Summary: Suomalaisissa häissä budjetti on noin 15 000 euroa. Budjetti olikin aika lailla ainoa asia, joka omissa häissäni oli suomalaisessa mittakaavassa, kirjoittaa Yagmur Özberkan blogissaan.

Henkilökohtaiset juhlat ja elämäntapahtumat

Blogi Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan blogeja kirjoittaa joukko oman alansa tarkkaan tuntevia toimittajia. > Kaikki uutisten blogit löydät täältä
 Jos minun pitäisi kuvailla häävalmisteluja yhdellä sanalla, se sana olisi kaaos.
 Vietimme elokuussa häitä , joita oli odotettu yhdeksän vuotta. Mainitsin  edellisessä blogissa  kumppanini, eli nykyisen aviomieheni, olevan kurditaustainen.
 Kumppanini tausta ei ole ollut täysin ok kaikille perheenjäsenilleni, ja siksi odotimme hyväksyntää suhteellemme. Sitä odotellessa vierähti yhdeksän vuotta. Tänä vuonna meillä olikin edessämme 10. vuosi yhdessä sekä Turkki-Kurdi-Suomi -häät järjestettävänä. Emme osanneet edes kuvitella mihin olimme ryhtyneet.
 Mitä tulee häihin ja hautajaisiin , olen täysin turkkilainen. Tällä olen tarkoittanut, että pidän kiinni turkkilaisista tavoista ja perinteistä, kun on kyse häistä tai hautajaisista. Hääjärjestelyjen aikana tajusin, ettei niin ole.
 Yhdeksän vuoden odottamisessa oli ainakin yksi hyvä puoli.  Nyt meillä oli säästöjä, ja pystyimme maksamaan häät itse.  Suomalaisissa häissä on keskimäärin satakunta vierasta ja budjetti noin 15 000 euroa . Budjetti oli aika lailla ainoita asioita, joka pysyi suomalaisten häiden mittakaavassa.
 Hyvien tapojen mukaista on kutsua varmuuden vuoksi kaikki, jopa naapurin serkkutyttö, joka vierailee kaupungissa häiden aikana.
 Eniten jouduimme vääntämään vierasmäärästä  – milloin kenenkin kanssa. Turkkilaisissa sekä kurdilaisissa häissä vieraita on vähintään 300. Vieraista päättävät sulhasen ja morsiamen vanhemmat. Hyvien tapojen mukaista on kutsua varmuuden vuoksi kaikki, jopa naapurin serkkutyttö, joka vierailee kaupungissa häiden aikana.
 Mieheni kanssa olimme päättäneet asettaa rajan 150 vieraaseen. Se tarkoitti sitä, että itse päättäisimme 50 vieraasta ja molempien vanhemmat saisivat kutsua 50. Osaa vanhempiemme kutsumista vieraista emme olleet koskaan edes tavanneet, mutta, yhteisöllisyyden nimissä tämä oli ok.
 Lopulta jouduimme joustamaan myös 150 vieraan määrästä. Mieheni suku on suurempi, siihen kuuluu 30 ihmistä. 50 vierasta olisi tarkoittanut, että hän saa kutsua vain 20 ihmistä suvun ulkopuolelta. Lopulta anoppini sai kutsua vieraita niin, että häissä oli yhteensä 170 vierasta.
 Hankalaa oli, että emme missään vaiheessa voineet olla varmoja vanhempiemme kutsumien vieraiden määrästä. Yhtä perhetuttua lukuun ottamatta kukaan ei ilmoittanut meille tulostaan, vaikka hääkutsuissa olimme sitä pyytäneet. Siispä jouduimme soittelemaan kutsuttujen perään.
 Halusimme viettää häitämme aikuisten kesken , ilman lapsia. Ilmoitimme asian kutsukorteissa, jotka lähetettiin vieraille kaksi kuukautta ennen häitä.
 Lasten jättäminen häiden ulkopuolelle oli monelle outo ajatus.
 “Ei häät ole mitään ilman lapsia“, eräs vieraistamme sanoi minulle, kun yritin selittää hänelle asiaa. Olimme kuitenkin kumppanini kanssa päättäneet, että lähisukulaisten lapset voisivat tulla, mutta muiden vieraiden lapsista oli pakko karsia. Itse hääpäivänä salissa juoksenteli kuitenkin noin 25 lasta.
 Hääparina meidän oli pakko tanssia taukoamatta tasapuolisesti sekä turkkilaisia että kurdilaisia kappaleita. Emme halunneet, että kukaan myöhemmin olisi sanonut esimerkiksi että “morsian se ei kauheasti kurdilaisia tansseja tanssinut”.
 Hääohjelman rakennetta  mietimme todella tarkkaan, sillä sen piti olla tasapuolisesti turkkilainen, kurdilainen sekä tietysti suomalainen.
 Sulhasen perhe tuli hakemaan minutvanhempieni kodista, kuten molempien kulttuurissa on tapana. Turkkilaisten perinteiden mukaisesti veljeni odotti ovella, eikä suostunut päästämään sulhasta sisälle ennen kuin sai häneltä nimellisen summan rahaa. Siviilivihkiminen tapahtui juhlapaikalla.
 Tarjoilimme suomalaista ruokaa, turkkilaistaustaisen kokin tekemänä. Kakunleikkuu tapahtui kurdilaisittain, eli sulhasen sisko, serkut sekä ystävät tanssivat sulhaselle kakkutanssin kakkuveitsi kädessä. Tanssin aikana sulhasen pitää antaa taas vuorostaan tanssijoille rahaa, jotta he luovuttaisivat veitsen hänelle. Tämän jälkeen ohjelmassa oli kenkäleikkiä, kimpunheittoa suomalaisittain sekä sulhasen yllätysnumero, eli tanssiesitys minulle sekä vieraille.
 Tasapuolisuuden nimissä häissä tanssittiin  kahdeksan tuntia turkkilaisen sekä kurdilaisen musiikin tahdissa. Valmistelimme sulhaseni kanssa DJ:lle musiikkilistan, jossa oli sekä turkkilaisia että kurdilaisia kappaleita.
 Hääparina meidän oli pakko tanssia taukoamatta tasapuolisesti sekä turkkilaisia että kurdilaisia kappaleita. Emme halunneet, että kukaan myöhemmin olisi sanonut esimerkiksi että “morsian se ei kauheasti kurdilaisia tansseja tanssinut”.
 Olivatko kaikki tyytyväisiä häihin?  Eivät tietenkään. Jonkun mielestä häissä oli soinut liian vähän kurdilaisia kappaleita ja toisesta oli tuntunut siltä, että hän oli discossa eikä häissä. Jokainen, joka on häitään suunnitellut tai viettänyt, tiedostaa varmasti sen, ettei kaikkia voi miellyttää. Ei sitten millään.
 Emme ehkä päässeet yhteisymmärrykseen kaikissa hääjärjestelyissä vanhempien ja vieraiden kanssa, mutta yhdestä asiasta olimme samaa mieltä. Kaikki olivat juhlistamassa rakkautta ja häitä, joita oli odotettu yhdeksän vuotta. Meidän tehtävänämme oli yrittää yhdistää tavat ja perinteet eri kulttuureista, jotta häät olisivat kaikille mieluisat.
 Entä olimmeko itse tyytyväisiä  hääjuhlaan. Totta hemmetissä.
 Yagmur Özberkan
 Kirjoittaja on Turussa asuva toimittaja ja  Mahadura&Özberkan  radio-ohjelman juontaja. Blogissaan hän käsittelee erityisesti naiseutta.
 Blogista voi keskustella 22.09. klo 17.00 asti.
 Lue myös:
 Yagmur Özberkan: En aio luopua omasta sukunimestäni, vaikka menen naimisiin
 Ina Mikkolan kolumni: Olen ollut rakastunut jo vuosia, mutten koskaan tahdo naimisiin
 ”Suomalaisuuden termiä olisi jo aika laajentaa"
– Susani Mahadura ja Yagmur Özberkan haluavat tuoda moninaisuutta näkyvämmin esille

