS:n sijasta tavallisilla mobiilipuhelinkeskusteluilla. Teknisesti vaatimattomasta pelistä tuli kuitenkin ilmiö, joka levisi kymmeniin muihin suurkaupunkeihin.
 Pac-Manhattan pinky-puku. Jussi Mankkinen / Yle
 Sijaintipohjaisista peleistä innostuttiin etenkin Japanissa, jossa GPS-teknologiaa hyödyntänyt  Mogi, Item Hunt  -peli saattoi 2000-luvun alussa kerätä yli tuhat samanaikaista pelaajaa.
 Uudempiin sijaintipohjaisiin peleihin kuuluu muun muassa  Wayfinder Live , josta on kehitetty Suomen pelimuseon  Pelikenttänä kaupunki  -näyttelyä varten oma versiokin.
 –  Wayfinder Liven  ideana on tutkia kaupunkikulttuuria. Siinä halutaan, että pelaaja katsoisi kaupunkiympäristöä uusin silmin. Koodeja, joita pelaaja etsii, on myös pistetty arkkitehtonisesti mielenkiintoisiin paikkoihin, Heikki Jungman kertoo.
 Wayfinder Live -pelissä etsitään koodeja, joiden kautta avataan lisätyn todellisuuden animaatioita.  Jussi Mankkinen / Yle
 Jaakko Kemppaisen vuoden 2015 It Came From A B-Movie -pelissä kohdattiin hirviöitä ja UFOja.  Jussi Mankkinen / Yle
 Zombeista Netflixin scifikauhuun
 Suomessa sijaintipohjaisiin peleihin on erikoistunut Next Games, joka toi viime vuonna markkinoille suosittuun yhdysvaltalaiseen televisiosarjaan perustuvan  Walking Dead: Our World  -zombirymistelyn.
 Pelin keskiössä on kiltapelaaminen. Killan kanssa tehdään yhdessä tehtäviä ja kilpaillaan muita kiltoja vastaan.
 Next Gamesin operativiisen johtajan  Joonas Viitalan  mukaan haasteellisinta tässä genressä on hyväksi koettujen konventioiden puute.
 – Referenssipelejä ei maailmalla vielä hirveästi ole. Kun kehitimme  Walking Dead: Our Worldiä , noihin aikoihin markkinoilla oli oikeastaan vain yksi menestynyt sijaintipohjainen peli. Jouduimme keksimään ja testaamaan erilaisia mekaniikkoja ja niiden toimivuutta. Nyt tilanne on hieman toisenlainen.
 Next Gamesin operatiivinen johtaja Joonas Viitala.  Jussi Mankkinen / Yle
 Viitalan mielestä sijaintipohjaisten pelien kohdalla ollaan vasta raapaistu pintaa.
 – Tällaisiin peleihin on mahdollista tuoda uudenlaisia mekaniikkoja ja tarjota hyvinkin erilaisia pelikokemuksia. Teknologiaan liittyvät mahdollisuudet taas liittyvät 4G- ja 5G-verkkojen kattavuuden paranemiseen.
 Walking Dead: Our World Next Games
 Sijaintipohjaisten pelien kohdalla yksi suuri tulevaisuuden kysymysmerkki liittyy mainontaan. Jos teknologia toisi mukaan mainokset, muuttaisi se alan toimintamalleja.
 – Se mahdollistaisi pelintekijöiden ansaintalogiikan muutoksen mainostulopohjaiseksi ja tarjoaisi erilaisia kumppanuuksia esimerkiksi ravintoloiden ja kauppojen kanssa, Viitala toteaa.
 Googlen kanssa yhteistyötä tekevän Next Gamesin strategia perustuu lisenssipohjaisiin peleihin. Ensi vuonna yhtiö julkaisee sijaintipohjaisen  Stranger Things  -pelin, joka perustuu kehuttuun Netflixin scifikauhusarjaan.
