Summary: Yhdysvaltain presidentti Donald Trumpin toiminnasta on aloitettu virkarikostutkinta. Trumpin kerrotaan pyytäneen Ukrainan presidentin apua Joe ja Hunter Bidenin toimien tutkimiseen.

Ukrainan entisen valtakunnansyyttäjän  Yuriy Lutšenkon  mukaan Ukrainalla ei ole mitään syytä tutkia  Joe Bidenia  tai hänen poikaansa  Hunter Bidenia , kertoo  BBC .
 Lutšenkon mukaan mahdollisten tutkimusten pitäisi alkaa Yhdysvalloista, sillä asia ei kuulu Ukrainan toimivaltaan.
 – Ukrainan lain perusteella en tiedä mitään syytä tutkia Joe Bidenia tai Hunter Bidenia, Lutšenko sanoi BBC:lle.
 Lutšenkon lausunto liittyy kohuun, joka nousi kun julkisuuteen tuli tietoja Yhdysvaltain presidentti  Donald Trumpin  25. heinäkuuta käymästä puhelinkeskustelusta Ukrainan uuden presidentin  Volodymyr Zelenskyn  kanssa.
 Puhelusta julkaistujen tietojen perusteella Trump pyysi Ukrainan presidenttiä kokoamaan tietoja, jotka voisivat vahingoittaa Trumpin mahdolliseksi vastaehdokkaaksi vuoden 2020 presidentinvaaleissa tulevaa demokraattien Joe Bideniä. Tietopyyntö koski Bidenin pojan Hunterin työtä ukrainalaisessa Burisma-kaasuyhtiössä ja hänen isänsä toimia yhtiötä koskevassa korruptiotutkinnassa.
 – Mahdollinen kavallus Burismassa tapahtui kaksi tai kolme vuotta ennen kuin Hunter Bidenista tuli yhtiön johtokunnan jäsen, Lutšenko sanoi BBC:lle.
 Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies  Nancy Pelosi  on ilmoittanut, että hän määrää aloittamaan virkarikostutkinnan Trumpin toiminnasta. Demokraatit haluavat selvittää, rikkoiko Trump lakia pyytäessään Zelenskyin apua Bideneiden toimien tutkimiseen.
 New York Times  puolestaan kertoo, että presidentti Trumpia varoitettiin toistuvasti, että hänen Ukrainaa koskevat salaliittoteoriansa eivät pidä paikkaansa. Trumpin teorian mukaan Venäjän sijaan Ukraina sekaantui vuoden 2016 vaaleihin ja se tapahtui demokraattien puolesta.
 New York Timesille puhunut Trumpin kotimaan turvallisuuden neuvonantajana toiminut  Thomas P. Bossert  sanoo kertoneensa presidentille, ettei teorialla ole mitään pohjaa. Bossert kertoo olevansa syvästi järkyttynyt, että Trump yritti siitä huolimatta saada Ukrainan presidentin tuottamaan demokraatteja vahingoittavaa tietoa.
 Lue myös:
 Tapaus Ukraina saattaa kampittaa Trumpin kovimman vastustajan, mutta viedä Trumpin oikeuteen – Mistä Ukraina-skandaalissa on kyse?
 Presidentti Trumpista aloitetaan virkarikostutkinta – Pelosi: "Kukaan ei ole lain yläpuolella"
 Ilmiantaja: Trumpin puhelun vakavuuden ymmärtänyt Valkoinen talo salaili, Tiedustelujohtaja: Ei ole tehtäväni arvioida asiaa
 Kiukkuinen Trump: Tutkinta pitäisi lopettaa, noitavaino – Lehti: Ilmiantaja on CIA:n Ukraina-asiantuntija

Ukrainan entinen valtakunnansyyttäjä BBC:lle: Ei syytä tutkia Bideneita


Summary: Kaupunkilaisia pidetään asuntokaupan voittajina, mutta eivätkö voittajia ole myös ne, joilla on maakunnissa halpa asunto ja töitä? Sellaisia ihmisiä on Suomessa paljon, kirjoittaa Reetta Räty.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Aika hankala tilanne: lähes koko Suomi on väärässä paikassa.
 Sadattuhannet kodit uhkaavat menettää arvonsa  (HS 13.9.)
 Asuntojen arvot romahtavat suuressa osassa maata  (Yle A-Studio 18.9.)
 Asuntomarkkinat jakautuneet jyrkästi voittajiin ja häviäjiin  (IL 5.8.)
 Syksyn uutisten viesti on selkeä : kaupungeissa asuntojen hinnat nousevat mutta maalla talot eivät kelpaa kenellekään.
 Vielä selkeämpi on johtopäätös: Suomessa asunnot ovat väärässä paikassa. Hesarin jutussa Suomen Hypoteekkiyhdistyksen toimitusjohtaja  Ari Pauna  sanoo, että vain kolme aluetta on selvästi turvassa arvon laskulta: pääkaupunkiseutu, Tampere ja Turku.
 On tavallista, että ”alueet”, eli Helsingin ulkopuolinen Suomi rutistetaan puheenvuoroissa ja otsikoissa yhdeksi nipuksi ja julistetaan sille romahdusta, häviötä ja paikkaa jyrkän jakolinjan väärässä päässä. Tämä on aika raaka viesti, eikä huomioi erilaisia paikkakuntia, toiveita, asumisratkaisuja ja elämäntapoja.
 Asunnot eivät ole vain ”varallisuutta”, jota aiotaan sopivan paikan tullen realisoida. Ne ovat ihmisten koteja. Jos Suomea katsoo muualta kuin kaupungista käsin, huomaa, että elämää on muuallakin kuin Helsingin seudulla, Turussa ja Tampereella.
 On todella kaupunkikeskeistä puhua siitä, että koko ”muu Suomi” olisi jokin kategorinen romahdus.
 Kukaan ei kiistä kaupungistumista . Kukaan ei kiistä maaseudun raja-alueiden tyhjenemistä. Kukaan ei kiistä asuntojen hintatilastoja. Mutta näistä tiedoista yhdessä ei synny vain voittajia ja häviäjiä. On todella kaupunkikeskeistä puhua siitä, että koko ”muu Suomi” olisi jokin kategorinen romahdus.
 Otsikoissa vivahteet katoavat, ehkä siihen ollaan jo totuttu. Ongelma on se, että maalailu jakaa Suomen nollan arvoisiin purkukuntoisiin taloihin ja isojen kaupunkien arvokkaisiin keskustoihin. Valtava määrä elämää jää siihen väliin, ja se taas voi vaikuttaa siihen, miten mielikuvat kaupunki-maaseutu-akselilla muodostuvat. Voi kysyä, onko maakuntien tuhon lietsonta itseään toteuttava ennuste. Miksi kukaan rakentaisi tulevaisuutta paikkaan, joka on julistettu häviäjäksi?
 Helsingissä törmää  välillä ajatukseen siitä, että kaikki haluaisivat asua isossa kaupungissa. Se on hassu ajatus muun muassa siksi, että pääkaupunkiseudun asuinalueista suuri osa näyttää ihan samalta kuin taajamat ja asuinalueet muuallakin. Ei ole suurkaupungin sykettä Pakilassa. Siksi ihmiset kai siellä haluavat asua.
 Mietitään vaikka näitä paikkoja: Joensuu, Rovaniemi, Inari, Kokkola, Kuopio, Oulu. Onko niissä kaikki mennyt?
 Suomessa on yli puoli miljoonaa mökkiä. Näyttääkö siltä, ettei väki viihdy missään muualla kuin kaupungin keskustassa?
 Kotimainen ruoka elää kukoistuskautta ainakin puheissa. Muistetaanko meillä, että joku ihan oikeasti tuottaa sitä ruokaa tuolla maakuntien Suomessa?
 Digitalisaatio mahdollistaa monen työn tekemisen mistä vain, ja onneksi kotimaan matkailu lisääntyy. Ehkä joku huomaa näidenkin trendien kautta, että pitkin maata asutaan, eletään ja käydään töissä.
 Helsingissä asuntojen hinnat  ovat sairaan korkeita. Näiden asuntolainojen keskeltä käsin on vaikea käsittää, miksi edullinen koti on vain ongelma. Miksei kukaan toitota siitä, miten hyvä elämänlaatu on niillä, joilla on pienet asuinkulut? Kaupunkien keskustoissa asuvat lasketaan asuntokaupan voittajiin, mutta eivätkö voittajia ole myös ne töissä käyvät maakuntien ihmiset, joiden kaikki raha ei mene asumiseen?
 Työt ovat eri paikassa kuin asunnot, sanotaan. Osa töistä on, osa ei. Juttelin Suomussalmen kunnanjohtajan  Erno Heikkisen  kanssa. Hän on 28-vuotias, palannut kotiseudulleen töihin. Suomussalmen työttömyysprosentti on 13, mutta tietyissä ammateissa, esimerkkinä palomiehet ja lääkärit, vaivaa työvoimapula. Koko Kainuussa työvoimapula pahenee lähivuosina, sillä työvoimasta poistuu 2018-2022 välisenä aikana yli 2700 ihmistä. Puhetta työvoimapulasta ei tahdota oikein uskoa, sanoo kunnanjohtaja Heikkinen. Vaikeahan sitä on uskoa, kun juttu toisensa jälkeen todistaa, että koko Itä-Suomi on väärässä paikassa.
 Reetta Räty
 Kirjoittaja on Kuusamossa kasvanut kirjoittaja, joka voisi hankkia kakkosasunnon Hossan tai Oulangan kansallispuistojen liepeiltä.
 Aiheesta voi keskustella maanantaina 30.09. ko 16.00 asti.
 Lue myös:
 Pekka Juntin kolumni: Soinen maa ei elättänyt kaikkia
 Tommi Kinnusen kolumni: Pääkaupunkiseudusta tuli median tarinoiden normi

Reetta Rädyn kolumni: Elämää on muuallakin kuin Helsingissä, Turussa ja Tampereella


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Suomalaiset kuolisivat sukupuuttoon ilman maahanmuuttoa
 Kolumbialainen  Juliana Tobon , 28,  muutti viisi vuotta sitten Turkuun  opintojen perässä. Nyt hän asuu Vantaalla ja käy töissä Espoossa. Tobonin tarina kuvastaa hyvin globaalia kaupungistumisen trendiä ja kertoo, miksi jatkomuutot Suomen sisällä suuntautuvat juuri pääkaupunkiseudun kuntiin. Koko Suomen vuosittaisesta väestönkasvusta suurin osa on maahanmuuton ansiota. Tilastokeskus julkaisee tänään tuoreimman väestöennusteensa.
 Moskovalaiset kahvihifistelijät levittävät kofeiinin ilosanomaa
 Kaksi vuotta sitten Nikita Fedotov perusti REDO-yrityksen ja siirtyi cold brew eli kylmäuutettuun kahviin. Grigori Vorobjov / Yle
 Kahvi kasvattaa suosiotaan teenjuojina tunnettujen venäläisten parissa. Etenkin Moskovassa  samovaari on vaihtumassa kahvihanaan . Esimerkiksi kylmäuutetusta kahvista on tullut moskovalaisten trendijuoma.
 Työvoimapulan jyrkkeneminen pysähtynyt
 Tällä hetkellä työvoimapula keskittyy sosiaali- ja terveydenhuoltoon. Jari Kovalainen / Yle
 Yli 200 ammattinimikkeen arviossa pulaa työvoimasta on 52 ammatissa. Pitkään jatkunut työvoimapulan kasvu ja laajeneminen eri ammatteihin on nyt pysähtynyt, ilmenee työ- ja elinkeinotoimistojen arvioihin perustuvasta  ammattibarometrista . Sen mukaan eniten pulaa on sosiaalityön erityisasiantuntijoista, lastentarhanopettajista, siivoojista, puheterapeuteista ja yleislääkäreistä. Eniten ylitarjontaa oli yleissihteereistä, vaattureista, graafisista suunnittelijoista, tieto- ja viestintäteknologian asentajista sekä käytön tukihenkilöistä.
 Viikko alkaa sateisena
 Yle
 Matalapaine pitää sään edelleen epävakaisena alkuviikosta. Maanantaina sataa Pohjanmaan maakunnasta Pohjois-Lappiin yltävällä alueella. Aivan maan pohjoisimmissa osissa sateet voivat edelleen olla lunta ja räntää. Tiistaiksi sateet liikkuvat maan keskiosiin. Lue lisää  Ylen sääsivulta .

Herätys: Maahanmuutto on suomalaisten elinehto, samovaarit vaihtuvat kahvihanoihin Moskovassa, viikko alkaa sateisena


Summary: Koko Suomen vuosittaisesta väestönkasvusta suurin osa tulee maahanmuutosta.