Yagmur Özberkan: Vierasmäärä, soittolista, tavat ja perinteet – hääjärjestelyt tuntuivat kaaokselta


Summary: Uudiskohteessa lyhytaikainen vuokraus on helpompi kieltää kuin jo olemassa olevassa taloyhtiössä. Kieltoja tehdään silti harvoin.

Vaikka turkulaisen asunto-osakeyhtiö Kakolan Graniittilinnan asukkaat eivät ole vielä ehtineet edes muuttaa juuri valmistuneeseen kohteeseen, yksi asia on selvä: tässä taloyhtiössä ei AirBnB-vieraita tai muitakaan lyhytaikaisia asukkaita nähdä.
 Taloyhtiön yhtiöjärjestyksessä lyhytaikainen vuokraaminen on lähtökohtaisesti kielletty. Aivan ehdoton kielto ei ole: osakkaan pyytäessä taloyhtiön hallitus voi myöntää määräaikaisen luvan vuokraamiselle.
 Lyhytaikainen vuokraustoiminta ja siitä aiheutuneet riitatilanteet taloyhtiöissä ovat nousseet julkisuuteen yhä useammin sen jälkeen, kun majoituksen välityspalvelu AirBnB:n käyttö yleistyi Suomessakin joitain vuosia sitten. Palvelun kautta yksityishenkilöt voivat tarjota asuntojaan majoituskäyttöön, mutta majoitusta välitetään se kautta myös ammattimaisesti.
 Kuka maksaa, jos asunnossa viikon punkkaava turisti rikkoo taloyhtiön omaisuutta? Kenen vastuulla on, jos jatkuvasti vaihtuvat vieraat aiheuttavat meluhaittaa tai muuta häiriötä taloyhtiön vakituisille asukkaille?
 Tällaisten tilanteiden varalta turkulaisyhtiökin halusi yhtiöjärjestykseensä lyhytaikaista vuokrausta käsittelevän pykälän.
 – Meille on kantautunut monesta yhtiöstä ongelmia siitä, että ihmiset eivät tiedä taloyhtiön sääntöjä, kun he tulevat lyhytaikaisesti majoittumaan. Näin saamme suojan taloyhtiölle ja naapureille. Ajatuksena on, että taloyhtiö pystyy kontrolloimaan, harkitsemaan ja tarvittaessa keskeyttämään lyhytaikaisen vuokraamisen, sanoo Kakola-yhtiöiden hallituksen puheenjohtaja  Olli Ojala .
 Tapaus kumottu vuokrauskielto Markkinaoikeudessa on käsitelty yksi tapaus, jossa taloyhtiö yritti kieltää lyhytaikaisen vuokrauksen, mutta yhtiöjärjestyksen rekisteröivä Patentti- ja rekisterihallitus ei tähän suostunut. Syy: yhtiökokouksella ei ollut kaikkien taloyhtiön kaikkien osakkaiden suostumusta. Asia vietiin  markkinaoikeuteen , joka piti PRH:n päätöksen voimassa. Huoneiston käyttöoikeuden rajoittamiseen tarvitaan jokaisen osakkeenomistajan suostumus, pelkkä taloyhtiön hallituksen päätös ei riitä.
 Kiinteistöliitto: Vain joitain Suomessa
 Turkulaisyhtiön kielto on harvinaislaatuinen. Kiinteistöliiton vanhempi lakiasiantuntija  Virpi Hienonen  sanoo, että hänen tuntemansa tapaukset, joissa uudiskohteen yhtiöjärjestykseen on kirjattu lyhytaikaisen vuokraamisen kieltävä ehto, ovat laskettavissa yhden käden sormilla.
 Tilastotietoa AirBnB-tyyppisen majoituksen kieltäneistä taloyhtiöistä ei ole.
 – Pääsääntöisesti uudetkin yhtiöt perustetaan niin, että lyhytaikainen vuokraus on mahdollista. Ei ole ensimmäinen kuulemani tapaus, mutta ei niitä millään ilveellä voi yleisiksi väittää, Hienonen sanoo.
 Jälkeenpäin lyhytaikainen vuokraustoiminta on vaikeaa kieltää, sillä se vaatii kaikkien osakkaiden suostumuksen. Käytännössä siis myös henkilön, jonka asunto on Airbnb-tyyppisessä käytössä, täytyisi suostua sen kieltämiseen.
 Kun kielto kirjataan uudiskohteen yhtiöjärjestykseen, ei lain näkökulmasta mitään epäselvää ole. Asuntoa ostaessaan ostajat hyväksyvät taloyhtiön säännöt.
 – Varmasti on käynyt niin, että joku asuntosijoittaja on tämän pykälän vuoksi jättänyt sijoituksensa tekemättä. Toisaalta ostajat, jotka aikovat itse asua asunnossa, ovat suhtautuneet hyvinkin positiivisesti. Kolikolla on kaksi puolta, riippuu kummasta suunnasta asiaa katsoo, Olli Ojala sanoo.
 Graniittilinna on Kakola-yhtiöiden ensimmäinen kohde, jossa lyhytaikainen vuokraus on erikseen kielletty yhtiön säännöissä. Ojalan mukaan sama pykälä aiotaan ottaa yhtiön kohteisiin jatkossakin.
 – Mahdollistetaan vuokraus tietyin ehdoin, mutta voidaan myös tarvittaessa kieltää – se on minun mielestäni hyvä tapa. Uskaltaisin väittää, että tällainen lisääntyy lähivuosina.
 Taloyhtiöiden suhtautuminen ristiriitaista
 Julkisuuteen nousevat ongelmat ja riitatapaukset, mutta valtaosassa taloyhtiöistä Airbnb-tyyppinen vuokraus sujuu ongelmitta, sanoo Kiinteistöliiton Virpi Hienonen. Samalla kuitenkin yhteydenotot lyhytaikaiseen vuokraukseen liittyvissä ongelmatilanteissa ovat lisääntyneet.