 – Netflix suurena suoratoistopalveluna on meille tietenkin tärkeä yhteistyökumppani.  Stranger Things  edustaa meille luonteva suuntaa, ja olemme löytäneet Netflixin kanssa hyvän yhteistyömallin.
 Walking Dead : Our World -peliä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Sijaintipohjaisen pelin pelaamista Helsingin keskustassa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Eksytä ja löydä itsesi
 Pokémon Go -huuman jälkimainingeissa sijaintipohjaisia pelejä on syntynyt lähinnä jo valmiiden ja tunnettujen populaarikulttuuri-ilmiöiden ympärille.
 Viime vuonna päivänvalon näkivät muun muassa  Ghostbusters World  sekä  Jurassic World Alive  -pelit, tänä vuonna on syntynyt esimerkiksi  Harry Potter: Wizards Unite  -peli, joka on Nianticin käsialaa. Myös muumeille on kehitetty oma  Moomin Move  -pelinsä. Sijaintipohjaisissa peleissä lisenssit ovat yleinen normi.
 – Se, että sijaintipohjaisissa peleissä on niin paljon isoja lisenssejä, voi johtua nimenomaan  Pokémon Gon  suosiosta. Se määritteli sijaintipohjaisten pelien kaupallistamista, ja ehkä tähän on sitten jatkossa tartuttu. Perinteisissä peleissä lisenssit eivät ehkä ole olleet yhtä tärkeässä roolissa – ne ovat enemmän kantaneet täysin omina maailmoinaan ja brändeinään, Heikki Jungman toteaa.
 Mutta mikä sijaintipohjaisissa peleissä sitten ihmisiä kiehtoo?
 – Jos ihmisille laittaa kartan eteen, niin kyllähän se oman sijainnin näkeminen suhteessa ympäristöön alkaa kiinnostamaan. Sijaintipohjaisissa peleissä on samoja elementtejä kuin aarteenetsinnässä, suunnistuksessa tai klassisissa leikeissä. Itsensä eksyttäminen ja löytäminen jaksavat viehättää, Heikki Jungman summaa.

Pokémon Gon jälkeen kaupunkikuvaan ovat ilmestyneet Harry Potter, zombit ja dinosaurukset: "Tässä ollaan vasta raapaistu pintaa"


Summary: Pääministerin puheet ovat herättäneet ihmetystä varsinkin kokoomuksessa.

Pääministeri  Antti Rinteen  (sd.) mukaan Suomen hallituksen ja EU:n brexit-linja ei ole millään tavoin muuttunut hänen Pariisin-vierailunsa jälkeen. Rinteen lausunnot Ranskan presidentin  Emmanuel Macronin  tapaamisen jälkeen ovat herättäneet hämmennystä Suomessa ja muualla Euroopassa.
 Rinne sanoi Macronin tavattuaan, että Britannialla on syyskuun loppuun asti aikaa antaa kirjalliset ehdotuksensa siitä, miten maa aikoo välttää hallitsemattoman eron EU:sta.
 Rinteen mukaan kyse ei ollut oikeudellisesti sitovasta takarajasta vaan tarkoituksena oli luoda painetta brittihallituksen suuntaan. Rinne korostaa STT:n haastattelussa, että Britannian ehdotusten oikeudellinen arviointi vie aikaa. Britannian on määrä erota EU:sta lokakuun lopussa, ellei toisin sovita.
 – On iso huoli siitä, että Britannia tulee viime hetkellä jättämään jonkinlaisen kirjallisen esityksen, jota sitten joudutaan oikeudellisesti arvioimaan kiireessä ja aikataulupaineessa. Sen takia Suomen pääministeri ja Ranskan presidentti ovat esittäneet toiveen, edellytyksen ja vaatimuksen, että Britannia esittäisi mahdollisimman nopeasti – syyskuun loppuun mennessä – kirjallisesti näitä omia esityksiään erosopimuksen muuttamiseksi.