Kolumbialainen  Juliana Tobon , 28, ihastui Suomeen kuusi vuotta sitten. Hän oli vaihto-oppilaana Etelä-Koreassa ja kuunteli lumoutuneena opiskelutoverinsa tarinoita tämän kotimaasta. Hänkin halusi sinne – vaihto-oppilaaksi ja rakastumaan lisää.
 Vaihtopaikka löytyi lopulta Turusta. Suoritettuaan siellä kandidaatin tutkinnon hän päätti hakea kansainväliseen markkinoinnin maisteriohjelmaan Lappeenrantaan.
 – Kävin haastattelussa, ja ihmettelin, miten joku paikka voi olla niin kaunis.
 Valmistumisen jälkeen Tobon sai markkinointikonsultin töitä IT-firmasta Espoon Keilaniemestä. Asuinpaikakseen hän valitsi kuitenkin Vantaan.
 – Martinlaaksossa on hyvät julkiset liikenneyhteydet. Ympäristö on rauhallinen, ja vuokrat ovat huokeammat kuin ydinkeskustassa, Tobon perustelee.
 Pääkaupunkiseutu kahmii muuttovoittoja
 Juliana Tobonin tarina kuvastaa hyvin Suomen väestönkasvun tunnuspiirteitä. Vaikka maahanmuutto jakautuu ympäri maata, jatkomuutot Suomen sisällä suuntautuvat pääkaupunkiseudun kuntiin.
 Niin Helsingin seudun kuin koko muunkin Suomen vuosittaisesta väestönkasvusta suurin osa on maahanmuuton ansiota.
 Ilmiö kertoo globaalista kaupungistumisen megatrendistä: erityisesti alle 35-vuotias väestö muuttaa kaupunkeihin vetovoimaisten palveluiden, nopeiden liikenneyhteyksien ja toimivien asumisratkaisujen perässä. Se nuorentaa alueiden väestörakennetta ja ruokkii myös syntyvyyttä.
 – Olen kotoisin Medellinin suurkaupungista Kolumbiasta, ja Lappeenranta oli minulle melko pieni. Olen tottunut siihen, että ympärilläni on paljon nähtävää ja tehtävää. Helsinki on Suomessa lähimpänä sitä, Tobon sanoo.
 Seuraavien vuosikymmenten aikana Helsingin seudun arvioidaan kasvavan enemmän kuin koko muun Suomen.
 Näin ollen pääkaupunkiseudun ei Suomen sisällä tarvitse kilpailla muiden alueiden kanssa asukkaista, vaan kilpailu käydään pikemminkin Itämeren muiden metropolialueiden kanssa – Tukholman, Kööpenhaminan, Tallinnan ja Saksan Itämeren alueen suurkaupunkien.
 Ajatushautomo  Demos Helsingin  teettämän, kaupungistumista tutkivan raportin mukaan kilpailua käydään erityisesti korkeasti koulutetuista maahanmuuttajista. Heistä muodostuvalla muuttovoitolla on havaittu olevan yhteys sekä innovaatioiden syntyyn että tuottavuuden kasvuun.
 Esimerkiksi Piilaaksossa yli puolet korkean osaamisen ammattilaisista on syntynyt Yhdysvaltojen ulkopuolella.
 Tobon sai houkuteltua Suomeen myös siskonsa. Ensin tämä muutti biolääketieteen opintojen perässä Ouluun ja tuli sitten pääkaupunkiseudulle töihin terveydenhoitoalan startupiin.
 Juliana Tobonin mukaan vaihto-opiskelijat jäisivät Suomeen, jos töitä saisi helpommin. Joonas Koivisto / Yle
 "Kuka haluaa yliopistoon, jossa ei ole kansainvälisiä ihmisiä?"
 Vaikka Suomen korkeakoulualueille tulee ulkomailta osaajia, ongelmana on, että maahan ei yleensä jäädä opintojen jälkeen. Myös Tobon tutkaili Saksan ja Ruotsin työmarkkinoita, sillä Suomessa työnhaku osoittautui valmistumisen jälkeen haastavaksi.
 Monet hänen ulkomaalaiset tuttavansa ovat kokeneet samoin.
 – Vaikka olisi paljon työkokemusta omasta kotimaastaan, täällä joutuu aloittamaan alusta. Osaamista on vaikea todistaa. Moni ei uskalla tulla tänne opiskelemaan tai hakemaan töitä, sillä he pelkäävät, etteivät saa töitä. Oleskelulupaa ei saa ennen kuin on työpaikka, ja työnhakuaikanakin pitäisi tulla toimeen.
 Tobon ihmettelee, miksi ulkomaalaisten osaamista arvostetaan vain teknologia-alalla.
 – Yritysten pitäisi avata silmänsä ulkomaalaisille osaajille. Luovuudesta ja markkinointiosaamisesta olisi hyötyä monilla aloilla.
 Ulkomaalaiset suosivat urbaaneja asuinympäristöjä Syntyvyyden lisäksi myös maahanmuutto on ennusteista poiketen vähentynyt. Samaan aikaan kun ulkomaalaistaustainen väestö muuttaa Helsingin seudulle, pääkaupunkiseudun kantaväestö hakeutuu naapurikuntiin. Suomeen muutetaan yleensä perheen, avioliiton ja työn vuoksi. Vain 10 prosenttia maahanmuuttajista on turvapaikanhakijoita. Ulkomailta muuttaneista ulkomaan kansalaisista puolet muutti Helsinkiin Euroopasta. Kaksi kolmesta maastamuuttajasta on suomalaisia. Lue lisää:   Demos Helsinki, Kaupungistumisen käännekohdat: Skenaarioita Suomen kaupungistumisen tulevaisuudesta 2039
 Ennen kansainvälisiä opiskelijoita houkutteli Suomeen ilmainen tutkinto.  Nykyisin  korkeakouluopiskelu maksaa EU- ja ETA-maiden ulkopuolelta tuleville opiskelijoille 10 000–25 000 euroa.
 Tobon itse sai vielä opiskella Suomessa ilmaiseksi.
 – Suomalaiset yliopistot ovat laadukkaita, mutta kuka haluaisi opiskella niissä ilman kansainvälisiä opiskelijoita ja työntekijöitä? Usein sanotaan, että ulkomaalaiset tuo Suomeen rakkaus tai opiskelu. Jos opiskelut leikataan pois, jää ainoaksi vaihtoehdoksi rakkaus.
 Raiteet vievät naapurikuntaan tai -maahan
 Suomella on pitkä matka kurottavanaan kilpailukykynsä ylläpitimiksi. Esimerkiksi Ruotsia, Tanskaa ja Norjaa se tulee jopa vuosikymmeniä jäljessä, niin pääkaupunkien välisten yhteyksien kuin maan sisäistenkin raideyhteyksien kehittämisessä.
 Raideyhteyksien avulla rakennetaan yhä laajempia työssäkäyntimarkkinoita. Jos nyt suunnitellut tunnin rata -hankkeet Helsingin, Turun ja Tampereen välillä toteutuisivat, ne mahdollistaisivat yhtenäisen työssäkäyntialueen, jota voisi verrata jopa Malmön ja Kööpenhaminan muodostamaan työmarkkinalueeseen.
 Vaikka Helsingin kilpailijat ovat Itämeren tuolla puolen, muut Suomen suuret kaupungit kilpailevat asukkaista juuri pääkaupunkiseudun kanssa.
 – Muuttaisin heti Turkuun, jos sinne olisi tunnin yhteys! Tobon innostuu.
 Tobon on silti erittäin tyytyväinen pääkaupunkiseudun jo olemassa oleviin yhteyksiin. Niiden ansiosta hän voi asua Martinlaaksossa Vantaalla ja käydä töissä Keilaniemessä Espoossa.
 Tekemistä ja nähtävää sekä kaupungin hulinaa löytyy Helsingin ydinkeskustasta.
 – Täällä ei ole lainkaan liikenneruuhkia, niin kuin muualla maailmassa. Julkinen liikenne on täydellistä. Autoilijoille liikkuminen voi olla hankalampaa, Tobon pohtii.
 Perinteisesti ihmiset ovat muuttaneet töiden perässä, mutta erityisesti korkeakoulutettu työvoima näyttäisi muuttavan pikemminkin houkuttelevien elinympäristöjen perässä. Työpaikat seuraavat heitä.
 Houkuttelevuuden muodostavat ennen kaikkea mielikuvat. Pääkaupunkiseudulla houkuttelevuutta lisäävät erityisesti turvallisuus ja rauhallisuus muihin Itämeren metropolialueisiin verrattuna.
 – Suosittelisin Suomea myös muille. Vaikka Helsinki on suhteellisen iso ja kansainvälinen, täällä on ihanan rauhallinen ympäristö, Tobon sanoo.
 Ujot paikalliset kotouttavat
 Tobonin oli aluksi vaikea saada kontaktia sulkeutuneisiin ja ujoihin suomalaisiin. Silti paikalliset ihmiset saivat hänet lopulta tuntemaan olonsa kotoisaksi.
 – Olihan se iso kulttuurisokki tulla tänne. Mutta ihmisistä tulee todella ystävällisiä ja rehellisiä, kun heihin tutustuu paremmin.
 Tobon uskoo, että jos ulkomaalaisia kohtaan uskallettaisiin olla avoimempia, olisi heihin tutustuminenkin helpompaa.
 Yksi maahanmuuttajien kotouttamista helpottava tekijä voisi tulevaisuudessa olla myös englannin ottaminen laajemmin työkieleksi. Espoo on harpannut jo ensimmäisen askeleen: sen kaupunginvaltuusto hyväksyi vuonna 2017 uuden kaupunkistrategian, jossa linjattiin tavoitteeksi  englannin ottaminen kolmanneksi asiointikieleksi  suomen ja ruotsin rinnalle.
 – Jo nyt tuntuu siltä, että englanti olisi Espoossa toinen kieli – bisnesympäristössä jopa pääkieli. Pärjään niin hyvin englannilla, etten ole pakottanut itseäni puhumaan suomea. Siksi suomen kieleni ei ole vielä sujuvaa.
 Monille myös kieli osoittautuu ylitsepääsemättömäksi ongelmaksi työnhaussa. Näin kävi eräälle Tobonin singaporelaiselle liiketaloutta opiskelleelle ystävälle.
 – Hän ei vain saanut töitä. Hän olisi niin kovin halunnut jäädä.
 Tobon muistuttaa, että suomen kieltä on haastava oppia ennen maahanmuuttoa.
 – Ruotsin kieli on paljon helpompi kuin suomi, ja siksi myös Ruotsiin muuttaminen voi tuntua monesta houkuttelevammalta vaihtoehdolta.
 Juttuun on haastateltu lisäksi Demos Helsingin kaupunkitutkija  Kaisa Schmidt-Thomea , MDI:n alue- ja väestönkehityksen asiantuntija  Timo Aroa , Helsingin tilastokeskuksen järjestelmäpäällikkö  Pekka Vuorta  sekä Siirtolaisinstituutin toimitusjohtaja  Tuomas Martikaista .
 Lue seuraavaksi:
 Yksi asia on ihmiskunnan kohtalonkysymys, mutta silti siitä ei halua puhua kukaan – Miksi väestönkasvusta tuli ilmastokeskustelun tabu?
 Chileläinen Francisco Moreno säästi rahaa ja otti lainaa päästäkseen opiskelemaan Suomeen – ihmettelee sitä, miksi yli kymppitonnin lukuvuosimaksu pitää maksaa kerralla

Muuttovoitot ulkomailta hupenevat: Juliana Tobon ihmettelee, miksi maahanmuuttajien osaamista arvostetaan vain IT-alalla


Summary: Rakennusalan ammatit tippuivat 15:n pahiten työvoimapulasta kärsineen joukosta.

Työvoimapula keskittyy sosiaali- ja terveydenhuoltoon sekä muihin kuntien vastuulla oleviin töihin. Rakennustöiden ja teollisuuden rekrytointihaasteet ovat tasaantuneet, ilmenee työ- ja elinkeinotoimistojen arvioihin perustuvasta Ammattibarometrista.
 Yli 200 ammattinimikkeen arviossa pulaa työvoimasta on 52 ammatissa. Pitkään jatkunut työvoimapulan kasvu ja laajeneminen eri ammatteihin on nyt pysähtynyt.
 – Voisin ennakoida, että käänteen merkkejä tässä on. Tulevaisuudessa voi olla, että tilanne kääntyy laskuun, toteaa työ- ja elinkeinoministeriön neuvotteleva virkamies  Mika Tuomaala .
 Ammattibarometrin mukaan eniten pulaa on sosiaalityön erityisasiantuntijoista, lastentarhanopettajista, siivoojista, puheterapeuteista ja yleislääkäreistä.
 Puolen vuoden välein päivitettävässä barometrissa mitataan myös sellaisten ammattien määrää, joissa työnhakijoista on ylitarjontaa. Niiden määrän väheneminen on puolestaan pysähtynyt. Liikaa tekijöitä oli elo-syyskuussa tehtyjen arvioiden perusteella yhtä monessa ammatissa kuin keväällä, 21:ssä.
 Eniten ylitarjontaa oli yleissihteereistä, vaattureista, graafisista suunnittelijoista, tieto- ja viestintäteknologian asentajista sekä käytön tukihenkilöistä.
 Rakennustyöt tippuivat pois kärjestä
 Aiemmin 15:n pahiten työvoimapulasta kärsivän ammatin joukossa on ollut useita rakennusalan ja teollisuuden töitä. Viime vuoden aikana esimerkiksi rakennusalan työnjohtajat, muut rakennustyöntekijät ja hitsaajat ovat kadonneet kärkipaikoilta. Näiden alojen tekijöistä on edelleenkin pulaa, mutta kärjessä ne ovat tehneet tilaa muun muassa psykologeille ja erityisopettajille.
 Rakennusteollisuuden työmarkkinajohtaja  Kim Kaskiaro  toteaa rakennusalan tasaantuneen kysynnän vaikuttavan siihen, että pula tekijöistä ei ole yhtä "huutava" kuin ennen. Töitä on siis tarjolla hieman aiempaa vähemmän.
 Työvoimapulan hellittämisestä ei Kaskiaron mukaan voi juuri puhua. Tilanteeseen vaikuttaa muun muassa runsas eläköityminen alalta.
 – Saattaa olla niin, että joissain muissa ammattiryhmissä tilanne on pahentunut, kun meillä on vähän tasaantunut, Kaskiaro sanoo.

Työvoimapula ei enää jyrkkene, rekrytointiongelmat keskittyvät kuntatöihin


Summary: Pahimmillaan ilman sähköjä oli miljoona ihmistä.

Kanariansaarten Teneriffalla sähköt on saatu palautettua alkuyöstä, kertoo paikallinen tv-kanava Antena 3.
 Sähköt katkesivat eilen iltapäivällä yhden jälkeen paikallista aikaa koko saarelta. Antena 3:n mukaan sähkökatkoksen aiheutti pieni räjähdys eräällä saaren keskeisistä voimalaitoksista.
 Katkoksen ei tiedetä aiheuttaneen henkilövahinkoja ja sen aikana esimerkiksi sairaalat toimivat varageneraattoreiden avulla.

Sähköt saatu palautettua Teneriffalla


Summary: Iranin ja Saudi-Arabian sota voisi johtaa maailmantalouden romahtamiseen.

Saudi-Arabian kruununprinssi  Muhammad bin Salman  varoitti sunnuntaina haastattelussa, että jos kansainvälinen yhteisö ei saa Irania kuriin, niin öljyn hinta voi nousta käsittämättömän korkeaksi.
 Kruununprinssi painotti kuitenkin, että Iranin kanssa pitäisi mieluummin päästä neuvotteluratkaisuun, kuin joutua sotaan.
 – Rauhanomainen ratkaisu on paljon parempi kuin sotilaallinen, sillä sota Saudi-Arabian ja Iranin välillä voisi johtaa maailmantalouden romahtamiseen, Muhammad bin Alman totesi sunnuntaina esitetyssä CBS-televisiokanavan 60 minuuttia -ohjelmassa.
 Kruununprinssi kertoi olevansa yhtä mieltä Yhdysvaltain ulkoministerin  Mike Pompeon  kanssa, että Iranin tekemät iskut Saudi-Arabian öljynjalostamoita kohtaan syyskuun 14. päivänä olivat sotatoimi.
 Iran on kieltänyt olleensa millään tavalla osallisena tehdyissä iskuissa.

Saudi-Arabian kruununprinssi varoittaa Iran-suhteiden laajentumisesta sodaksi


Yksi päähänpisto kotibileissä romutti kaiken
 Kaunis kesäilta, kaveriporukka ja kaljaa.  Teemu Meriläinen   luuli vain sammuneensa  auton takapenkille, mutta heräsi teho-osastolta neliraajahalvaantuneena. Rattijuopumuksen aiheuttamissa onnettomuuksissa kuolleista tai loukkaantuneista yli kolmannes on alle 24-vuotiaita.
 Caj Bremer on kuvannut köyhissä tölleissä sekä rikkaiden linnoissa
 Valokuvaaja Caj Bremer muistuttaa, ettei kaikkea ole aina välttämätöntä kuvata. Silmillä voi tallentaa ja nauttia ympäristöstä ilman, että kamera on koko ajan kädessä. Nella Nuora / Yle
 Ihminen on sama töllissä tai linnassa, eikä köyhyys ole Suomesta kadonnut. Näin tuumii suomalaista todellisuutta lähietäisyydeltä tarkkaillut ja taltioinut valokuvaaja  Caj Bremer . 90-vuotiaalla kuvaajalla on yhtä  monta uskomatonta tarinaa  kuin otettuja valokuviakin. Niitä on ainakin 10 000.
 Osteoporoosin hoito voi jäädä pelkän reseptin varaan
 Mårten Lampén / Yle
 Potilaskyselyn mukaan suuri osa osteoporoosiin sairastuneista  ei ole saanut ohjausta  oikeaan ravitsemukseen, liikuntaan tai esimerkiksi kaatumisen ehkäisemiseen. Lääkehoidon lisäksi ne olisivat kuitenkin tärkeitä luuston lujuutta heikentävän osteoporoosin hoidossa. Luustoliiton kyselyssä puolet vastaajista kertoi, ettei heille ole tehty hoitosuunnitelmaa. Osteoporoosia sairastaa noin 400 000 suomalaista
 Itävallan nuori kansleri teki itsestään vahvan johtajan
 Itävaltalaiset äänestävät tänään ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa.  Sebastian Kurzin  hallitus kaatui keväällä niin kutsuttuun Ibiza-skandaaliin. Mielipidemittauksissa Ibiza on runnonut hallituspuolueita yllättävän vähän. Kurzin ÖVP on saamassa noin 35 prosentin kannatuksen ja Ibiza-puolue FPÖ noin 20 prosenttia. Politiikan tutkija  Kathrin Stainer-Hämmerle  arvioi  Ylen haastattelussa , että vaalien suurin vääntö on luvassa vasta vaalipäivän jälkeen. Silloin Kurzin on muodostettava uusi koalitiohallitus.
 Poutaa, sadetta ja pohjoisessa lunta
 Suomeen leviää tänään pari sadealuetta. Päivällä sää on suuressa osassa maata pilvistä. Sateitakin tulee monin paikoin. Pohjois-Lapissa sataa ajoittain lunta, ja sade voi olla runsasta. Poutaisinta sää on lännessä. Lumisateiden myötä ajokeli muuttuu pohjoisessa paikoin huonoksi. Lue lisää  Ylen sääsivulta .
 Yle Sää

Herätys: Rattijuoppojen uhreista suuri osa nuoria, osteoporoosipotilaita ohjataan heikosti, Itävallassa äänestetään parlamenttivaaleissa


Summary: Hongkongissa on tänään luvassa uusia mielenosoituksia. Myös tiistaina Kiinan 70-vuotispäivänä aiotaan marssia.