 – Sanoisin, että yleisesti yhtiöiden suhtautuminen on varsin suopeaa. Sitten taas jos ongelmia on ollut, ratkaisujen löytäminen on koettu vaikeaksi, koska asiaan liittyy paljon epäselviä kysymyksiä siitä, miten taloyhtiö saa toimia ja miten pitäisi toimia, Hienonen sanoo.
 Isännöintiliiton toimitusjohtaja  Mia Koro-Kanervan  kokemus on, että taloyhtiöiden suhtautuminen on jopa ristiriitaista.
 – Kun kysytään, kuinka moni on itse käyttänyt tai haluaisi käyttää AirBnB-tyyppisiä palveluita, nousee paljon käsiä. Sitten kun kysytään, että kuinka monesta olisi hyvä että naapuri käyttäisi niitä, ei nouse yhtään kättä, Koro-Kanerva kuvailee.
 Turkulaisyhtiön kirjausta Koro-Kanerva pitää tulkinnanvaraisena.
 – Ensinnäkin, pitää määritellä, mikä lasketaan lyhytaikaiseksi vuokraamiseksi, joka on kiellettyä ja johon pitää pyytää lupa. Toiseksi kaikkien on tiedettävä pelisäännöt, joilla se lupa myönnetään. Pelisääntöjen on oltava yhdenvertaiset kaikille osakkeenomistajille. Siinä mielessä kuulostaa mielestäni sekä tulkinnanvaraiselta että myös monimutkaiselta systeemiltä.
 Tapaus Helsingin salahotelli Vuoden alussa  Helsingin Sanomat  uutisoi Easy Homes Helsinki -yhtiön vuokraustoiminnasta. Yhtiö oli vuokrannut Helsingin keskustassa sijaitsevasta arvotalosta useita asuntoja ja välitti niitä eteenpäin lyhytaikaisilla sopimuksilla ja kalustettuina. Yksityishenkilö valitti yhtiön toiminnasta kaupungille, koska vuokraustoiminta aiheutti häiriötä vakinaisille asukkaille. Helsingin rakennusvalvonta katsoi, että yhtiön toiminta oli lainvastaista, koska kiinteistö oli kaavassa merkitty asuinrakennukseksi, mutta Easy Homes harjoitti hotellitoimintaa. Helmikuussa kaupunki määräsi Easy Homesin toiminnan lopetettavaksi uhkasakon nojalla. Yhtiö valitti päätöksestä Helsingin hallinto-oikeuteen, missä tapaus odottaa käsittelyä. Salahotellista voi kehkeytyä ennakkotapaus: miten lakia tulkitaan uudenlaisten majoituspalveluiden valossa?
 Tapaus Rovaniemi  Rovaniemellä  kaupunki tulkitsi lakia toisin kuin Helsingissä. Naapuri valitti kaupungille häiritsevästä majoitustoiminnasta, mutta ympäristölautakunta hylkäsi vaatimuksen kaavanvastaisen majoitustoiminnan lopettamisesta. Asia vietiin Pohjois-Suomen hallinto-oikeuteen, joka tulkitsi lakia toisin: kaupungin tulee kieltää häiritsevä majoitustoiminta. Tärkeimpänä perusteena päätökselle oli, että majoitustoiminta oli ensinnäkin häiritsevää ja toiseksi asemakaavan vastaista. Kuten Helsingin keskustan salahotellissa, myöskään Rovaniemellä taloa ei ollut asemakaavassa merkitty majoitustoimintaan. Rovaniemen kaupunki kuitenkin katsoi, että kaupunki toimi lain sallimissa rajoissa. Nyt kaupunki hakee tapauksesta linjausta korkeimmalta hallinto-oikeudelta. Kaupungin viranomaiset kaipaavat selkeämpiä sääntöjä.
 Monta epäselvää asiaa
 Kun lyhytvuokraus kielletään yhtiöjärjestyksessä, tilanne on taloyhtiön kannalta selkeä – ei vuokratoimintaa, ei ongelmia, naapurisopu säilyy.
 Vuokranantajan kannalta AirBnB-tyyppiseen vuokraukseen liittyy kuitenkin monia kiistakysymyksiä, jotka liittyvät esimerkiksi huoneiston käyttötarkoitukseen ja verotukseen.
 Missä menee raja ammattimaisen ja satunnaisen vuokraustoiminnan välillä, eli onko toiminta arvonlisäveron alaista?
 Onko jo yhden asunnon vuokraustoiminta ammattimaista, vai täytyykö asuntoja olla useita? Voiko asuinhuoneistoksi kaavoitetussa huoneistossa harjoittaa majoitustoimintaa?
 Asiaan liittyvää oikeuskäytäntöä on vielä varsin vähän, ja myös eri kaupunkien rakennusvalvonnan tulkinnat ovat poikenneet toisistaan. Kiinteistöliiton Hienosen mukaan kansallisia pelisääntöjä esimerkiksi lakiin kirjattuna tarvittaisiin.
 – Olisi hyvä, että käytännöt olisivat selkeitä ja yhtenäisiä koko maassa, koska asiakokonaisuudessa on niin monta tulkinnanvaraista asiaa, Hienonen toteaa.
 Lue myös:
 Haluaisiko taloyhtiösi kieltää AirBnB-toiminnan? Se on mahdollista, mutta hyvin vaikeaa
 Punavuorelainen Harri Nieminen tienaa turistien majoittamisella jopa tuhansia euroja vuodessa, mutta nyt Helsinki haluaa miettiä pelisääntöjä – "Minä en ymmärrä, mikä tässä on ongelma"
 Airbnb nostaa vuokria ja lisää remuamista rapuissa – Kaupungit lisäisivät vastatoimia, mutta EU:n syytetään olevan jarruna