 Rinteen mukaan suuren valiokunnan vaatimaan selvitykseen ei ole tarvetta
 Lauantaina eduskunnan suuren valiokunnan kokoomusjäsenet vaativat Rinteeltä selvitystä tämän brexit-puheista. Kokoomusedustajien mukaan Rinteen lausunnoista on jäänyt epäselväksi, onko hallituksen brexit-linja muuttunut ja onko Rinne tehnyt Pariisissa omaehtoisesti uusia linjanvetoja.
 Pääministerin mukaan selvitykseen ei ole tarvetta, koska hallituksen kanta on ennallaan. Jos linja olisi muuttunut, siitä olisi hänen mukaansa informoitu eduskuntaa asianmukaisesti ja pyydetty tähän eduskunnan mandaattia.
 Suomi ja EU lähtevät Rinteen mukaan edelleen siitä, että brexit pyritään toteuttamaan Britannian edellisen hallituksen kanssa neuvotellun erosopimuksen mukaan. Hallitsematon ero näyttää kuitenkin todennäköiseltä, sillä erosopimukselle ei ole Britanniassa riittävää tukea eikä maa ole tarjonnut konkreettisia esityksiä sen muuttamiseksi.
 "Ranskan presidentillä tai Suomen pääministerillä ei ole mandaattia asettaa mitään takarajoja"
 Rinne tähdentää, että aikatauluvaatimuksessa oli kyse hänen ja Ranskan presidentin näkemyksestä, ei EU:n yhteisestä kannanotosta.
 – Tämä ei ole mikään takaraja juridisessa mielessä. Tämä syyskuun loppu on viitteellinen takaraja, jotta voidaan suorittaa oikeudellista arviointia. Vaikka Britannialta tulisi viimeisellä minuutilla esityksiä, tietenkin ne arvioidaan.
 Miksi "viitteellisellä aikarajalla" sitten kannatti tulla julkisuuteen? Eikö se vain sekoita pakkaa entisestään ja heikennä EU-maiden uskottavuutta neuvotteluissa?
 – Jos on vähänkin ymmärrystä Euroopan unionin toiminnasta, tietää sen, että Ranskan presidentillä tai Suomen pääministerillä ei ole kummallakaan mandaattia asettaa mitään takarajoja. Mandaatti on tällä hetkellä Eurooppa-neuvostolla ja toisaalta komission (pääneuvottelijalla  Michel )  Barnierilla . Nämä ovat ne paikat, joissa asioita viedään eteenpäin.
 Rinteen lausunnot Pariisista herättivät laajaa huomiota myös muualla Euroopassa. EU-puheenjohtajamaana toimivan Suomen pääministerin lausunnoilla on erityistä painoa. EU:n neuvotteluasema brexit-prosessissa on ollut vahva, sillä linja on pysynyt varsin yhtenäisenä.
 Eikö Suomen pitäisi EU-puheenjohtajamaana välttää tällaisia irtiottoja ja pikemminkin korostaa Eurooppa-neuvoston yhteistä linjaa?
 – Tässä ei millään tavalla ole muutettu tai edes pyritty muuttamaan Eurooppa-neuvoston päätelmiä tai Barnierille annettua mandaattia. Siinä tiedotustilaisuudessa Pariisissa, jossa tätä käytiin läpi, totesin nimenomaan, että kaikki mandaatit ovat ennallaan, Rinne sanoo.
 Lue lisää
 Britannia pitää Rinteen ja Macronin takarajaa keinotekoisena: maa aikoo toimittaa Brexit-suunnitelmansa Brysseliin vasta kun se valmistuu
 Suomi ja Ranska asettivat Britannian pääministerille takarajan: ehdotuksia brexit-kriisin ratkaisuksi on tultava syyskuun loppuun mennessä

Rinne: Suomen ja EU:n brexit-linjassa ei muutoksia – "syyskuun lopun takaraja on vain viitteellinen"