Onko kellään sateenvarjoja? Tuokaa lisää sateenvarjoja!
 Kysymys kaikui lauantai-iltana puistossa lähellä Hongkongin hallintokortteleita. Tuhansien ihmisten mielenosoitus rantapuiston puolella sujui rauhallisesti, mutta sadan metrin päässä kadulla kuohui.
 Mielenosoittajat heittelivät kiviä ja sytyttivät tulipaloja. Poliisi vastasi vesitykeillä, pippurisumutteella ja kyynelkaasulla. Värjätyllä vedellä oli tarkoitus merkitä mielenosoittajat.
 Yli kolmen kuukauden protestoimisen jälkeen moni oli osannut varautua. Osa poliisia vastassa olleista mielenosoittajista oli pukeutunut tottuneesti kaasunaamariin ja kypärään.
 Osa protestoijista oli lauantai-iltana varautunut kyynelkaasun käyttöön. Jerome Favre / EPA
 Puiston puolella sateenvarjonippuja alkoi ilmestyä väkijoukosta ja mustiin pukeutuneet nuoret juoksivat niitä etulinjaan.
 Sadetta ei ollut ennustettu vaan moni kantoi sateensuojaa symbolisista syistä. Tamar-puistossa muistettiin viisi vuotta sitten alkaneita niin sanottuja sateenvarjomielenosoituksia.
 Tuolloin poliisi käytti kyynelkaasua ensimmäisen kerran sen jälkeen, kun Hongkong oli siirtynyt Britannialta Kiinan alaisuuteen. Mielenosoituksissa vaadittiin yleistä äänioikeutta ja kadut vallannut protesti kesti lopulta kaikkiaan 79 päivää. Tavoite jäi silti saavuttamatta.
 Nyt sama vaatimus on jälleen Hongkongin mielenosoittajien listalla. “Olemme täällä taas”, julisti vilkkaan autotien ylle ripustettu juliste. Ylimmäiseksi oli piirretty sateenvarjon kuva.
 “En usko, että Kiina lähettää armeijaa”
 Kun mellakkapoliisin vahvistusjoukot lähestyivät, ihmiset kaikkosivat eri puolille kaupunkia. Osa vaihtoi kadulla vaatteita, jotta ei jäisi kiinni poliisille.
 Mielenosoittajien tunnuslause kehottaa liikkumaan kuin vesi eli vaihtamaan protestipaikkaa aina poliisin saapuessa ja levittäytymään ympäri kaupunkia. Illan aikana poliisi ja mielenosoittajat kohtasivat vielä muutamaan otteeseen.
 Lauantai ei kuitenkaan ollut mielenosoittajien pääpäivä.
 Lähdetään ja säästetään voimia huomiselle ja ylihuomiselle, mielenosoittajien joukossa puhuttiin.
 Protestikalenteri on tulevina päivinä kiireinen. Sunnuntaille on suunnitteilla maailmanlaajuinen totalitarismin vastainen mielenosoitus ja maanantaille lakko. Tiistaina koittaa Kiinan kansallispäivä, jolle on kaavailtu marssia Hongkongin keskustan läpi.
 Juliste kehottaa ihmisiä pukeutumaan mustiin Kiinan kansallispäivänä. Nalle Puh viittaa Kiinan presidenttiin Xi Jinpingiin. Jenny Matikainen / Yle
 Aiemmin päivällä julisteita katuun liimannut vain  C :ksi itseään kutsunut nuori nainen sanoi lähtevänsä tiistaina kadulle.
 – Meidän pitää puolustaa Hongkongia ja näyttää, että olemme yhtenäisiä. Kyse ei ole vain meistä vaan myös seuraavista sukupolvista, hän sanoi.
 Tänä vuonna kansallispäivä on erityinen, sillä Kiinan kansantasavalta täyttää 70 vuotta. Pekingissä on tiistaina luvassa jättimäinen sotilasparaati, mutta Hongkongissa viralliset juhlallisuudet on peruttu turvallisuussyistä.
 Kaduilla pohditaan, aikooko Kiina vastata kansallispäivän protesteihin voimakeinoin.
 – Kansallispäivää ennen ja sen jälkeen saattaa olla vaarallista. En usko, että Kiina lähettää tänne armeijaa, mutta mantereelta voi tulla turvallisuusjoukkoja, pohti julisteen liimausta tarkkaillut 67-vuotias  Leung Oi Chen .
 Asiantuntijat ovat epäilleet, ettei Peking haluaisi kääntää juhlapäivänä huomiota Hongkongiin.
 Leung Oi Chen tuli Manner-Kiinasta Hongkongiin vuonna 1983. Hän koki kulttuurivallankumouksen poliittiset vainot ja pelkää saman toistuvan nyt Hongkongissa. Jenny Matikainen / Yle
 Poliisi ratsasi busseja ja pysäytteli kotimatkalaisia
 Eri osapuolten otteet ovat kuitenkin tiukentuneet viime aikoina. Lauantaina poliisi pysäytti busseja ja raitiovaunuja tutkiakseen kyydissä olevat ihmiset.
 South China Morning Post -lehden  tietojen mukaan  ainakin muutamia ihmisiä vietiin poliisiautoihin.
 Kaikkiaan yli 1 500 ihmistä on pidätetty yli kolme kuukautta jatkuneiden protestien aikana. Ihmisoikeusjärjestö  Amnesty Internationalin raportin mukaan  poliisin käyttämä väkivalta on ollut ylimitoitettua.
 Hongkongilaiset ovat kritisoineet erityisesti lähellä Kiinan rajaa sijaitsevaa pidätyskeskusta. Keskukseen joutuneet ovat kertoneet kaltoin kohtelusta.
 Perjantaina tuhannet kokoontuivat  vastustamaan keskusta, vaikka Hongkongin hallintojohtaja  Carrie Lam  oli torstaina sanonut poliisin luopuvan keskuksen käytöstä
 Viime viikolla suuttumusta on aiheuttanut myös  internetissä levinnyt video , jolla poliisi näyttää potkivan keltaiseen liiviin pukeutunutta miestä. Videon aitoudesta kiistellään.
 Lauantaina metroasemalla päivystänyt Suojelkaa lapsia -järjestölle työskentelevä, pastori  Chan Hoi Hing Roy  kertoi, että kyseessä oli hänen työtoverinsa.
 – Näyttää siltä, että poliisi ei halua meitä tänne vaikka yritämme auttaa.
 Pastori Chan Hoi Hing Roy sanoo hänen työtoverinsa joutuneen poliisin pahoinpitelemäksi. Jenny Matikainen / Yle
 Chan sanoi vapaaehtoisten varautuneet olemaan kaduilla tiistaihin saakka.
 – Toivon, että mitään ei käy. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että jotain tulee tapahtumaan, hän ennakoi.
 Metroaseman aulassa päivysti lauantaina myös mellakkapoliisi. Hongkongin metro on joutunut viime viikkoina protestoijien ilkivallan kohteeksi. Sen johtoa on syytetty poliisin avustamisesta ja mielenosoittajien liikkumisen vaikeuttamisesta.
 Yksi mielenosoittajien neljästä jäljellä olevasta vaatimuksesta on poliisin toimien puolueeton tutkiminen.
 Juuri lastensuojelujärjestön vapaaehtoiseksi ilmoittautunut 67-vuotias  Janet Liu  sanoo olevan huolissaan lapsista – ja vihainen poliisille.
 – He kohtelevat lapsia kuin eläimiä. Minua itkettää, kun näen, mitä täällä tapahtuu.
 Xi Jinpingin naama jäi jalkoihin
 Lauantaina ihmisiä oli kutsuttu myös koolle tapetoimaan katuja ja seiniä Hongkongin hallituksen ja Kiinan vastaisilla julisteilla.
 Niin sanotuista Lennon-seinistä on tullut mielenosoittajien äänitorvi, ja kuka tahansa on voinut jättää tarralapulla seinälle viestin. Seiniä on koostettu muun muassa bussipysäkeille, kauppakeskuksiin ja jalkakäytävien varsille.
 Amy Lam (oik.) ei halua nähdä Hongkongin muuttuvan samanlaiseksi kuin Kiina. Hän jätti ystävänsä kanssa viestejä Lennon-seinälle. Jenny Matikainen / Yle
 Reilu viikko sitten mielenosoituksia vastustava Peking-mielinen poliitikko  Junius Ho  kehotti kannattajiaan siivoamaan Lennon-seiniä. Lauantaina mielenosoittajien tarkoitus oli pystyttää ne uudelleen
 Illalla Kiinan presidentin  Xi Jinpingin  kasvokuvia oli liisteröity metron portaisiin niin, ettei niiden päältä voinut välttyä kävelemästä. Osa metrosta purkautuvista matkustajista ilmaisi mielipiteensä tallomalla kuvia pari ylimääräistä kertaa.
 Tai Po -tunnelissa on yksi Hongkongin vaikuttavimmista Lennon seinistä. Alikulkutunneli on tapetoitu julisteilla ja viesteillä. Jenny Matikainen / Yle
 Vaikka metroasemalla kaikuivat yhteiset kannustushuudot, kaikki hongkongilaiset eivät ole mielenosoittajien puolella.
 Väittelyt politiikasta kärjistyvät kaduilla välillä tappelun partaalle. Viime viikolla hallitusta vastustavia julisteita poistanut nainen joutui useiden mielenosoittajien pahoinpitelemäksi.
 Yksi suurimmista Lennon-seinistä on tunnelissa Hongkongin pohjoisosassa. Siellä viesti on yksimielinen: Kiina on paha, samoin Carrie Lam.
 Julisteiden ja protestikutsujen seassa on ihmisten kirjoittamia ajatuksia.  Amy Lam  liimasi seinään demokratiaa puolustavaa viestiä.
 – Moni meistä rakastaa Hongkongia ja Kiinaa mutta emme pidä kommunistisesta puolueesta.
 Lam uskoo, että Kiinan kansallispäivä tulee olemaan jollain tavalla käänteentekevä. Sen jälkeen Kiinan johto päättää toimia, hän ennustaa.
 – Joko he lisää voimaa tai haluavat keskustella rauhanomaisesti, Lam sanoo.
 Lue lisää:
 Hongkongissa yhteiskuntaopin väitetään radikalisoivan nuoret ja koulukirjat joutuvat syyniin – "Puhumme asioista, joista Manner-Kiinassa ei voi puhua"
 Mielenosoitukset tahrivat Hongkongin matkailumainetta – Manner-Kiinasta tulevien turistien määrä romahti syyskuussa
 Hongkongin protestoijat loivat oman ”kansallislaulunsa” – nyt esittäjät pelkäävät vainoa

“He kohtelevat lapsia kuin eläimiä” –  Poliisin otteet suututtavat hongkongilaisia ja moni valmistautuu päivien mielenosoitusputkeen


Summary: Poliisi voi Oulussa päästä käyttämään esimerkiksi koulun sisätiloissa olevaa kameraa.

Tietosuojavaltuutettu näkee ongelmia poliisin sekä kuntien ja kaupunkien valvontakamerayhteistyössä.
 Laillisuuden kannalta pulmallinen on etenkin Oulun poliisilaitoksen ja Oulun kaupungin sopimus, joka muun muassa mahdollistaa poliisin reaaliaikaisen valvonnan esimerkiksi koulujen sisätiloissa ja terveysasemien odotustiloissa.
 Kaupungin valvontakameroita, joita poliisi voi käyttää, on Oulussa lukuisasti myös ulkotiloissa. Epäselvää on tietosuojavaltuutetun mukaan ainakin se, kenen vastuulla kamerat ja niillä saatava tieto oikein ovat.
 – Käytännössä Oulun poliisi siis käyttää kyseistä kameravalvonnan osaa lakisääteiseen valvontatehtäväänsä ilman Oulun kaupungin myötävaikutusta. Tämän ei voida katsoa olevan enää tietojen saamista poliisilain mukaisesti, katsotaan tietosuojavaltuutetun vastauksessa asiaan liittyviin kyselyihin ja toimenpidepyyntöön.
 Sopimuksen mukaan Oulun poliisilaitokselle on teknisesti mahdollistettu pääsy kaupungin järjestelmän sisäkameroiden käyttöön. Sisäkameroiden käyttö edellyttää aina lakiin perustuvaa poliisin virkatehtävää.
 – Meillähän on kameravalvontaa koskevia asioita vaikka kuinka paljon, toteaa tietosuojavaltuutettu  Reijo Aarnio .
 Oulun poliisin ja kaupungin tapauksessa Aarnio on kuitenkin pyytänyt asiaan ratkaisua myös eduskunnan oikeusasiamieheltä, mikä on poikkeuksellista. Aarnion mukaan taustalla on se, että viranomaisen toimivaltaa on sopimuksen myötä mahdollisesti ulkoistettu.
 – Siihen pitäisi löytyä jokin laillisuusperiaate. Sitä oikeusperustetta arvioidaan yleisten valtiosääntöoikeudellisten periaatteiden mukaan, ja oikeusasiamies on viisaampi sitä arvioimaan, sanoo Aarnio.
 "Me tarvittaessa lupa annetaan"
 Oulun koulujen sisätilojen valvontakamerat eivät ole poliisilaitoksen katseltavissa kaiken aikaa, vaan kameroihin kirjaudutaan niin sanotuilla supertunnuksilla. Tunnuksen käytöstä jää järjestelmään lokimerkintä, selvittää Oulun kaupungin turvallisuusasiantuntija  Kari Broström .
 – He ottavat yhteyttä, ja me tarvittaessa lupa annetaan, sanoo Broström.
 Broströmin mukaan kiireellisessä tilanteessa poliisi voi ottaa sisätilakamerat käyttöön ottamatta kaupunkiin yhteyttä. Selvitys pitää silloin antaa jälkikäteen. Tällainen tilanne voisi olla esimerkiksi silloin, jos poliisin tietoon tulee uhkaus oppilaisiin kohdistuvasta väkivallasta.
 Oulun poliisin ja kaupungin kamerasopimus on ollut voimassa hieman alle vuoden, marraskuun alusta 2018. Broström ei halua muistinvaraisesti arvioida sitä, miten monta kertaa supertunnuksia on tänä aikana käytetty.
 "Oulun malli on poikkeuksellisen pitkälle viety"
 Poliisitarkastaja  Pekka Sallinen  Poliisihallituksesta kertoo, että hänen tietääkseen muilla paikkakunnilla ei ole samanlaisia kamerasopimuksia kuin Oulussa. Kameravalvonta ulkona sekä esimerkiksi rautatieasemilla ja kauppakeskuksissa on kyllä yleistynyt muuallakin.
 – Oulun malli on poikkeuksellisen pitkälle viety, sanoo Sallinen.
 Suuressa osassa julkisten tilojen valvontakameroista rekisterinpitäjänä on kunta tai kaupunki, osassa taas poliisi. Sallisen mukaan tietosuojavaltuutetun kannan perusteella Poliisihallituksessa joudutaan nyt pohtimaan, onko rekisterinpidon käytäntöjä syytä muuttaa.
 Yleisellä tasolla valvontakamerat toimivat Sallisen mukaan sekä rikosten ennaltaehkäisyn että niiden selvittämisen eduksi. Kameroiden ja tallennetun kuvan avulla on selvitetty monta väkivalta- ja omaisuusrikosta.
 Sallisen mukaan poliisissa puhutaan puoliaktiivisesta valvonnasta: valvontakameroiden kuvaa on nähtävillä, mutta kaikkea ei yritetäkään seurata kaiken aikaa.
 – Eihän poliisilla ole intressiä katsella, ellei mitään tapahdu, sanoo Sallinen.

Oulun kaupungin ja poliisin kamerasopimus on tietosuojavaltuutetun mukaan ongelmallinen


Summary: Ilmatieteen laitoksen mukaan ensilumi tulee usein syyskuun lopulla Pohjois-Lapissa.

Syksyn ensilumi on tullut Utsjoella Pohjois-Lapissa, kerrotaan Ilmatieteen laitokselta. Kevon havaintoasemalla mitattiin lumen syvyydeksi kaksi senttiä tänään kello yhdeksältä aamulla.
 Ilmatieteen laitoksen mukaan syyskuun lopulla on tavanomainen aika ensilumen saamiselle Pohjois-Lapissa. Etelä-Suomessa ensilumi tulee yleensä huomattavasti myöhemmin, tavallisesti vasta marraskuussa.
 Syksyn virallisen ensilumen katsotaan tulleen, kun jollakin havaintoasemalla mitataan kello yhdeksältä aamulla vähintään sentti lunta. Muilla sääasemilla ei ole tehty lumihavaintoja tänä aamuna.
 – Tämän päivän aikana myös Käsivarren Lappiin on odotettavissa lumisadetta, kertoo päivystävä meteorologi  Pyry Poutanen  Ilmatieteen laitokselta.
 Hänen mukaansa syksyn ensilunta ei ole tällä erää luvassa muualla kuin aivan pohjoisimmassa Suomessa.
 – Kylmin ilmamassa jää ihan Pohjois-Lappiin, missä sade tulee lumena tai räntänä, Poutanen kertoo.