Turkulainen taloyhtiö kielsi AirBnB-vuokrauksen jo ennen kuin talo oli valmis – Myöhemmin se ei ehkä olisi onnistunutkaan


Summary: Päivälämpötilatkin pysyvät viileinä.

Ajokeli on sunnuntain vastaisena yönä ja sunnuntaiaamuna huono tienpintojen jäätymisen takia,  varoittaa Ilmatieteen laitos .
 Varoitus liukkaasta kelistä on voimassa Pohjanmaalta Keski-Suomen kautta Pohjois-Karjalaan ulottuvalla vyöhykkeellä ja sen pohjoispuolella. Yön alin lämpötila käväisee paikoitellen muutamassa pakkasasteessa.
 Päivän valjetessa teiden liukkaus kuitenkin alkaa hellittää, kertoo päivystävä meteorologi  Iiris Viljamaa .
 – Tierungossa on vielä sen verran lämpöä varastoituneena, että se pääsee nostamaan lämpötilaa ennen kuin aurinko varsinaisesti alkaa lämmittää, Viljamaa kuvailee.
 Hänen mukaansa varoitusmerkinnät poistuvat Ilmatieteen laitoksen varoituskartasta aamulla yhdeksältä.
 Viljamaan mukaan kylmänpuoleisten lämpötilojen ja päivällä kerääntyneen kosteuden yhdistelmä on tehnyt teiden pinnat liukkaiksi jo useampana yönä. Ensi viikolla liukasta lienee ainakin keskiviikon vastaisena yönä.
 Merialueilla tuulee kovaa
 Kovan tuulen varoitus on voimassa Perämeren pohjoisosasta Saaristomerelle ja Suomenlahden itäosaan ulottuvilla alueilla sekä Pohjois-Itämeren itäosassa.
 – Suomenlahden itäosassa tuulee voimakkaimmin pohjoisen puolelta. Ihan rannikolla maa saattaa hieman suojata, Viljamaa kertoo.
 Tuulet ovat kuitenkin jo heikkenemässä.
 – Sunnuntaina pohjoinen virtaus on vielä kohtalaista ja maan itäosissa voi olla puuskiakin. Maalla tuuli ei aiheuta vaaratilanteita, mutta sää voi kyllä tuntua tuuliselta.
 Vahvistuva korkeapaine taltuttaa tuulia niin, että tiistai näyttää jo hyvin vähätuuliselta.
 Sää jatkuu viileänä. Sunnuntaina päivällä maan etelä- ja keskiosissa saadaan joitakin sadekuuroja. Päivän ylin lämpötila on 5–11 astetta, lämpimintä on lounaassa.
 – Lapissa päivälämpötila nousee hädin tuskin viiteen asteeseen. Tällaisia lukemia on luvassa ainakin pari päivää, ehkä tuohon viikon keskivaiheille asti, Viljamaa sanoo.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Pieni pakkanen jäätää tiet, Ilmatieteen laitos varoittaa huonosta ajokelistä


Summary: STTK arvelee, että lakiin kirjattu minimipalkka johtaisi palkkojen laskuun ja heikentäisi työntekijöiden asemaa.

Suomen Yrittäjät vaatii, että Suomessa pitäisi selvittää se, olisiko eri ammateista maksettavat minimipalkat syytä kirjata lakiin. Asiasta kirjoittaa  Lännen Media .
 Suomen Yrittäjien toimitusjohtaja  Mikael Pentikäinen  sanoo, että samalla olisi syytä pohtia se, pitäisikö minimipalkan olla kaikille yhteinen vai onko oikein että se vaihtelee eri aloilla.
 Lakiin kirjatut minimipalkat ovat käytössä useissa EU-maissa, mutta Suomessa vähimmäispalkat määritellään pääosin työehto- ja virkasopimuksissa.
 Penttilä myöntää, että lakiin kirjattu minimipalkka heikentäisi aavistuksen nykyisten työehtosopimusten painoarvoa, mutta niihin jäisi silti sovittavaksi paljon asioita.
 – Minimipalkka olisi kuitenkin sellainen asia, jonka alitse työpaikoilla ei voi sopia, sanoo Penttilä.
 Toimihenkilöjärjestö STTK:n mukaan lakiin ei tarvita minimipalkkaa, sillä jo nyt työntekijöistä noin 90 prosenttia on alakohtaisten työ- ja virkasopimusehtojen piirissä. STTK:n edunvalvonnan johtaja  Katarina Murto  korostaa, että minimipalkat on kirjattu lakiin maissa, joissa ei ole riittävää työehtosopimusturvaa.
 Murto arvioi, että Suomen Yrittäjien esityksen taustalla on tavoite purkaa yleissitovuutta ja halu heikentää nykyistä käytäntöä.
 Murto arvelee, että lakiin kirjattu minimipalkka johtaisi palkkojen laskuun ja heikentäisi työntekijöiden asemaa.

Lännen Media: Suomen Yrittäjät haluaisi minimipalkat lakiin – STTK tyrmää ehdotuksen


Summary: Fyysinen rasitus voi muuttaa lievän tulehduksen vaikeaksi.

Kuumetautiin liittyvä rintakipu ja hengenahdistus voivat kertoa sydänlihastulehduksesta. Innokkaiden urheilijoiden sairaudeksi usein ajateltu sydänlihastulehdus eli myokardiitti on pelätystä maineestaan huolimatta melko yleinen sairaus.
 Suurin osa sydänlihastulehduksista on niin lieviä, ettei ihminen välttämättä edes tiedä sairastuneensa siihen. Useimmiten sydänlihastulehduksen taustalla on jokin yleisimmistä flunssan oireita aiheuttavista viruksista, kertoo liikuntalääketieteen erikoislääkäri  Katja Mjösund  lääkärikeskus Aavasta.
 – Toisin kuin usein kuvitellaan, sydänlihastulehdus ei liity automaattisesti siihen, että on harrastettu liikuntaa flunssan aikana tai liian nopeasti sen jälkeen. Yhtä lailla sydänlihastulehduksen voi saada, vaikka lepäisi koko sairauden ajan, Mjösund toteaa.
 Fyysinen rasitus voi kuitenkin aiheuttaa sen, että flunssavirus siirtyy muualta kehosta myös sydänlihakseen. Jos virus on jo ehtinyt aiheuttaa lievän ja vielä oireettoman sydänlihastulehduksen, voi fyysinen rasitus tehdä lievästä tulehduksesta vaikean.
 – Lievä tulehdus paranisi siis todennäköisesti itsestään, mutta rasituksen myötä sydän kuormittuu, jolloin virus pääsee lisääntymään ja aiheuttaa enemmän vaurioita.
 Tavallinen sairaus asepalveluksessa
 Tampereen yliopistollisen sairaalan kardiologin  Harri Saarisen  mukaan sydänlihastulehdus on yleisin nuorilla miehillä ja erityisesti asepalvelusta suorittavilla miehillä, jotka altistuvat runsaasti erilaisille kiertäville virusinfektioille.
 Turun yliopistollisen keskussairaalan kardiologian dosentti  Ville Kytö  kertoo, että kaksi kolmasosaa sydänlihastulehduksen saaneista potilaista on miehiä. Naisilla sydänlihastulehdukseen sairastumisen riski on suurin vaihdevuosien aikaan.
 – Tämä liittyy todennäköisesti perinnöllisiin ja hormonaalisiin syihin sekä elintapoihin. Osalla ihmisistä on perinnöllinen alttius sairastua sydänlihastulehdukseen virusinfektion yhteydessä, Kytö sanoo.
 Kuolemat hyvin harvinaisia
 Suurin osa sydänlihastulehduksista on oireettomia tai vähäoireisia ja menee itsestään ohi, kertoo Saarinen. Tyypillisimpiä oireita ovat kuumeiseen infektioon liittyvä rintakipu, hengenahdistus sekä heikentynyt rasituksen sieto.
 Kytö lisää listaan myös rytmihäiriötuntemukset. Oireet alkavat yleensä virusinfektion aikana tai vasta muutamia päiviä sen jälkeen. Lääkäriin tulisi hakeutua, jos oireet ovat häiritseviä, pitkittyvät tai pahenevat.
 – Sairaalahoitoa vaatii noin 500 aikuispotilasta vuodessa. Sydänlihastulehdusten määrät vaihtelevat jonkin verran vuosittain, mikä liittyy pääasiassa virusepidemioiden vuosittaisiin vaihteluihin, Kytö kertoo.
 Sydänlihastulehdus voi pahimmassa tapauksessa johtaa jopa kuolemaan. Tämä on kuitenkin hyvin harvinaista.
 Mjösundin mukaan kuolemaan johtaneissa tapauksissa taustalla on useimmiten vakava rytmihäiriö, jossa sydämen normaali pumppaustoiminta häiriintyy. Rankka fyysinen rasitus sydänlihastulehduksen aikana lisää äkkikuoleman riskiä.
 Kytö kertoo, että sydänlihastulehdus selittää noin 5-10 prosenttia nuorten äkkikuolemista.
 Toipuminen kestää usein kuukausia
 Viruksen aiheuttamaa sydänlihastulehdusta hoidetaan levolla. Kipuun ja rytmihäiriöihin puolestaan on omat lääkkeensä, joilla oireita voidaan helpottaa.
 – Varsin usein sydänlihastulehdukseen liittyy myös sydänpussitulehdus, jossa sydänpussiin kertyy ylimääräistä nestettä. Tätä hoidetaan tulehduskipulääkkeillä, Kytö sanoo.
 Kardiologi Saarisen mukaan vakavimmissa tapauksissa potilas tarvitsee myös sydämen toimintaa tukevaa lääkitystä.
 Vaikka sydänlihastulehduksen oireet olisivat jo helpottaneet, on rankan fyysisen rasituksen välttäminen tärkeää, kunnes sydänfilmi on täysin normaali. Aktiivisesti urheileville tehdään usein rasituskoe lääkärin valvonnassa ennen kuin urheiluun palaaminen katsotaan turvalliseksi.
 Kydön mukaan sairauden paranemistahti voi vaihdella suurestikin, ja se riippuu usein esimerkiksi sairauden rajuudesta. Toipuminen kestää vähintään muutaman viikon, mutta usein kuukausiakin. Joskus jälkitautina voi tulla tulehduksen kroonistuminen, sydämen laajentumaa tai rytmihäiriöalttiutta.
 Aiemmin sairastettu sydänlihastulehdus altistaa uusille tulehduksille.
 – Tämä selittyy ainakin osittain perinnöllisellä alttiudella. Sairaalahoitoa vaatineista sydänlihastulehduksista noin 10 prosenttia uusii, Kytö kertoo.