Syksyn ensilumi satoi Utsjoella


Summary: Tapani Hannikainen muistetaan muun muassa Lähi-idän raporteistaan.

Yleisradion pitkäaikainen ulkomaantoimittaja  Tapani Hannikainen  on kuollut. Hän menehtyi 61-vuotiaana pitkäaikaiseen sairauteen perjantain ja lauantain välisenä yönä.
 Hannikainen aloitti työnsä Ylen ulkomaantoimittajana 1980-luvun puolivälissä. Hänellä oli myös kokemusta muun muassa Ilta-Sanomien ulkomaantoimituksesta.
 Uransa aikana hän toimi Ylen Tukholman kirjeenvaihtajana. Arabian kieltä opiskellut Hannikainen oli muun muassa Lähi-idän asiantuntija. Hän jäi eläkkeelle pari vuotta sitten.

Ylen pitkäaikainen ulkomaantoimittaja Tapani Hannikainen on kuollut


Summary: Epäselvien tulosten pelätään tuovan maahan lisää sekasortoa.

Afganistanissa lauantaina pidettyjen presidentinvaalien äänestysprosentti on jäämässä hyvin matalaksi.
 Vaalilautakunnan epävirallinen arvio on, että hieman yli kaksi miljoonaa äänioikeutettua kävi eilen vaaliuurnilla, uutistoimisto Reuters raportoi. Afganistanissa on 9,7 miljoonaa rekisteröitynyttä äänestäjää, mikä tarkoittaa, että noin joka viides heistä äänesti.
 Talibanien uhkaukset ja tiukat turvatoimet varjostivat presidentinvaalien äänestyspäivää. Suurilta terrori-iskuilta kuitenkin vältyttiin ja äänestys sujui Afganistanin yleiseen turvallisuustilanteeseen nähden melko rauhallisesti.
 Matalaksi jäävä äänestysprosentti ja väitteet epäselvyyksistä äänestysjärjestelmässä voivat osaltaan vähentää vaalituloksen poliittista painoarvoa. Pelkona on, että epäselvät tulokset lisäävät maan sekasortoa, uutistoimisto Reuters kirjoittaa.
 Presidentinvaalien alustavien tulosten on määrä valmistua aikaisintaan 17. lokakuuta ja lopullisen tuloksen odotetaan varmistuvan 7. marraskuuta. Mikäli yksikään ehdokas ei saa yli puolta äänistä, järjestetään presidentinvaaleissa toinen kierros kahden eniten ääniä saaneen välillä.
 Artikkelia täsmennetty 29.9.2019 kello 11:47. "9,7 miljoonaa äänioikeutettua" muutettu muotoon "9,7 miljoonaa rekisteröitynyttä äänestäjää".
 Lue lisää:
 Talibanin iskujen varjostamat Afganistanin presidentinvaalit sujuivat melko rauhallisesti – äänestyspaikoilla laimeaa intoa ja kaoottista toimintaa

Epävirallinen arvio: vain joka viides äänesti Afganistanin presidentinvaaleissa


Summary: Muutamassa maassa voi jo osallistua kurssille, jonka idea on lähtöisin ensiapukoulutuksista. Kurssilla oppii kuoleman tärkeimmät asiat.

Millaista on olla parantumattomasti sairaan ja kuolevan ihmisen lähellä? Mistä silloin puhutaan? Mitä silloin voi tehdä, jos haluaa toimia oikein?
 Saksasta lähtöisin olevia Letzte-Hilfe eli viimeisen avun -kursseja järjestetään jo eri puolilla Eurooppaa. Pohjoismaista ainakin Tanskassa ja Norjassa tällaisen kurssin voi suorittaa.
 Viimeisen avun -kurssien lähtökohtana on ollut ihmisten pelko tehdä kuolevan kanssa jotakin väärin. Pelko on tavallaan sama, joka estää joiltakin ensiavun antamisen hätätilanteessa.
 Suomessa kaikille avoimia viimeisen avun -kursseja ei ole, eikä niitä ole toistaiseksi minkään organisaation suunnitelmissa. Suomen ainoa kuolemakouluttaja  Maija Tahkola  toivoisi, että olisi.
 – Tärkeimpiä ne olisivat sellaisille ihmisille, jotka pelkäävät tai kammoksuvat kuolemaa tai joiden on hankala puhua siitä. He saisivat tietoa, rohkaisua ja uskallusta.
 Tahkola tietää, että viimeisen avun -kurssien haasteena olisi saada ne ihmiset tulemaan koulutukseen, jotka oppia eniten kaipaisivat. Muutaman tunnin koulutukseen osallistuisivat todennäköisesti aktiivisemmin ne, joilla on jo ennestään kokemusta ja tietoa kuolemasta.
 – Kuolemasta puhutaan liian vähän. Siitä pitäisi puhua enemmän, koska se lisäisi ihmisten hyvinvointia.
 Kukaan ei tiedä tuleeko sitä huomista
 Kuolemakouluttaja Maija Tahkolan Kuolevala -yritys ei kouluta maallikkoja, vaan tarjoaa koulutusta kuolemaa lähestyvien ihmisten kanssa työskenteleville ammattilaisille sekä heille, jotka työskentelevät esimerkiksi läheisensä menettäneiden parissa.
 Maallikotkin ovat Tahkolalle kuitenkin tuttuja, sillä hän on aiemmin työskennellyt surujärjestössä henkirikoksen uhrien läheisten ja saattohoidon parissa.
 Tahkolan mukaan kuolemasta pitäisi puhua enemmän, mutta ajatusten ei tietenkään tarvitse jatkuvasti pyöriä kuoleman ympärillä. Riittää, että kuolemaa ajattelisi edes välillä, vaikka se omassa lähipiirissä ei ajankohtaista olisikaan.
 – Jos kuoleman osaa ajatella sellaisena normaalina asiana, niin se auttaa muistamaan ja hyväksymään sen, että elämä on rajallista. Se auttaa elämään hetkessä.
 Tahkola puhuu ”sitku” -elämästä. Ihmiset puhuvat tekevänsä asioita sitten kun on aikaa, sitten joskus vuosien päästä. Mutta kukaan ei tiedä, tuleeko sitä huomista, Tahkola muistuttaa.
 – Kun vain välillä muistaisi sen, että minä en ole kuolematon, eivätkä läheiseni ole kuolemattomia. Kannattaa kysyä itseltään, voinko jo tänään tehdä sen asian, tai voinko tänään viettää aikaa niiden minulle tärkeiden ihmisten kanssa.
 Joskus sellainen päivä on kuitenkin jokaisella edessä, että läheinen on kuolemassa. Silloin tarvitaan taitoja, joita ei ehkä ole tarvittu koskaan aiemmin.
 Pelkästään Saksassa on jo järjestetty yli 8 000 viimeisen avun -kurssia. Kolmen ja puolen tunnin kurssi ei joko maksa mitään tai korkeintaan muutaman kympin.
 Kurssilla opeteltaisiin vuorovaikutusta ja kuoleman merkkejä
 Suomessa koulutetaan vapaaehtoisia saattotukihenkilöitä, mutta tavallisten kansalaisten kouluttamista ei ole vielä pohdittu.
 Suomen Palliatiivisen Hoidon Yhdistyksen mukaan kuolevaa ihmistä auttavat läheiset saavat tietoa ja henkilökohtaista ohjausta hoitoyksiköiden henkilökunnalta ja kotisairaanhoidosta. Viimeisen avun -kurssit eivät ole yhdistykselle ennestään tuttuja.
 Saksassa viimeisen avun -kurssien taustalla ovat juuri palliatiivisen eli parantumattomasti sairaiden ja kuolemaa lähestyvien ihmisten hoidon ammattilaiset. Kuolemakouluttaja Maija Tahkola toivoo, että myös Suomessa joku palliatiivisen hoidon ammattilainen ottaisi kurssien suunnittelun ja järjestämisen vastuulleen.
 – Varmasti se alkuun herättäisi vähän ihmetystä. Suomessa on kuitenkin aika paljon ihmisiä, jotka ovat sinut kuoleman kanssa. Kysyntää varmasti olisi. Ja tarvetta myös.
 Jos viimeisen avun -kursseja Suomeen saataisiin, kaipaisi Tahkola koulutukseen ennen kaikkea vuorovaikutustaitoja kuoleman ja surun kohtaamisessa. Kurssilla opittaisiin esimerkiksi, että kuolevaa voi silittää tai hänelle voi lukea kirjaa, vaikka hän ei itse kykenisi enää puhumaan.
 – Kertoisin kurssilla lisäksi ne fyysiset kuolemisen merkit eli mistä tietää, että ihminen todennäköisesti kuolee pian. Ja teoriaa surusta, että ymmärtää sen toisen ihmisen reaktioita ja ymmärtää paremmin myös omia ja muiden läheisten reaktioita. Kurssilta olisi tärkeää saada apua, miten itse jaksaa siinä vaikeassa tilanteessa.
 Kuoleman ei tarvitse olla pelkästään kamalaa
 Maija Tahkola uskoo, että sellaiselle kansalaiselle, jolle suhtautuminen kuolemaan on luontevaa, luentotyyppinen kurssi, työpaja ja oppikirja voisivat toimia aivan hyvin.
 – Mutta jos halutaan tavoittaa enemmän sellaisia ihmisiä, joille kuolema on kauhistus, niin heille voisi toimia paremmin, jos järjestetään joku yllättävä tempaus. Joku sellainen, joka vähän hätkähdyttää ja johon tulee vahingossa paikalle.
 Tahkolan mainitsema yllättävä voisi olla esimerkiksi messuosasto ison tapahtuman yhteydessä. Liian kamalaa yllätys ei saa kuitenkaan olla. Tarkoitus on ravistella ihmisiä, ei traumatisoida.
 – Vähän niin, että oletko ajatellut asiaa ja tämä olisi sinullekin hyödyllinen.
 Viimeisen avun -kurssilla moni sellainen normaaliin kuoleman prosessiin liittyvä asia tulisi käsiteltyä, joka muutoin saattaisi jäädä läheisiä vaivaamaan. Tyypillistä on esimerkiksi, että omaiset saattavat ajatella rakkaan mummon kärsineen kuollessaan kovasti, koska häneltä jäi suu auki.
 Kuolemakouluttaja Maija Tahkola tietää, kuinka kuolema on meillä edelleen tabu. Se on harmi, sillä kuolema on helpompi hyväksyä, jos kuolemasta tietää enemmän.
 Lähestyvään kuolemaan liittyy usein myös itsesyytöksiä, jotka helpottaisivat, jos kuolemasta uskallettaisiin puhua. Esimerkiksi harva uskaltaa sanoa toivovansa, että kovista kivuista ja hallusinaatioista kärsivä isä kuolisi vihdoin, koska kaikilla läheisilläkin on niin kamala olla.
 – Läheisen kuolemaan voi liittyä ristiriitaisiakin tunteita. Vaikka kuolema olisi kamala ja hirveä asia, se voi aiheuttaa myös helpotuksen tunteita, kuolemakouluttaja Maija Tahkola muistuttaa.
 Lue myös:
 Entä jos puolisosi kuolee? Nämä 10 asiaa jokaisen kannattaa miettiä etukäteen

Kuolemakouluttaja Maija Tahkola toivoisi, että Suomessakin järjestettäisiin "viimeisen avun" -kursseja: "Kysyntää varmasti olisi"


Summary: Yle selvitti, mitkä työnantajat ovat ottaneet käyttöön aikanaan kohutun Lex Nokian suoman mahdollisuuden.

Suomessa on kuusi työnantajaa, jotka ovat kertoneet tarkkailevansa työntekijöiden sähköpostiliikennettä entisen Lex Nokian varjolla.
 Työnantajat saivat oikeuden sähköpostien tunnistetietojen seulomiseen vuonna 2009. Lakia edelsi  erittäin kiihkeä keskustelu , jossa vaakakupissa painoivat huoli kansalaisten perusoikeuksista ja yritysten tarve suojautua liikesalaisuuksien vuodoilta.
 Kaiken kohun jälkeen laki näyttää jääneen pölyttymään hyllylle.
 Ylen saaman, aiemmin julkaisemattoman listan mukaan lain vaatimia ennakkoilmoituksia on jätetty kymmenessä vuodessa 14 kappaletta. Niistäkin kaksi on peruttu ja lopuista osa on tullut samojen konsernien eri yrityksiltä:
 Hämeenlinnan kaupunki (2012) Volvo (VolvoFinland Ab ja VFS Finland Ab, 2013) Toimintakeskus Sampola ry (perunut, 2014) Istekki Oy (2014) Innovaatiokeskus Tekes (nykyinen Business Finland, perunut, 2015) DuPont (DuPont Suomi Oy, Finnfeeds Finland Oy, Finnfeeds Oy, Genencor International Oy, 2015) AGCO (AGCO Power Oy, AGCO Suomi Oy, Valtra Oy Ab, 2016) Fingrid Oyj (2019)
 Mitä laki sallii ja mitä ei?
 Lex Nokiaa ei enää ole, mutta sen ydin on mukana nykyisessä laissa sähköisen viestinnän palveluista. Se antaa yhteisötilaajalle oikeuden käsitellä välitystietoja automaattisesti, eli käytännössä seuloa viestejä esimerkiksi koon, määrän tai sähköpostiosoitteen perusteella.
 Laki ei anna työnantajalle oikeutta lukea viestejä. Järjestelmä toimii niin, että automaattinen seulonta hälyttää työnantajalle, kun tietyt ehdot täyttyvät.
 Alussa tuli ehkä muutama ihmettely, että mitä tässä ajetaan takaa.  Seppo Lehto, Fingrid
 Tämän jälkeen työnantaja saa tutkia epäilyttäväksi havaittujen viestien välitystietoja manuaalisesti. Viestistä voi katsoa esimerkiksi kenelle se lähti, milloin ja millä otsikolla.
 Normaalisti nämä tiedot ovat kaikki lähettäjän ja vastaanottajan yksityisasioita. Viestintäsalaisuutta on  käsitelty enemmän tässä jutussa .
 Tarkoituksena on estää liikesalaisuuksien vuotamista, mutta myös torjua muita väärinkäytöksiä.
 "Katsottiin että hetkonen, sähköpostiliikenteessä on jotain poikkeavaa"
 Sähkön kantaverkkoa Suomessa hoitava Fingrid otti Lex Nokian mahdollistaman seulonnan käyttöön tänä vuonna. Ratkaisuun päädyttiin sen jälkeen, kun yrityksessä oli harjoiteltu toimimista erilaisissa uhkatilanteissa.
 Tuoreessa muistissa oli etenkin tapaus, jossa  Ukrainan sähköverkko kaadettiin haittaohjelmalla . Fingridin lakimies  Antti Kivipuro  painottaakin, että tarkoitus ei ole seurata työntekijöiden viestittelyä, vaan varautua tietoturvauhkiin.
 – Vastaamme siitä, että valot pysyvät päällä valtakunnassa. Halusimme varmistaa, että meillä on lain puitteissa mahdollisimman laajat oikeudet selvittää meihin kohdistuvia tietoturvauhkia.
 Fingridin lakimies Antti Kivipuro sanoo, että tunnistetietojen tarkkailu on yhtiölle yksi pieni tietoturvan parantamisen tapa muiden joukossa. Toni Määttä / Yle
 Fingridillä seula on hälyttänyt kaksi kertaa sen jälkeen, kun toiminto otettiin käyttöön alkuvuodesta 2019. Kumpikin osoittautui vääräksi hälytykseksi.
 – Katsottiin että hetkonen, sähköpostiliikenteessä on jotain poikkeavaa. Mutta niihin oli lopulta luonnollinen selitys, lakimies Antti Kivipuro sanoo.
 Yhtiö suhtautuu tietoturvaan vakavasti. Kivipuroa ei saa kuvata hänen työpisteellään. Yhtiöllä on ulkopuolinen palvelu, joka testaa työntekijöitä lähettelemällä työsähköposteiksi naamioituja "huijausviestejä". Harjoituksia järjestetään säännöllisesti. Välitystietojen seulonta on kokonaisuudessa vain pieni lisä.
 "Kun asiasta informoitiin, kaikki hiljeni"
 Lain mukaan työnantajan on ilmoitettava välitystietojen käsittelystä paitsi tietosuojavaltuutetulle, myös työntekijöille. Mutta kun Yle tavoitteli listalla mainittujen yritysten luottamusmiehiä, osalle tieto tuli uutena.
 Hämeenlinnassa puolestaan työnantajan edustajat eivät aluksi olleet varmoja, miksi kaupunki löytyy tietosuojavaltuutetun listalta. Tietohallintojohtaja  Jouni Jäkkö  sanoo ensin luulleensa, että he ovat peruneet ilmoituksen. Näin ei kuitenkaan ole, vaikka asiaa pari vuotta sitten harkittiinkin.
 Joka tapauksessa "urkintalakia" ei ole Jäkön mukaan Hämeenlinnassa käytetty.
 – Ilmoitus tehtiin vain varmuuden vuoksi. Ei ole tullut tilannetta, että tietoja olisi tarvinnut lähteä tutkimaan.
 En ole kuullut, että joku meistä vastustaisi sitä.  Anita Mäkelä, Hämeenlinna
 Hämeenlinnassa JHL:n paikallinen pääluottamusmies  Anita Mäkelä  on yllättynyt siitä, että Lex Nokia on käytössä heillä ainoana kuntana Suomessa.
 – En ole pitänyt sitä äkkiseltään ihmeellisenä enkä ole kuullut, että joku meistä vastustaisi sitä. Olen vain ajatellut, että tietosuoja-asiat ovat kaikkien parhaaksi, hän sanoo.
 Fingridin IT-järjestelmiä ylläpitävälle  Seppo Lehdolle  yllätys on ollut lähinnä se, miten vähän asia on herättänyt yhtiön työntekijöissä keskustelua. Hänen mukaansa työnantaja on ollut asiasta hyvin avoin.
 – Alussa tuli ehkä muutama ihmettely, että mitä tässä ajetaan takaa. Mutta kun asiasta informoitiin, kaikki hiljeni. Ja uskon, että tämä on kaikkien mielestä jopa hyvä asia: se luo turvallisuutta yritykselle ja työntekijöille.