Sydänlihastulehduksen voi saada levossakin


Summary: Presidentti päätti lykkäyksestä sen jälkeen kun useat kansalaisjärjestöt olivat ilmaisseet huolensa lakien vaikutuksista miljooniin indonesialaisiin.

Indonesian presidentti  Joko Widodo  lykkää  kiisteltyä rikoslakiuudistusta , joka olisi kriminalisoinut muun muassa avoliitossa elämisen sekä avioliiton ulkopuolisen seksin.
 Widodon mukaan lakiesityksen laaja vastustus viestittää siitä, että sitä on syytä tarkastella uudelleen.
 Perjantaina Australian suurlähetystö Jakartassa julkaisi matkustustiedotteen, jossa varoitettiin, että avioliiton ulkopuolella elävät ulkomaalaiset turistit saattavat joutua vaikeuksiin matkaillessaan Indonesiassa.
 Lakiesityksen mukaan yhdessä elävät pariskunnat, jotka eivät ole naimisissa, voitaisiin tuomita enintään puoleksi vuodeksi vankeuteen, jos joku valittaa asiasta kyläpäällikölle. Aviorikoksesta tuomio olisi enintään vuosi vankeutta. Lisäksi lakiehdotus kriminalisoisi kokonaan muun kuin heteroseksin, sillä vain mies ja nainen voivat solmia avioliiton Indonesiassa.
 Samainen lakiuudistus olisi myös kriminalisoinut presidentin ja varapresidentin kunnian loukkaamisen.
 Yli 260 miljoonan asukkaan Indonesia on maailman suurin muslimienemmistöinen maa, jossa elää myös huomattava määrä kristittyjä, hinduja ja buddhalaisia. Useat kansalaisjärjestöt ilmaisivat huolensa lakien vaikutuksista miljooniin indonesialaisiin.
 Lisää aiheesta:
 Indonesia suunnittelee avioliiton ulkopuolisen seksin kieltämistä

Indonesian presidentti keskeytti rikoslakiuudistuksen, joka olisi kriminalisoinut avioliiton ulkopuolisen seksin