Nämä 6 työnantajaa ovat kertoneet tarkkailevansa henkilöstön sähköposteja – "En ole pitänyt sitä äkkiseltään ihmeellisenä"


Summary: Huippu-urheilijoita hoitavan fysioterapeutin ja lihastutkijan mukaan useimmat työikäisten niska- ja selkävaivat helpottaisivat voimaharjoittelulla.

Niskaa ja hartioita kiristää. Venyttelet ja venyttelet, mutta vaiva ei helpota.
 Urheilufysioterapeutti  Peter Halénin  mukaan ei ole mikään ihme, ettei helpota, koska kiristyksen tunne on usein illuusio, harhakuva.
 – Useimmiten ongelma on siinä, että lihaksissa ei ole riittävästi voimaa. Harva ongelma ratkeaa venyttelyillä.
 Halénin mukaan aivot tulkitsevat esimerkiksi hartiassa jännityksen lihaskireydeksi, vaikka usein lihas on jo liiankin pitkä. Ja siihen on syynä se, että hartiat roikkuvat.
 – Toimistotyöläisen niskahartiavaivoissa on usein kyse siitä, että hartiarenkaan kannattelu on huonossa hapessa, ripustus on niin sanotusti pettänyt. Kannatteleva lihasvoima puuttuu vartalosta.
 Kiristävät hartiat saavat päivän aikana lepohetken, kun nostat käden hartialinjan tasalle. Jaana Polamo / Yle
 Silloin myös kaularangasta käteen kulkeva hermopunos on jo "kireällä". Venyttely ei auta, vaan se jopa pahentaa tai ainakin ylläpitää ongelmaa.
 Lihasten toimintaan perehtynyt tutkijatohtori  Lauri Stenroth  Itä-Suomen yliopistosta sanoo, että kaikenikäisten liian heikkoa lihaskuntoa ja siitä seuraavia vaivoja tuki- ja liikuntaelimistössä voi pitää jo isona ongelmana.
 Myös vaivojen ennaltaehkäisyssä lihasvoimalla on suuri merkitys.
 –  Se on kaikissa tutkimuksissa tällä hetkellä osoittautunut parhaimmaksi.  (British Journal of Sports Medicine) Venyttelyjen osuus ennaltaehkäisyssä on vain neljä prosenttia, Halén sanoo.
 Katso videoista Halénin laatimat ja seiväshyppääjä  Urho Kujanpään  esittelemät täsmäliikkeet pohkeisiin, niskahartiaseudulle, lonkankoukistajiin, takareisiin ja rintakehään.
 Videoiden jälkeen Halén kertoo vielä, minkä verran liikkuvuutta tarvitsee olla ja millaisia ongelmia liian vähän fyysistä kuormitusta sisältävä arki aiheuttaa jo lapsille. Lihastutkija Stenroth puolestaan kertoo, miten venyttely vaikuttaa lihaksiin.
 Liian heikko pohje monen vaivan takana
 Akillesjänne kiristää, kantapää kipuilee ja sääriä pakottaa. Eri puolilla jalkaa tuntuvien vaivojen syyllinen löytyy Halénin mukaan usein pohkeesta: syvä pohjelihas eli soleus on liian heikko.
 – Lihas on jopa nimetty uudestaan: muscle of gods (jumalten lihas), niin tärkeä se on. Se, että hakee pohkeeseen voimaa, on yksi parhaimmista keinoista ehkäistä akillesjänteen ongelmia.
 Halén kertoo esimerkin: kun 70-kiloinen ihminen juoksee kympin lenkin 50 minuuttiin, akillesjännettä kuormittaa lenkin aikana yhteenlaskettuna 1,7 miljoonan kilon paino.

 Parhaiten syvää pohjelihasta vahvistaa Halénin mielestä pohjeprässi. Treeni pitää tehdä istuviltaan ja polvien on oltava suorassa kulmassa. Tee hitaasti, mieluiten molemmat jalat erikseen. Toistoja 6–8, sarjoja 3–4.
 Jos kuntosalilla ei ole pohjeprässiä tai haluat treenata syvää pohjelihasta kotona, katso tästä ohje:

 Tee ensin yksi 12:n toiston sarja molemmilla jaloilla yhtä aikaa. Sen jälkeen molemmat jalat erikseen 6–8 toistoa.
 Pohkeen heikkous voi olla syynä myös silloin, kun pakaratreeni ei tunnu menevän perille. Kun pakara toimii huonosti, etureisi joutuu entistä enemmän hommiin. Seurauksena on iso epätasapaino isoissa lihaksissa.
 – Viimeisimmissä tutkimuksissa on arvioitu, että pohje on riittävän vahva, kun pystyy yhdellä jalalla jarruttamaan kaksi kertaa kehon painon. Se on niin kova juttu, että en usko monen urheilijankaan siihen pystyvän.
 Voimaa roikkuviin hartioihin
 Niskan lihakset joutuvat koville kannatellessaan päätä – varsinkin, jos katsoo paljon alaviistoon.  Niskalihasten voimaharjoittelulla saa apua niskan alueen kireyteen ja kipuun.  (Cochrane Library)
 Näin aloitat kannattelevan voiman palauttamisen. Tarvitset vain pallon ja seinän.

 Toista useita kertoja päivässä, 12 toistoa per käsi.

 Liike nimeltä Landmine on muunneltu pystypunnerrus, jonka tekemiseen tarvitset tangon. Tee 8 toistoa molemmille käsille, 3–4 sarjaa.

 Tällä liikkeellä parannat hartiarenkaan kannattelua. Tee 8 toistoa molemmille käsille, 3–4 sarjaa.
 Lonkankoukistaja, yksi tärkeimmistä
 Lonkankoukistajan lihaksilla on tärkeä rooli keskivartalon tukemisessa. Niistä tärkein on psoas major -lihas, jota kutsutaan ihmisen sisäfileeksi. Sen pitäisi olla voimakas, koska se yhdistää ylä- ja alavartalon kiinnittymällä molemmin puolin lantiota selkärankaan ja reisiluuhun.
 Parhaiten sisäfile vahvistuu tekemällä istumaannousuja niin kuin koulussa ennen tehtiin: toinen piti jaloista kiinni tai jalat työnnettiin puolapuiden alle.

 Liikkeen voit tehdä niin monta kertaa kuin jaksat, kunhan vain tekniikka pysyy oikeana. Jos kykenet tekemään lähes 20 toistoa, ota lisäpaino käsiin, etteivät sarjat veny kohtuuttoman pitkiksi. Tee 3–4 sarjaa.

 Lonkankoukistajien vahvistamiseen sopii kuminauhan avulla tehty jumppa. Pidä kuminauha kireällä vähintään 30 sekuntia puolellaan. Toista 3–4 kertaa.

 Tangossa roikkuminen vahvistaa keskivartalon lihaksia, myös lonkankoukistajia. Roiku niin kauan kuin pystyt. Toista muutamia kertoja.

 Tämä on hyvä liike lannerangan, lantion ja lonkkanivelen liikkuvuusharjoitukseksi.
 Voimaton takareisi kiristää
 Jos takareisi kiristää edellisen päivän juoksulenkin jälkeen, Stenrothin mielestä on turha soimata itseään sillä, että venyttely treenin jälkeen unohtui. Tutkimusten mukaan  venyttely ei estä harjoittelun jälkeistä lihasten kipeytymistä.  (Cochrane Library)
 – Kireyden syynä on todennäköisesti liian kova rasitus suhteessa takareisien kuntoon. Jatkossa kireys ja kipeytyminen helpottavat, kun lihakset vahvistuvat, Stenroth sanoo.
 Halén muistuttaa, että iskiashermo kulkee takareiden lihaksen suuntaisesti. Pitkäkestoinen venytys voi ärsyttää hermorakenteita.
 – Normaalitilassa hermorakenteet sietävät venyttelyä, mutta jos se on ärtynyt syystä tai toisesta, se ärtyy helposti lisää pitkäkestoisesta venyttelystä.

 8–12 toistoa, 3–4 sarjaa.
 Rintarangan olematon liikkuvuus
 Monelle istumatyöntekijälle rintarankaan liittyvät vaivat ovat tuttuja. Halén puhuisi silti mieluummin rintakehästä, eikä vain muutaman sentin levyisestä rangasta. Rintakehä on kuin tynnyri, missä on paljon renkaita.
 Koko selkärangassa kiertoliikkuvuuden pitäisi olla suurimmillaan rintakehän kohdalla, mutta Halénin mukaan se on useimmiten lähes olematonta. Kiertoliikkuvuuden paraneminen vapauttaa liikkuvuutta myös muihin suuntiin.

 Rintakehään liikkuvuutta tuovan harjoitteen tekeminen onnistuu vaikka työpäivän tauolla. Liike elvyttää myös niskahartiaseutua. Tee paljon toistoja.

 Lattialla tehtävä harjoitus kannattaa tehdä ainakin viikoittain, mutta mieluiten päivittäin. Halénin mielestä harjoitteita ei kannata tehdä esimerkiksi televisiota katsellessa, vaan keskittyä mieluummin tekemään treeni kunnolla.
 Voimaharjoittelukin lisää liikkuvuutta
 Peter Halén on pitkän työuransa aikana nähnyt ajan, jolloin asiakas melkein hukutettiin venyttelyohjeisiin. Edelleen venyttely voi olla tarpeen, jos vaikkapa työ on sellaista, että lihakset mukautuvat liikaa vain muutamiin liikkeisiin.
 – Ehkä enemmänkin kyse on siitä, miten venyttelee. Dynaaminen venyttely on turvallisempi vaihtoehto kuin pitkät venytykset.
 Viime vuosina juuri  dynaaminen venyttely  (Ilta-Sanomat) on kasvattanut suosiotaan. Ehkä osin siksi, että se sopii myös tehtäväksi alkulämmittelyssä. Sen ideana on, että liike on useimmiten pumppaava, venytysasennossa vain käväistään.
 Peter Halén tutkii Urho Kujanpään käsien hermotusta.  Jaana Polamo / Yle
 Dynaamisen venyttelyn teho perustuu Stenrothin mukaan siihen, että hermostoa opetetaan olemaan vastustamatta venytystä. Kun ihminen oppii olemaan venytyksen aikana rento, liikeradat kasvavat.
 Yhtä lailla nivelten liikkuvuutta parantaa myös perinteinen staattinen venyttely, mutta silloin teho perustuu hermostollisten vaikutusten lisäksi venytyksen aikaansaamiin rakenteellisiin muutoksiin niveliä ympäröivissä lihaksissa ja jänteissä.
 Voimaharjoittelukin lisää liikkuvuutta
 Minkä verran liikkuvuutta on riittävästi? Se riippuu Halénin mielestä ihmisestä: rytmisen kilpavoimistelun harrastaja tarvitsee enemmän liikkuvuutta kuin shakin pelaaja tai toimistotyöntekijä.
 – Liikkuvuutta ei pidä ihannoida liikaa. Ei jokaisen tarvitse saada spagaattia molempiin suuntiin. Kannattaa miettiä, mitä minä tarvitsen ja sen mukaan miettiä harjoitteita ja elämäntyyliä. Myös oikeantyyppinen voimaharjoittelu lisää liikkuvuutta.
 Erityisen tärkeänä Halén pitää voimaharjoittelun riittävää kuormittavuutta. Ihmiset treenaavat liian pienillä painoilla ja vastuksilla, eikä se kehitä voimaominaisuuksia riittävästi.
 Riittävä lihasvoima työntää hartioita ylöspäin. Jaana Polamo / Yle
 Kuntourheilijan palautumisessakin on Halénin mielestä venyttelyä tärkeämpää levätä riittävästi, syödä hyvin ja harrastaa palauttavaa liikuntaa matalalla sykkeellä kuin stressata liikkuvuusharjoitteista.
 Liian helppo elämä
 Halén uskoo, että merkittävä osa työikäisten niska- ja selkävaivoista helpottaisi voimaharjoittelun ansiosta. Voimaa on tarpeen hakea liikunnasta, koska arkielämä on Halénin mielestä liian helppoa.
 – Kantaminen, vetäminen, työntäminen ja nostaminen – tilanteet, joissa joutui kehoa käyttämään, olivat ennen osa elämää, mutta eivät enää.
 Liian vähäiseen liikuntaan liittyvät ongelmat näkyvät jo lapsilla – Halénin vastaanotolla käy lähes päivittäin kouluikäisiä. Ruutujen ääressä viihtyvät lapset saavat vaivoja paikoillaan pysymisestä, urheilevien lasten jalat ja selät eivät kestä liikuntaa, koska elimistöä on rasitettu vain harrastuksen parissa.
 Halén vaatiikin lisää monipuolista liikuntaa, niin lapsille kuin aikuisille.
 – Ihmisen pitäisi ponnistella fyysisesti nykyistä enemmän, ihan tavallisessa elämässä.
 Lihastutkija Stenroth muistuttaa, että hyvästä lihaskunnosta ja voimaharjoittelusta on myös kokonaisvaltaisesti terveydelle hyötyä, esimerkiksi painonhallinnassa: mitä enemmän on lihaksia, sitä enemmän elimistö kuluttaa energiaa.
 – Lisäksi lihas kuluttaa myös sokeria, joten voimaharjoittelulla on  positiivinen vaikutus sokeritasapainoon  (Duodecimin Terveyskirjasto) ja siten se voi myös monilla muilla tavoin parantaa  metabolista terveyttä . (Frontiers in Physiology)
 Kuka Peter Halén? Jaana Polamo / Yle Urheilufysioterapeutti (cert.), OMT. Kilpaili nuorena uimahypyissä. Valmistui lääkintävoimistelijaksi 1979. Ammattinimike vaihtui fysioterapeutiksi 1994. Toiminut vuodesta 1994 lähtien maajoukkueurheilijoiden, erityisesti uimareiden ja yleisurheilijoiden, fysioterapeuttina muun muassa olympialaisissa. Työskenteli vuosia terveysalan yrityksen kehityspäällikkönä Singaporessa. Olympiakomitean huippu-urheiluyksikön vastuufysioterapeutti 2017–2018. Suomen Urheilufysioterapeutit ry:n puheenjohtaja ja kunniajäsen. Suomen Ortopedisen Manuaalisen Terapian yhdistyksen kunniajäsen, toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuosikymmenen.