Euroviisuja järjestävä Euroopan yleisradiounioni EBU on rankaissut Islantia sakoilla toukokuisessa laulukilpailussa esitetyn protestin vuoksi.
 Israelissa järjestettyjen Euroviisujen yleisöpisteiden julkistamisen aikana Islantia edustaneen Hatari-yhtyeen jäsenet  käärivät auki Palestiinan lipuilla  koristetut huivit suorassa tv-lähetyksessä.
 EBU:n sääntöjen mukaan poliittisten mielipiteiden ilmaisu on Euroviisujen sääntöjen mukaan kielletty.
 EBU ei halunnut kertoa uutistoimisto AFP:lle, minkä suuruinen sakko Islannin yleisradioyhtiölle on protestin vuoksi määrätty. Se kuitenkin sanoi sakkojen "olevan linjassa kilpailun sääntöjen kanssa".
 Hatari-yhtyeen kannanotto ei välttämättä ollut varsinainen yllätys, sillä yhtyeen jäsenet ovat kertoneet vastustavansa Israelin miehitystä Palestiinassa. Israelin valtio perustettiin vuonna 1948 palestiinalaisten aiemmin asuttamalle maalle. Varsinaisen Palestiinan miehityksen katsotaan alkaneen vuonna 1967, kun Israel valloitti kuuden päivän sodassa maa-alueita Egyptiltä, Jordanialta ja Syyrialta. Israel miehittää yhä Gazan kaistaa, Länsirantaa ja Golanin ylänköä.
 Palestiinan otti esille esityksessään myös viisujen finaalilähetyksen tähdeksi lennätetty  Madonna . Hänen tanssijoillaan oli asuissaan sekä Israelin että Palestiinan lippuja.
 – Se oli virhe. Ei ole mahdollista sekoittaa politiikkaa kulttuuritapahtumaan, kaikella kunnioituksella Madonnaa kohtaan, kommentoi Israelin kulttuuriministeri  Miri Regev  esitystä AFP:n mukaan.
 Suomalaisyleisö lämpeni Islannille
 Tämän vuoden Euroviisut järjestettiin Tel Avivissa Israelin  Netta Barzilain  voitettua viime vuoden kilpailun. Tel Avivissa voiton vei Hollannin  Duncan Laurence  kappaleella Arcade, joten ensi keväänä viisuväki kokoontuu Rotterdamiin.
 Islannin Hatari sijoittui Tel Avivissa lopulta sijalle 10. Esitys oli esimerkiksi suomalaisten mieleen, ja Hatrid mun sigra -kappale saikin Suomesta täydet yleisöäänipisteet.
 Suomen edustajat,  Darude  eli  Ville Virtanen  sekä kappaleen solisti  Sebastian Rejman , jäivät Israelissa ensimmäisen semifinaalin jumboksi ja karsiutuivat finaalista.
 Aiheesta lisää:
 Kantaa ottaneille Islannin esiintyjille luvassa "seurauksia" – palestiinalaisia tukevat huivit vilahtivat finaalissa  (19.5.)

Islanti sai sakkoja esiintyjänsä toukokuisesta protestista Euroviisuissa


Summary: Observer-sanomalehden kyselyn mukaan konservatiiveja kannattaa 37 prosenttia ja työväenpuoluetta 22 prosenttia vastaajista.

Britannian pääministerin  Boris Johnsonin  luotsaama konservatiivipuolue on selvästi edellä työväenpuoluetta Observer-sanomalehden puoluekannatuskyselyssä.
 Kyselyn mukaan konservatiiveilla on peräti 15 prosenttiyksikön kaula työväenpuolueeseen.
 Konservatiiveja kannattaa 37 prosenttia ja työväenpuoluetta 22 prosenttia vastaajista.
 Konservatiivit ovat parantaneet asemiaan ja työväenpuoleen kannatus on puolestaan heikentynyt  kahden viikon takaisesta Guardianin  kyselytutkimuksesta. Tuolloin konservatiivien kannatus oli 35 prosenttia ja työväenpuolueen 25 prosenttia.
 Aiheesta lisää:
 Äkkiä noussut kriisi Britannian Työväenpuolueessa nosti esiin puolueen brexit-hajaannuksen
 Analyysi: John Major ja Boris Johnson taistelevat oikeudessa Britannian tulevaisuudesta
 Guardian: Konservatiivipuolueen kannatus kasvoi Boris Johnsonin piinaviikosta huolimatta

Kysely: Britanniassa konservatiivit repineet selvän kaulan työväenpuolueeseen


Summary: Valeuutisten levittämistä käsittelevä peli palkittiin medialukutaito-kategoriassa Global Youth & News Media -kilpailussa.

Yle Uutisten kehittämä Trollitehdas-peli on kerännyt poikkeuksellisen suurta kansainvälistä huomiota. Peliä on jakanut Twitterissä muun muassa Wikipedian perustajiin kuuluva  Jimmy Wales .
 Nyt Trollitehdas on myös palkittu erikoismaininnalla kansainvälisessä Global Youth & News Media -kilpailussa.
 – Rakastamme konseptia, alustaa ja tapaa, jolla peli opettaa käyttäjää ymmärtämään algoritmeja interaktiivisen tarinankerronnan avulla, palkintoraati perustelee valintaansa.
 Global Youth & News Media Prize jaetaan vuosittain organisaatioille, jotka vahvistavat nuorten yleisöjen suhdetta uutisiin. European Journalism Centren ja Google News Initiativen perustama kilpailu järjestettiin nyt toista kertaa.
 – Erilaiset ihmisryhmät käyttävät ajankohtaissisältöjä ensi vuosikymmenellä yhä erilaisemmilla tavoilla. Toiset pitävät televisiosta, toiset verkkoartikkeleista ja jotkut sisällöistä joissa voi itse osallistua. Tällä kokeilulla testaamme sitä, toimiiko pelimäinen sisältö, sanoo Yle News Labin päällikkö  Jukka Niva .
 Trollitehdas-peli pureutuu mielipiteiden manipulointiin sosiaalisessa mediassa. Pelin avulla voi kurkistaa somepäivitysten pinnan alle ja nähdä, kuinka valeuutisten, meemien, salaliittoteorioiden ja bottiarmeijoiden avulla yritetään vaikuttaa ihmisten tunteisiin ja käytökseen.
 – Digitaalinen yhteiskunta on yhä monimutkaisempi ja vaikeampi käsittää, ja ihmisillä on kova halu ymmärtää tätä uutta maailmaa. Meidän tehtävämme on auttaa ihmisiä ymmärtämään miten maailma toimii, ja uudenlaiset tavat lisätä ymmärrystä ovat tosi tarpeellisia, Niva sanoo.
 Pääset kokeilemaan palkitun pelin kansainvälistä versiota  tästä .
 Voit keskustella Trollitehdas-pelistä 21.9. klo 22 asti.
 Lue lisää:
 Somen vihapuhe tuli näkyväksi Ylen Trollitehdas-pelissä - "Todella pelottavan havainnollinen peli"
 TechCrunch: This game uses troll tactics to teach critical thinking