Venytätkö hermoja? Lihaskireytesi voi olla harhaa – katso tästä venyttelyä tehokkaammat keinot hankkia lisää liikkuvuutta ja voimaa


Summary: Poliisin mukaan moottoripyöräilijä ajoi tutkaan ylinopeutta ennen kolaria.

Moottoripyöräilijä kuoli lauantaina risteyskolarissa Salossa, kertoi Lounais-Suomen poliisi sunnuntaina.
 Moottoripyöräilijä ajoi ennen kolaria ylinopeudella poliisin tutkaan Salon Sepänkadulla ja katosi heti poliisin näkyvistä. Sen jälkeen hän törmäsi henkilöautoon tien 110 ja Hämeentien risteyksessä ja kuoli onnettomuuspaikalla.
 Poliisin mukaan moottoripyöräilijä oli ohittanut punaisiin liikennevaloihin pysähtynyttä autojonoa oikealta, jatkanut päin punaista liikennevaloa ja osunut risteävää Hämeentietä ajaneen auton kylkeen.
 Turmassa kuollut motoristi oli vuonna 1981 syntynyt mies.
 Sivullisia oli pysähtynyt kuvaamaan onnettomuuspaikkaa kännykkäkameroillaan. Poliisi muistuttaa, että tällainen toiminta vaarantaa pelastustoimia, lisää riskiä uusille onnettomuuksille ja loukkaa uhrien yksityisyyttä.

Moottoripyöräilijä kuoli risteyskolarissa Salossa


Summary: Pohjois-Suomesta lähti Estonian onnettomuuspaikalle helikopteri, joka oli jo lähtiessään liian myöhässä.

Kello oli neljä aamulla 28. syyskuuta vuonna 1994. Virpiniemen merivartioasemalla Oulun pohjoispuolella 26-vuotias pintapelastaja  Esa Kujala  oli päivystysvuorossa.
 Kujala oli tullut töihin 20 tuntia aiemmin aamukahdeksaksi, ja päivän aikana hän oli ehtinyt käydä muun muassa parinsadan kilometrin päässä Kalajoella harjoittelemassa. Pintapelastajan työhön ei päivittäin kuulu ihmisten pelastamista vedestä tai muualtakaan, joten harjoitukset ovat työssä harvinaisen tärkeitä.
 Hän istui vartiotornissa valvontatuolilla, kun puhelin soi.
 Linjan toisessa päässä oli Rajavartiolaitoksen Rovaniemen tukikohdan päällikkö, joka sanoi, että 850 ihmistä oli veden varassa Hangon edustalla. Kolme tuntia aiemmin Estonia-autolautta oli uponnut matkalla Tallinnasta Tukholmaan. Kujalan pitäisi heti hankkia itselleen tuuraaja ja valmistautua lähtöön Saaristomerelle, jossa odotettavissa olisi pelastusoperaatio, jonka suuruista ei koskaan ollut Suomessa nähty.
 Viiden tunnin lento onnettomuuspaikalle
 Vuonna 1994 suomalaisilla ei ollut vielä matkapuhelimia. Kujala ei voinut ilmoittaa tyttöystävälleen, että hän ei tulisikaan kotiin ajallaan. Seuraavan kerran tyttöystävä kuuli Kujalasta yli kahden vuorokauden kuluttua.
 Rovaniemellä oli ymmärretty tilanteen vakavuus – ainakin jollain tasolla. Hälytysvalmiudessa olleen koneen sijaan paikalle oli lähetetty toinen, isompi helikopteri.
 Helikopteri otti Kujalan kyytiin Virpiniemestä. Myös Kujalan kollega olisi halunnut mukaan kesken vapaapäivänsä, mutta koneeseen ei mahtunut.
 Kone pysähtyi seuraavan kerran Kauhavalla, jossa perämies sattui sillä hetkellä olemaan. Siellä tankattiin ja jatkettiin matkaa.
 Matka Saaristomerelle kesti Rovaniemeltä viisi tuntia. Kopterin kyydissä istui kahdeksan ihmistä, ja kaikki olivat hiljaa.
 Aina välillä miehistö sai tietoa onnettomuuspaikalta. Mitä enemmän tietoa tuli, sitä synkemmältä tilannekuva vaikutti.
 Onnettomuuspaikalle helikopteri saapui aamukymmenen aikaan, yhdeksän tuntia onnettomuuden jälkeen. Miehistön tehtävä oli aluksi pelastaa eloon jääneitä. Hyvin nopeasti määräys kuitenkin muuttui realistisemmaksi: myös kuolleita oli lupa nostaa koneen kyytiin.
 – Tiesimme jo siinä vaiheessa, että vedessä olevat eivät voi olla hengissä.
 Vain 137 pelastui
 Ison risteilijän turmapaikalla ei oikeasti näytä siltä kuin Titanic-elokuvassa. Siellä ei ole uppoavaa hylkyä, jonka lähellä kelluu pelastusveneitä ja muita kappaleita, joiden varassa ihmiset ovat.
 Todellisuudessa meri on niin valtava, että pelastuslautat ja pelastusliiveissä kelluvat uhrit ajautuvat koko ajan kauemmas toisistaan. Saaristomeri näytti autiolta, kun Rovaniemeltä tullut helikopteri saapui.
 – Tuntui aika lohduttomalta, kun konkretisoitui se, mitä on odotettavissa, Kujala sanoo.
 Myös auttajiakin oli paikalla paljon, vaikka hekin olivat levittäytyneet valtavalle alueelle. Koneita oli tullut Suomesta, Virosta, Ruotsista ja Tanskasta.
 Myöhemmin Estonian uppoamista selvittäneen tutkintakomission  loppuraportissa  kuvataan yksityiskohtaisesti onnettomuuden jälkeisiä pelastustilanteita. 989 laivalla olleesta pelastui 137, ja heistä pelastushelikopterit pelastivat yli sata. Joitain ihmisiä pelastui myös ohi kulkeneiden autolauttojen kyytiin
 Estonian onnettomuudessa pelastusveneistä ei ollut suurta apua. Niiden laskeminen veteen oli vaikeaa laivan suuren kallistuman takia. Arkistokuva onnettomuuspaikalta. Leif R. Jansson / EPA
 Raportista käy ilmi, että kaikki pelastustilanteet eivät kuitenkaan päättyneet hyvin. Esimerkiksi yksi uhri oli ollut jo melkein koneessa, kun hän olikin pudonnut takaisin veteen, mihin hän kuoli ennen kuin hänet saatiin nostettua uudestaan ylös. Yhden uhrin pelastus oli jouduttu keskeyttämään, koska tämä oli paniikissa vähällä hukuttaa pelastajansa.
 Pelastajien toimintatavoissa oli aluksi hakemista. Esimerkiksi ensimmäiset pintapelastajat tarkistivat vuoron perään samoja pelastuslauttoja ennen kuin keksittiin, että tarkistetut lautat kannattaa merkitä esimerkiksi viiltämällä kankainen katto auki.
 Kujala nosti vain vainajia
 Estonia upposi syysmyrskyssä. Myrskyn takia pelastajien työ oli vaarallista.
 Pintapelastajan tehtävä onnettomuuspaikalla on laskeutua vaijerin varassa alas mekaanikon vinssaamana ja kuljettaa elävä tai kuollut ihminen ylös kopteriin. Monta päivää kestäneiden etsintöjen aikana useat pelastajista loukkaantuivat, ja osa koneista joutui keskeyttämään etsinnät. Loukkaantuneista valtaosa oli ruotsalaisissa koneissa, joissa pintapelastajina työskenteli myös varusmiehiä.
 Kujalalla oli vuoden kokemus pintapelastajan töistä. Tilanne oli kuitenkin uusi kaikille ammattipelastajillekin, koska mitään vastaavaa ei ollut tapahtunut aiemmin.
 – Se vahvisti, että meidän menetelmämme olivat ihan oikeanlaisia noinkin vaativaan tehtävään.
 Estonialta pelastuneita ihmisiä pelastuslautalla, joka on ankkuroitu matkustajalautta Silja Symphonyn kylkeen Utön edustalla 28. syyskuuta 1994. Yle
 Rovaniemeltä tullut helikopterimiehistö työskenteli paikalla keskiviikkoaamusta perjantai-iltaan saakka. Välillä töitä teki koneen vaihtomiehistö, ja Kujala ja muut alkuperäisen miehistön jäsenet lepäsivät.
 Tutkintaraportista selviää, että sinä aikana Kujala ja hänen kanssaan työskennelleet nostivat merestä kolmen päivän aikana neljä kuollutta. Lisäksi alus kuljetti loukkaantuneita, joita piti viedä sairaalaan, ja etsi merestä Estonian hylystä kertovia merkkejä.
 Yhtään elävää ihmistä rovaniemeläinen alus ei vedestä pelastanut. Onnettomuuden jälkeen Kujalan oli vaikea hyväksyä sitä.
 – Tuntui, että jos olisimme saaneet yhdenkin elävän pelastettua, olisimme onnistuneet työssämme. Mutta siihen ei ollut mahdollisuuksia. Jälkeenpäin olen ollut yhä vakuuttuneempi, että toimimme kuten oli ainoa järkevä tapa toimia.
 Ensimmäisenä onnettomuuspaikalle Turusta aamukolmelta saapunut kopteri pelasti 44 elävää uhria, joista suurin osa oli ollut pelastuslauttojen kyydissä. Kaikki heistä löydettiin aamuyhdeksään mennessä. Sen jälkeen sekään kone ei löytänyt kuin kuolleita.
 Kujala kertoo, että vuosien myötä hänen käsityksenä Estonian onnettomuuspaikalla tekemänsä työn arvosta on kasvanut.
 – Kun on tullut elämänkokemusta, on alkanut tuntua yhä merkityksellisemmältä, että saimme niin monta vainajaa pois merestä.
 Kujala meni metsälle, ei jälkipuintiin
 Perjantai-iltana Kujala ja muu helikopterin miehistö palasivat Pohjois-Suomeen: matkustajalentokoneella, koska helikopterille oli tullut niin paljon lentotunteja, että se piti jättää Helsinkiin huoltoon.
 Kun Kujala saapui Ouluun, ensimmäisenä hän sopi helikopterin kyydistä jääneen kollegansa kanssa, että he menisivät seuraavana aamupäivänä metsälle. Sitten hän meni nukkumaan.
 Metsäkanalintujen jahtaamisen lisäksi – tai ennemmin sen sijaan – miehet kuljeskelivat, paistoivat makkaraa, juttelivat ja olivat välillä hyvin hiljaa.
 – Molemmat purimme tuntojamme. Kollega kuunteli. Ja kun tekee tätä työtä, hänkin olisi tietenkin halunnut olla töissä.
 Varsinaiseen jälkipuintitilaisuuteen Kujala ei mennyt. Se olisi ollut Rovaniemellä.
 – Sinne oli sen verran matkaa, että ajattelin, että kyllä minä pärjään.
 Nykyään Kujalan on vaikea kuvitella, että joku jättäisi vastaavan tilaisuuden väliin. Hän ei kuitenkaan tunnista, että tapahtuneesta olisi jäänyt möykkyä.
 Ihmisenä hän uskoo muuttuneensa Estonian takia, mutta ei tarkkaan osaa sanoa, miten.
 – Se on yksi osa historiaani. En osaa sanoa, mikä on minkäkin vaikutusta. Ihmisenä se varmasti muutti minua, mutta ei elämääni.
 Suuri osa tehtävistä päättyy onnellisemmin
 Kujalan ura on nyt kestänyt yli 26 vuotta, ja se jatkuu edelleen.
 Estonian onnettomuuden jälkeen hän on hakenut vedestä ja maastosta lukuisia vainajia. Yleensä tehtävät päättyvät onnellisemmin kuin Estonian-keikalla.
 – Aika ajoin voi tehtävän jälkeen todeta, että pelastettiin ihmishenki.
 Pelastamiaan ihmisiä hän ei sen jälkeen enää kohtaa. Muutaman kerran hän on saanut kiitoskortteja.
 Jokapäiväistä henkien pelastaminen ei kuitenkaan ole Kujalalle tai kenellekään muullekaan Suomen paristakymmenestä pintapelastajasta. Kujalan työnantaja on Rajavartiolaitos, ja hänen asemansa on virallisesti ylimerivartija. Pintapelastajan työhön kuuluu myös esimerkiksi rajavalvontalentojen lentämistä.
 Rovaniemen helikopteri, jota lentää kolme eri miehistöä, lähti viime vuonna noin 200 tehtävälle.
 Eniten pelastustehtäviä on, kun hillat kypsyvät ja marjastajat eksyvät. Muutenkin suurin osa pelastustehtävistä suuntautuu maa-alueille.
 Esa Kujala harjoittelemassa maa-alueiden pintapelastusta. Rajavartiolaitos
 Työssään Kujala käyttää paljon samaa kopteria kuin Estonian onnettomuuspaikalla. Asemapaikka on nykyään Oulun Virpiniemen sijasta Rovaniemellä.
 Estonian lisäksi Kujala saa mieleensä vain yhden toisen tapauksen, kun häntä pyytää miettimään eniten mieleen jääneitä työtehtäviään. Se oli Rukalla vuonna 2000 ollut lumivyöry, jossa  yksi ihminen kuoli ja toinen saatiin pelastettua  (MTV).
 Sen hän muistaa osin siksi, että sää oli myös silloin todella huono koko lentomatkan Rovaniemeltä saakka.
 Yleensä Kujala ei jää muistelemaan työtehtäviään.
 – En ole ihminen, joka miettisi, että olimmepa sielläkin.
 Voit keskustella aiheesta kello 22:een saakka!
 Lue myös:
 Esa Kujala kertoo Estonian pelastustöistä Radio Suomen Sunnuntaivieraana
 Kolahdus, keulaportti ja kallistuma – Näin Estonia upposi 55 minuutissa
 "Laivan kylki näytti suurelta jalkapallokentältä" – Estonialta selviytynyt Altti Hakanpää etsii kohtalotovereitaan samalta pelastuslautalta
 Ettei koskaan enää – Estonian onnettomuudesta on ammennettu oppia meriturvallisuuden parantamiseksi
 KRP ja saksalaisviranomaiset alkavat selvittää epäiltyä Estonian hautarauhan rikkomista – saksalaisalus poistui paikalta

Esa Kujala sai 25 vuotta sitten epärealisten tehtävän: Hänen piti pelastaa eläviä hyisestä merestä, vaikka onnettomuudesta oli jo puoli päivää


Summary: Vanhempien olisi hyvä säätää ruutuajan rajoitukset myös itselleen ja pysähtyä kuulemaan, miten muilla perheenjäsenillä menee.

Kun nykyvanhempien sukupolvi oli lapsia, ei olohuoneen sohvapöydällä lojunut läjää älylaitteita. Yhdessäolo saattoi tarkoittaa kokoontumista keittiönpöydän, television, lautapelin, leikin tai muun perheelle ominaisen puuhastelun äärelle.
 Nykyisin lapsiperheessä on tavallista, että yhdessäoloon kuuluu olennaisena osana jokaisen oma älylaite.
 Kaksi lastenkasvatuksen ja perheiden hyvinvoinnin ammattilaista on muutoksesta huolissaan.
 – Ei voi kutsua yhdessäoloksi sitä, että perheenjäsenet viettävät aikaa samassa huoneessa, mutta kukin oman ruutunsa takana, erityistason psykoterapeutti  Pia Penttala  sanoo.
 Pia Penttala on työskennellyt lastensuojelun alalla parikymmentä vuotta. Hän tuli keväällä tunnetuksi television  Supernanny Suomi  -ohjelmassa, jonka ideana on etsiä ratkaisuja ohjelmaan valittujen perheiden lastenkasvatuskriiseihin.
 Nyt hän kiertää keskustelutilaisuuksissa ympäri Suomea puhumassa lasten kasvattamisesta.
 – Yleisöllä on valtava kaipuu löytää vastauksia kasvatushuoliinsa. Keskustelua herättää myös kysymys auktoriteetin uusista muodoista.
 Saman kasvattajien tarpeen saada vastauksia mieltä askarruttaviin kysymyksiin tunnistaa kasvatustieteen professori  Juha T Hakala . Häneltä ilmestyy syksyllä aihetta käsittelevä kirja  Kasvatus ajan kanssa .
 Molempien asiantuntijoiden mielestä perheiden ongelmat kiertyvät saman ajankäytön muutokseen liittyvän ilmiön ympärille. Syystä tai toisesta perheenjäsenten välinen vuorovaikutus on muuttunut. He neuvovat perheitä pohtimaan, mitkä asiat perheen lasten ja aikuisten välistä vuorovaikutusta estävät.
 Pia Penttala haluaa pitää aikuisten ja lasten välisen roolijaon selvänä. Aikuiset määräävät ja lapset tottelevat.  Pia Penttala
 1) Kokoontukaa yhteisen pöydän ääreen
 Jos yhteinen aika loppuu, eivät perheenjäsenet enää tunne toisiaan sillä tavalla kuin perheessä kuuluu tuntea. Kiireessä ei ehditä pysähtyä kuulemaan toisen ajatuksia.
 – Kun hyvinvointi vähenee, perheenjäsenet eivät enää tyydyty niistä arkisista asioista, mitä heillä on, Penttala sanoo.
 Kasvatustieteen professori Juha T Hakala on tutkinut suomalaisperheiden ajankäyttöä ja puhuu Penttalan kanssa samaa kieltä.
 – Jotain on pahasti pielessä, jos perheen arjesta tulee niin vaikeasti hallittava logistinen himmeli, etteivät perheenjäsenet ehdi enää tosiaan kasvokkain kohdata, Hakala painottaa.
 Hänen mielestään perheessä ei saa unohtaa, mikä voima on yhteisen pöydän ääreen kokoontumisella. Perheenjäsenten täytyy säännöllisesti kokoontua neuvottelemaan, arvioimaan tilannetta ja kuuntelemaan toisiaan.
 – On syytä pohtia esimerkiksi sitä, olemmeko toisillemme sittenkin tärkeämpiä kuin paljon aikaa vaativat harrastukset. Jotenkin tämä asia on päässyt meiltä lapasesta. Ehkä ongelmaa osaltaan kuvastelee myös se, että noin 40 prosenttia avioliitoista kariutuu, Hakala pohtii.
 Lautapelien pelaamisesta tykätään monissa perheissä edelleen vaikka mobiilipelien suosio on kasvanut. Esa Viippola / Yle
 2) Opeta lapsi tottelemaan aikuista
 Pia Penttala on työurallaan tutustunut moniin erilaisiin perhemuotoihin. Hän ei halua ajatella perheen käsitettä kovin monimutkaisesti. Hänelle perhe on yksikkö, johon kuuluu aikuisia ja lapsia. Perheenjäsenten roolitkin on hänen mielestään paras pitää simppeleinä.
 – Aikuiset määräävät ja lapset tottelevat, Penttala kiteyttää.
 Asetelma on lähtökohta kaikelle aikuisen ja lapsen yhdessäololle. Penttalan mielestä kaverilliset suhteet eivät kuulu kasvatukseen vaan suhteisiin, joissa ei ole tarkoituskaan olla vastuussa toisen kasvusta ja kehityksestä.
 Juha T Hakala kertoo huomanneensa, että kasvattajat pohtivat aikuisen ja lapsen välisen auktoriteettisuhteen uudistamista. Nyt mietitään, onko auktoriteetti jotain sellaista, josta on aika luopua. Tai onko se jotain niin perinteistä, ettei se enää kuuluu kasvatukseen.
 – En ole päässyt selville siitä, mitä olisi tämä uudentyyppinen auktoriteetti, Hakala miettii.
 Hakalan käsitys auktoriteetista lähtee liikkeelle hyvin kaukaa, jo sanan syntyhistoriasta.
 Professori Juha T Hakala suhtautuu kriittisesti lasten älylaitteiden käyttöön. Junamatkalla hän katselee mielellään myös maisemia ikkunaruudun takana. Juha T. Hakala
 – Etymologialtaan auktoriteetti pitää sisällään sellaisia asioita kuin ymmärrys, tieto, viisaus ja arvovalta. On tärkeää huomata, että auktoriteetti on eri asia kuin autoritaarisuus, joka joskus ennen muinoin näkyi kodeissa lähinnä pelolla kasvattamisena. Autoritaarisuutta ei pidä kaihota, Hakala selventää.
 Hänen mielestään auktoriteetti kuuluu erittäin oleellisesti turvaa tarjoavaan kasvatukseen.
 – Jos kasvattaja syystä tai toisesta kadottaa auktoriteettinsa, hän menettää samalla myös otteensa kasvatukseen ja kuinka ollakaan, armaat lapsukaisemme alkavat viedä meitä kuin laskiämpäriä.
 Penttalakin pitää arvossaan perinteisen tyylistä auktoriteetikäsitystä. Hänen mielestään lapsen on tärkeä ymmärtää, että kodin aikuisten ohella häntä saavat komentaa myös kodin ulkopuoliset aikuiset.
 – Kodin auktoriteetin täytyy pystyä opettamaan lapselle, että aikuisia kuunnellaan aina, ja että lapsen tehtävä on kunnioittaa ja kuunnella, Penttala linjaa.
 Penttala myös kehottaa aikuisia miettimään omaa suhdettaan muihin kuin mahdollisiin omiin lapsiin.
 – Meidän pitää olla aikuisina mukana kasvattamassa kaikkia lapsia, joita kohtaamme.
 3) Aikuinen, rajoita myös omaa ruutuaikaasi
 Aivan erityisesti perheiden yhdessäolon tapoihin vaikuttaa älylaitteiden käyttö. Pia Penttala neuvoo perhettä sopimaan ruutuaikaa rajoittavista säännöistä, jotka koskevat yhtä lailla lapsia ja aikuisia.
 – Aikuiset ovat lapsen peili. Jos aikuiset vaivihkaa käyttävät älylaitetta, he hylkäävät lapsen. Silloin aikuinen katkaisee hyvän vuorovaikutuksen lapsen kanssa. Itse asiassa en ymmärrä, miksi lapsen pitäisi sellaiseen suostua tai sietää sitä, Penttala muistuttaa.
 Penttalan mukaan perheen yhdessäolo on jo kärsinyt, jos jokainen perheenjäsen on älylaitteen äärellä omassa fokuksessaan esimerkiksi jossain ryhmässä, pelissä tai töissä.
 Työssä käyvissä vanhemmissa enemmistö noudattaa edelleen perinteisiä työaikoja, mutta enenevässä määrin on vanhempia, jotka tekevät osan työpäivistään etänä esimerkiksi kotoa käsin. Juha T Hakala kertoo kantavansa huolta siitä, että työviesteihin kotona vastailevat vanhemmat huijaavat itseään uskomaan, että fyysinen läsnäolo riittäisi lapselle.
 Tiettyyn rajaan asti se riittääkin mutta ei korvaa todellista läsnäoloa.
 – Kun kasvattaja ymmärtää roolinsa oikein, hän oivaltaa, että juuri varhaislapsuuden vuosina korostuvat sellaiset eleettömät asiat kuin lähellä oleminen ja läsnäolo, Hakala pohtii.
 4) Älä siirrä kasvatusvastuuta päiväkodille tai koululle
 Sekä Pia Penttala että Juha T Hakala korostavat perheen roolia kasvatusvastuun kantajana. Molemmat kritisoivat ajatusta, että vanhemmat voisivat sälyttää osan vastuustaan päiväkodin tai koulun työntekijöille.
 – Yksi nykykasvatuksen ongelmista on, että liian moni meistä vanhemmista luulee niin, Hakala sanoo .
 Penttala pitää tärkeänä, että lasten vanhemmat ymmärtävät, mitä varten päiväkoti ja koulu ovat lapsen elämässä olemassa.
 – Päivähoito on perustettu sitä varten, että vanhemmat voivat käydä töissä. Koulu puolestaan on instituutti, jossa opiskellaan, Penttala sanoo.
 Hän on pahoillaan, että opettajat joutuvat kameleontin lailla taipumaan erilaisten oppijoiden tarpeisiin. Hänen mielestään kouluissa olisi mietittävä, mitkä ammattiryhmät olisivat tukemassa lapsen emotionaalista kasvua, niin että opettajilla olisi nykyistä paremmat mahdollisuudet keskittyä opettamiseen.
 Hakalan ajatuksissa lapsen kasvattaminen vaatii aikuisilta lämmintä jämeryyttä. Tätä on lapsen vanhemman hyvä alkaa harjoitella jo siinä vaiheessa, kun lapsi on aivan pieni, alle vuoden ikäinen.
 – Ellei oikeaa auktoriteettisuhdetta ole onnistuttu rakentamaan jo ennen kouluikää, tilannetta on äärimmäisen työlästä paikata koulukasvatuksella. Itse asiassa se ei edes kuulu koulukasvatuksen eli opettajien tehtäviin, Hakala toteaa.
 Vastuu lapsen kasvattamisesta ja yhdessäolo perheen kanssa on ainutlaatuinen ajanjakso vanhemman elämässä.
 – Maailman ihaninta aikaa perheessä on, kun aikuinen saa olla lapsen kanssa ja nähdä, miten hän kehittyy, Pia Penttala sanoo.

Kuka kasvattaa lapset, kun koko perhe hajoaa omiin nurkkiinsa näpläämään älylaitettaan? 4 keinoa, joilla ryhti palautuu


Summary: 10 vuotta sitten työnantajat voittivat taistelun työpaikkojen tietosuojasta. Nyt näyttää, että he sittenkin hävisivät.

Yle  uutisoi aiemmin tänään , miten alkujaan Lex Nokiana tunnettu laki on jäänyt lähes kokonaan tarpeettomaksi. Vain kuusi työnantajaa on käyttänyt lain suomaa mahdollisuutta käsitellä henkilöstön sähköpostiliikenteen välitystietoja.
 Laki antaa luvan seuloa viestejä automaattisesti esimerkiksi niiden koon, tyypin ja vastaanottajan mukaan. Lisäksi seulonnassa huomattujen epäilyttävien viestien välitystietoja saa käsitellä manuaalisesti. Työnantajalla ei kuitenkaan ole oikeutta avata viestejä.
 Välitystiedoilla tarkoitetaan esimerkiksi tietoa viestin lähettäjästä, vastaanottajasta, kellonajoista ja otsikosta. Normaalisti nämä kaikki ovat viestin lähettäjän ja vastaanottajan yksityisasioita.
 Nokia  penkoi työntekijöidensä sähköpostien tietoja 2000-luvun alkuvuosina , koska epäili joutuneensa tietovuodon kohteeksi. Tuolloin menettely oli laitonta: esitys uudesta laista valmistui 2007 ja tuli voimaan kesäkuun alussa 2009.
 Yrityksen väitettiin vaikuttaneen vahvasti lain syntyyn, minkä vuoksi laki ristittiin Lex Nokiaksi. Nykyään Lex Nokia on kumottu, mutta se elää edelleen osana nykyistä lakia sähköisen viestinnän palveluista.
 Todellisuus yllätti täysin
 Sähkön kantaverkkoa ylläpitävä Fingrid on yksi harvoja yrityksiä, jotka ovat ottaneet entisen Lex Nokian käyttöön. Ville Airaksinen / Yle
 Urkintalain säätämisen jälkeen työnantajien odotettiin alkavan joukolla tarkkailla työntekijöidensä viestiliikennettä. Tietosuojavaltuutetun toimistoon perustettiin jopa kolmen henkilön tiimi, jonka oli tarkoitus käsitellä Lex Nokia -ilmoituksia.
 Todellisuus lain jälkeen yllätti viranomaiset täysin. Ensimmäinen ilmoitus tuli kolme vuotta lain voimaantulon jälkeen. Päätoimiset Lex Nokia -käsittelijät siirrettiinkin nopeasti muihin töihin.
 Kuvaavaa on, että lain voimakkaimpana kannattajana pidetty Nokia ei itse ole ottanut sitä käyttöön. Yhtiö ei vastannut Ylen kysymykseen, miksi näin on. Nokian historiaa tutkineiden professorien mukaan  lakihanke kääntyi yritystä vastaan, sillä se vahvisti yrityksessä pelon ilmapiiriä .
 Sen sijaan urkintalakiin turvautui pieni, työttömiä auttava toimintakeskus Itä-Helsingissä.
 Kaikki eivät ole ymmärtäneet lakia
 Ylelle ei selvinnyt tätä juttua tehdessä, miksi Toimintakeskus Sampola on vuonna 2014 ilmoittanut tietosuojavaltuutetulle alkavansa tarkkailla henkilöstönsä sähköposteja. Myllypurossa toimiva yhdistys on nykyään lakkautettu. Silloinen toiminnanjohtaja sanoo Ylelle, ettei ole asiasta kuullutkaan.
 Tietosuojavaltuutetun toimistosta annetaan ymmärtää, että kyseessä on ollut väärinkäsitys: Sampolan ilmoitus on peruttu pian sen antamisen jälkeen. Se ei olisi ainoa taho, joka on käsittänyt väärin, mitä laki sallii ja mitä se ei salli.
 Yritykset eivät sittenkään tarvinneet Lex Nokiaa. EK:n asiantuntija Sanni Bertellin mielestä viestinnän luottamuksellisuuden suoja on nyt sopivalla tasolla Suomessa. Toni Määttä / Yle
 Esimerkiksi entinen Tekes (nykyinen Business Finland) teki Lex Nokia -ilmoituksen tietosuojavaltuutetulle vuonna 2015, kun epäili  joutuneensa tietomurron kohteeksi . Tapaamisessa tietosuojavaltuutetun kanssa Tekesille kuitenkin selvisi, että asiaa oli parempi hoitaa poliisin kautta. Laki kun ei anna työnantajalle oikeutta avata viestejä, eikä välitystietojen käsittelyynkään saa oikeutta jälkikäteen.
 Kun ottaa huomioon perutut ja saman konsernin eri yhtiöistä tulleet ilmoitukset, Lex Nokian on ottanut pysyvästi käyttöön vain kuusi työnantajaa Suomessa. Niistäkin ainakin yksi eli Hämeenlinnan kaupunki sanoo, ettei ole koskaan käyttänyt oikeutta.
 Miksi sähköpostivalvonnan mahdollistava laki on jäänyt lähes käyttämättä? Siihen voi löytää ainakin neljä syytä.
 1. Aika ajoi sen ohi
 Nykyiset kännykät ovat 2000-luvun laitteisiin verrattuna supertietokoneita, ja niiden avulla tietoja voi lähettää kymmenillä tavoilla. Sähköpostilla ei ole enää yhtä vahvaa asemaa kuin ennen.
 Jos yritys X alkaa tarkkailla työntekijöiden sähköpostiliikenteen välitystietoja, sen on kerrottava siitä henkilöstölle. Taannehtivasti oikeutta ei saa. Jos siis yrityksen työntekijä suunnittelee vuotavansa liikesalaisuuksia, hän todennäköisesti hoitaa asian jotakin muuta kautta kuin sähköpostitse.
 Toisaalta voi ajatella, että laki toimii pelotteena. Ilman sitä sähköposti voisi edelleen olla helpoin keino yrityssalaisuuden vuotamiseen.
 2. Yritykset pelkäsivät maineensa puolesta
 Oikeusoppineet  arvostelivat Lex Nokiaa sen valmisteluvaiheessa  siitä, että laki loukkaisi yksilön perusoikeuksia. Todennäköisesti tämä säikytti työnantajia, jotka pelkäsivät saavansa maineen työntekijöille vihamielisenä organisaationa.
 Ensimmäisen kahden vuoden aikana lain säätämisen jälkeen tietosuojavaltuutetun toimistoon ottivat yhteyttä lähinnä toimittajat. Ensimmäinen varsinainen Lex Nokia -ilmoitus tuli Hämeenlinnan kaupungilta vuonna 2012.
 3. Laki ei auta, jos tietosuoja on kuin reikäjuusto
 Sähköpostiliikenteen nuuskimisesta ei ole yritykselle apua, jos se ei ole muuten pyrkinyt suojaamaan liikesalaisuuksiaan riittävästi. Tietosuojaan erikoistuneen asianajajan  Eija Warma-Lehtisen  mukaan tähän ongelmaan törmätään joskus vuotoepäilyjä tutkittaessa.
 – Jos avainasiakkuudet, hinnoittelumekanismit ja muut kilpailulle kriittiset asiat löytyvät suojaamattomana yhteiseltä levyltä, on hankala osoittaa, että ne ovat liikesalaisuuksia, Castren & Snellman -asianajotoimistossa työskentelevä Warma-Lehtinen sanoo.
 Myös tietosuojavaltuutettu käy ilmoituksen tehneen työnantajan kanssa läpi, mitä menettelyllä on tarkoitus suojata. Tarkoituksena on varmistaa, että muu tietosuoja on kunnossa, ennen kuin lähdetään seulomaan sähköpostiliikennettä.
 4. Byrokratia tehtiin raskaaksi
 Lex Nokia miinoitettiin raskaalla byrokratialla. Sen käyttöönotosta on tehtävä ennakkoilmoitus viranomaiselle ja henkilöstölle. Jos automaattinen seula hälyttää ja viestejä käsitellään manuaalisesti, myös siitä on ilmoitettava viranomaiselle ja asianosaisille. Kaiken lisäksi seulonnasta on raportoitava muutenkin vuosittain.
 – Onhan se todella raskaaksi rakennettu, kuvaa Warma-Lehtinen.
 Tästä näkökulmasta näyttää siltä, että ehkä Lex Nokian vastustajat sittenkin voittivat.
 Warma-Lehtisen mukaan viestinnän luottamuksellisuuden suoja on suomalaisessa työelämässä poikkeuksellisen vahva. Muihin maihin verrattuna työnantajilla on hyvin rajalliset oikeudet valvoa työntekijöiden viestintää.
 Todennäköisesti myös suomalaiset työntekijät joutuvat tinkimään tästä etuoikeudesta tulevaisuudessa. Kun EU:n sähköisen viestinnän tietosuoja-asetus ePrivacy tulee voimaan, se jyrää entisen Lex Nokian kaltaiset kansalliset erikoisuudet.
 – ePrivacy on valtava kokoelma erilaisia sääntöjä, ja siinä työelämäpuoli on hyvin pieni. Tällä hetkellä siitä keskustellaan EU:ssa, ja on vaikea sanoa, mikä jää lopulta kansalliseen liikkumavaraan, sanoo yrityslainsäädännön asiantuntija  Sanni Bertell  Elinkeinoelämän keskusliitosta.

Unohdettu urkintalaki: Edes Nokia ei käyttänyt ajamaansa pykälää – sen sijaan siihen turvautui pieni työttömien yhdistys Itä-Helsingistä


Summary: Rinteen mukaan kyse on keskeneräisestä asiasta, jonka yksityiskohtia hän ei lähtenyt avaamaan tarkemmin.

Pääministeri  Antti Rinne  (sd.) vastaili jälleen pääministerin haastattelutunnilla Yle Radio Suomessa ajankohtaisiin kysymyksiin virka-asunnollaan Helsingin Kesärannassa.
 Suomen EU-puheenjohtajuuskaudesta ja Euroopan tilanteesta Rinteellä oli uutta kerrottavaa.
 Rinteen mukaan kaikki EU-maat ovat näillä näkymin valmiita kytkemään oikeusvaltiokehityksen EU:n rahoituskehykseen.
 Hän perustaa arvionsa tämänhetkiseen neuvottelutilanteeseen, joka pohjautuu Eurooppaministeri  Tytti Tuppuraisen  (sd.) tekemään neuvottelutyöhön.
 – Tarkoitus ei ole naulata yhtäkään jäsenvaltiota seinään, vaan kyse on siitä, miten puolustetaan tavallisia, eurooppalaisia ihmisiä siltä mielivallalta, että oikeusvaltioperiaatetta ei noudateta. Miten puolustetaan vapaata mediaa siltä, että hallitusvalta ei rupea ohjailemaan median käyttäytymistä ja toimintaa.
 Rinteen mukaan yksikään EU-jäsenmaa, mukaan lukien Unkari ja Puola, ei suoranaisesti vastusta monivuotisen rahoituskehyksen ja oikeusvaltioperiaatteen kytkemistä toisiinsa.
 Kyselytunnille osallistuneen Ylen politiikan toimittaja  Pekka Kinnusen  mukaan tämä vaatisi selkeää muutosta esimerkiksi Unkarin ja Puolan tämänhetkiseen politiikkaan. Kinnunen kysyi Rinteeltä, onko tällaisista muutoksista takeita.
 – Kun me käymme puheenjohtajamaana tätä keskustelua, olemme Euroopan ja eurooppalaisten ihmisten puolesta sekä sen arvopohjan puolesta, jolla on voitu turvata vakautta, rauhaa ja hyvinvointikehitystä Euroopassa. Emme ole yhtäkään jäsenvaltiota vastaan missään suhteessa ja tämä on selvä viesti kaikille, Rinne totesi.
 Pääministeri muistutti, että asian käsittely on kesken ja sen onnistuminen vaatii EU-jäsenmaiden yksimielisyyttä.
 Täysi tuki Greta Thunbergille
 Tapahtumarikkaan ilmastoviikon antia Rinne kommentoi huolestuneena. Hänen mukaansa lapset ja nuoret ovat oikeaoppisesti heränneet toimimaan ilmastonmuutosta hidastavien toimenpiteiden puolesta.
 – Meillä poliittisilla päätöksentekijöillä on äärettömän suuri vastuu siitä, että uskallamme viedä näitä asioita oikealla tavalla eteenpäin koko sivilisaation ja tulevien sukupolvien näkökulmasta.
 Rinne kiitteli myös ruotsalaisen ilmastoaktivisti  Greta Thunbergin  rohkeutta sekä tärkeää panosta ilmastotyössä.
 – Thunberg on aito huolessaan ja vaatimuksissaan aikuisille ja poliittisille päätöksentekijöille. On todella ikävää ja väärin häntä kohtaan, että aikuiset setämiehet arvioivat hänen olevan jotenkin häiriintynyt tai sairas huolehtiessaan ilmastonmuutoksesta.
 Rinne sanoi antavansa vahvan tuen Thunbergille ja sille toiminnalle, mitä nuoret ihmiset ylipäätään tekevät maapallon eteen.
 Syntyvyyden lasku ja lapsiperhestrategia
 Suomessa syntyy yhä vähemmän lapsia ja samaan aikaan väestö ikääntyy kovaa vauhtia. Tästä aiheutuu hankala tulevaisuuden yhtälö, kun esimerkiksi työvoimaa on entistä vähemmän saatavilla.
 Pääministerin mukaan mitään nopeita korjauskeinoja ei ole olemassa ja valtiovallan vaikuttamiskeinot ovat rajalliset, sillä perheen perustamisessa on lopulta aina kyse ihmisten omasta elämästä ja päätöksenteosta.
 – Hallitusneuvotteluissa todettiin, että meidän täytyy laatia koko maan kattava lapsiperhestrategia, joka kattaa eri osa-alueita. Siihen pitää saada myös kunnat mukaan, koska kunnissa niitä palveluita tuotetaan.
 Rinteen mukaan yksi keskeinen asia on perheiden toimeentulo.
 – Jos miettii ihan perhearkea, niin lapsilla saa ja pitää olla harrastuksia ja sekin on jo pelkästään toimeentulokysymys. Meillä on ajatuksia esimerkiksi joustavasta koulupäivästä, jonka yhteydessä voisi harrastuksia toteuttaa.
 Lisäksi Rinne mainitsee puuttumisen erityisesti naisten palkkakehitykseen. Oleellista on, että kaikilla, joilla on kyky ja halu hankkia lapsia, tulisi myös olla siihen taloudellisesti varaa.
 Viennin merkitys ja palkkaratkaisut
 Suomalaisen hyvinvointivaltion tulevaisuus riippuu hyvin pitkälti viennin tuloksesta, Rinne toteaa.
 Hänen mukaansa palkkaratkaisujen tulee lähteä liikkeelle viennin näkökulmasta, ja tarvittaessa lisätään oikeudenmukaisuuden kannalta tärkeitä asioita esimerkiksi naisvaltaisille pienpalkka-aloille.
 – Ymmärrän kyllä, että sairaanhoitajat, lähihoitajat ja muut kunnissa pienellä palkalla tärkeää työtä tekevät ihmiset kokevat, että tämä tilanne ei ole oikein reilu.
 Rinne kuitenkin korostaa, ettei hänellä ole mitään tekemistä palkkaratkaisun tai muiden työehtojen kanssa, vaan kyseessä on työnantajapuolen ja palkansaajapuolen välinen neuvoteltava asia.
 Hallitus kuitenkin seuraa tilannetta tarkasti ja puuttuu työmarkkinoiden tilanteeseen tarvittaessa.
 Hallitusohjelmaan on Rinteen mukaan kirjattu lisärahoitusta kunnille kaikkiaan 1,1 miljardia euroa kuluvan ja ensi vuoden aikana. Siitä reilut 500 miljoonaa euroa on suunnattu edellisen hallituksen tekemien lomarahaleikkausten kompensointiin.
 – Hallitus tekee myös yli kahden miljardin euron satsaukset koulutuksen eri asteille. Se on sitä pysyvää, kestävän talouden politiikkaa Suomessa, Rinne sanoo.
 Pääministerin haastattelutunti on kuunneltavissa kokonaisuudessaan  Yle Areenassa .

Pääministeri Rinne: Yksikään EU-maa ei vastusta, että rahoitus kytketään oikeusvaltioperiaatteeseen


Summary: Onnettomuus sattui kello 14 Javaruksentiellä.

Kemijärvellä Lapissa on kuollut henkilöautoa kuljettanut nainen nokkakolarissa. Keski-ikäisen naisen auto törmäsi matkailuautoon tänään sunnuntaina noin kello 14 Javaruksentiellä.
 Matkailuauton kuljettaja ei loukkaantunut kolarissa, kertoi päivystävä palomestari STT:lle. Kummassakin ajokissa oli vain kuljettaja.
 Poliisilla tai pelastuslaitoksella ei ollut vielä sunnuntaina tietoa onnettomuuden yksityiskohdista tai käsitystä sen syystä.
 Yhteentörmäys tapahtui Javaruksen ja Morkkaperän itäisen tienhaaran välillä.
 Turman jälkien raivaus haittasi Vuojärven ja Tohmon välillä kulkevan Javaruksentien liikennettä jonkin aikaa onnettomuuden jälkeen.

Nainen kuoli henkilöauton ja matkailuauton nokkakolarissa Kemijärvellä


Kattolasi putosi junan päälle Helsingin päärautatieasemalla sunnuntaina iltapäivällä puoli kolmen jälkeen. Lasi putosi R-junan päälle raiteella 8, ja osa lasista pirstoutui laiturille.
 VR:n viestintäpäällikkö  Taina Kuitunen  kertoo STT:lle, ettei VR pysty varmistamaan, oliko junassa matkustajia tapahtumahetkellä. Junan ovet olivat auki, mutta sen lähtöaika ei vielä ollut ilmestynyt laiturin vieressä olevalle taululle. Kukaan ei kuitenkaan loukkaantunut. Junakaan ei vahingoittunut, eikä tapahtunut aiheuttanut häiriötä liikenteelle.
 Kuitusen mukaan VR omistaa asemarakennuksen, mutta yhtiön vastuualue päättyy raiteiden alkupäähän. Rautatieaseman laiturialueet ja kattorakennelmat kuuluvat Väyläviraston vastuulle.
 Asiasta uutisoi aiemmin Helsingin Sanomat.
 Helsingin päärautatieasemalla pudonneen lasisen kattolevyn sirpaleita siivottiin laiturilta 29. syyskuuta. Jussi Nukari / Lehtikuva
 "Tämä on aika mysteeri"
 Kunnossapitoaluepäällikkö  Eero Liehu  Väylävirastolta sanoo STT:lle, että tapaus on hyvin erikoinen, koska pudonnut lasilevy on keskellä kattoa. Romahtamisen syy ei ole selvillä.
 – Yritys on saada tänään paikalle lasiliikkeen asiantuntija. Ihmetellään, löytyisikö syytä, ja onko siellä muita laseja, jotka voisivat tulla alas. Tämä on aika mysteeri. Ei sinne ole oikein mikään voinut tippua, eikä rakenne ole voinut vaurioitua, Liehu hämmästelee.
 Hänen mukaansa junan ajojohdin on suljettava tarkistuksen ajaksi. Kattolasia ei kuitenkaan päästä vielä sunnuntaina korjaamaan.
 Katto tarkistetaan säännöllisesti
 Joulukuussa 2017 Helsingin päärautatieaseman raiteet 11 ja 12 suljettiin lasikatoksen romahtamisvaaran takia. Tuolloin aseman rännien korjaustöiden aikana huomattiin, että osa lasikaton kiinnikkeistä oli irronnut. Kiinnikkeet saatiin korjatuiksi samana päivänä kuin ongelma havaittiin. Liehun mukaan kyse oli varotoimesta.
 Sen sijaan kattolasien putoaminen on Liehun mukaan harvinaista. Hän muistaa, että aiemmin rautatieasemien kattojen lasirakennelmia on särkynyt, mutta ne on saatu pudotettua hallitusti alas.
 Liehu selittää, että päärautatieaseman lasikatto on täysin oma rakennelmansa, eikä se ota kuormaa ympäröivästä asemarakennuksesta. Hänen tietojensa mukaan katon kunto tarkistetaan ainakin kerran vuodessa.

Kattolasi putosi junan päälle Helsingin rautatieasemalla, kukaan ei loukkaantunut


Summary: Kööpenhaminassa otettiin tänään käyttöön uusi metrolinja, jonka rakentamisurakkaa kuvaillaan suurimmaksi 400 vuoteen.

Tanskan kuningatar  Margareeta II  on matkustanut monarkille epätavallisella kulkuneuvolla. Kuningatar hyppäsi tänään sunnuntaina Kööpenhaminassa metron kyytiin juhlistaakseen uuden metrolinjan avajaisia.
 Tapaus oli sen verran epätavallinen, että esimerkiksi  Berlignske-sanomalehti seurasi sitä hetki hetkeltä .  Tanskan yleisradioyhtiö DR puolestaan julkaisi kuvia ja videoita  kukkakimppu kädessään metroon astelevasta Margareetasta.
 Kuningatar saapui metroasemalle vain hieman ennen matkan alkua, joten hän ei ehtinyt kertoa tuntemuksistaan paikalla olleelle medialle. Ajelun jälkeen kuningatar piti puheen, jossa hän kertoi olevansa iloinen saadessaan olla mukana yhteisellä matkalla.
 Kuningattaren matkaseurana metrossa nähtiin muutakin yhteiskunnan kermaa, muun muassa pääministeri  Mette Frederiksen  (sd.).
 Matkustustapa ei ole kuningattarelle aivan uusi tuttavuus, sillä hän taittoi metromatkan myös 2002, jolloin Kööpenhaminan metron ensimmäinen linja avattiin. Myös vuonna 2003 Margareeta juhlisti metrolinjaa ajelulla.
 Margareetan kuningatarkollega  Elisabet II   matkusti metrossa ensimmäisen kerran jo vuonna 1969 , jolloin Lontoossa avattiin Victoria Line.
 Kööpenhaminan uusi Cityringen-metrolinja avautui liikenteelle tänään sunnuntaina. Keskusasemaa viimeisteltiin matkustajia varten 25. syyskuuta. Ida Marie Odgaard / EPA
 Suurin rakennusurakka 400 vuoteen
 15,5 kilometrin mittaista uutta metrolinjaa rakennettiin lähes kymmenen vuotta. Urakkaa on sanottu Kööpenhaminan suurimmaksi rakennusoperaatioksi 400 vuoteen.
 Linja yhdistää Kööpenhaminan keskustan Østerbron, Nørrebron, Vesterbron ja Frederiksbergin kaupunginosiin. Kööpenhaminan metrossa ei ole kuljettajia.
 Cityringen-linjalla on yhteensä 17 asemaa, ja koko linjan kiertämiseen kuluu 24 minuuttia.  DR esittelee uudet asemat kuvagalleriassa .
 Uuden linjan arvioidaan houkuttelevan metroon niin paljon uusia matkustajia, että metronkäyttäjien vuosittainen määrä lähes tuplaantuu nykyisestä 65 miljoonasta yli 122 miljoonaan.

Tanskan kuningatar Margareeta hyppäsi metron kyytiin