Ylen Trollitehdas-peli palkittiin kansainvälisessä journalismikilpailussa – kiinnitti myös Wikipedian perustajan huomion


Summary: Yhdysvaltain kiristynyt rajavalvonta näkyy meksikolaisessa kylässä tyhjinä katuina ja hajonneina perheinä.

SANTOS REYES TEPEJILLO  Kun kolmevuotias lapsenlapsi kaukaa tuli käymään, päivä oli kylmä.  Celerina León , 60, muistaa, kuinka lapsi oli vihainen.
 Oli vuosi 2014. Kolmevuotiaan vanhemmat olivat jääneet Yhdysvaltoihin. Paperittomina siirtolaisina he eivät voineet matkustaa, toisin kuin heidän Yhdysvalloissa syntynyt ja kansalaisuuden saanut lapsensa.
 León kertoi kolmevuotiaalle olevansa tämän isoäiti ja rakastavansa tätä. Vähitellen lapsi alkoi tottua.
 Kun lähtöpäivä takaisin Yhdysvaltoihin koitti kuukautta myöhemmin, lapselta pääsi itku.
 – Mama Cele, sinä tulet mukaani, etsitään iso matkalaukku ja laitetaan sinut sinne, hän sanoi, León kertoo kotonaan Etelä-Meksikossa Santos Reyes Tepejillon kylässä.
 Syrjäisestä Tepejillosta on menty töihin pohjoiseen jo vuosikymmenten ajan paremman elämän toivossa. Alue on kuivaa ja olot viljelyksille haastavat. Suurimman osan vuodesta viljely onnistuu vain, jos on pystynyt investoimaan kastelujärjestelmiin.
 Viimeisen vuosikymmenen aikana Tepejillo on hiljentynyt entisestään.
 Tepejillon kylä sijaitsee alkuperäiskansa misteekkien alueella. Lähimpään kaupunkiin on täältä kolmen tunnin ajomatka, pääkaupunki Méxicoon kahdeksan.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Alkuperäiskansa misteekkien alueella sijaitseva kylä on esimerkki siitä, miltä Yhdysvaltain vaiheittain kiristynyt siirtolaispolitiikka Meksikossa näyttää. Paperittomina Yhdysvalloissa olevat eivät enää käy kotikylässä, koska he eivät uskalla liikkua rajan yli entiseen malliin.
 Kylä elää siirtolaisten rahalähetyksistä, mutta dollarien hinta on ollut kova. Pahimmillaan perheenjäsenet eivät ole nähneet toisiaan vuosikymmeneen.
 Celerina León kantaa ämpärillisen  edellisenä iltana kalkkivedessä keittämiään maissinjyviä myllylle. Myllyllä jauhetuista jyvistä tulee taikina, joista tehdään maissilättyjä eli tortilloja, meksikolaisten jokapäiväistä leipää.
 Kukot kiekuvat aamuvarhaisella, taivas on vaaleanpunainen.
 Leónin suvusta on menty Yhdysvaltoihin kolmen sukupolven ajan hankkimaan rahaa, jota kylässä ei ole ollut mahdollista tienata.
 Meksiko ja Yhdysvallat aloittivat jo 1940-luvulla niin kutsutun  bracero -ohjelman, joka houkutteli työntekijöitä Yhdysvaltoihin maataloustöihin ja pyrki takaamaan heille perusoikeudet ja minimipalkan. Kausityöläiseksi saattoi ilmoittautua myös Tepejillon kunnantalolla.
 Leónin perheestä lähti ensimmäisenä Celerina Leónin isä  Lorenzo . Tämän matka kohti pohjoista alkoi syyskuussa 1956 yönä, jona hänen vaimonsa oli synnyttämässä.
 – Aamuyöllä muutama tunti vauvan syntymän jälkeen isä oli lähtenyt kävelemään Huajuapanin kaupunkiin. Äitini oli ollut siitä iloinen, sillä perheellämme ei tuolloin ollut edes maissia. Hän tiesi isän lähettävän pian rahaa, Celerina León kertoo.
 "Ystäväni lähettää äidilleen rahaa, ettei äidiltä puuttuisi mitään. Mutta raha ei vie äitiä lääkäriin tai ole seurana", Celerina León sanoo.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Nykyään meksikolaiset siirtolaiset ylittävät rajan yleensä luvatta, mutta Lorenzo León pääsi Yhdysvaltoihin täysin laillisesti.
 Aivan vaivatonta se ei silti ollut. Bracero-ohjelmaan osallistuvien oli käveltävä Tepejillosta ensin 18 tunnin matka lähimpään kaupunkiin. Sieltä matka jatkui linja-autolla Oaxacan kaupunkiin. Lääkärintarkastuksen läpäisseet pääsivät edelleen kohti pohjoista.
 Poimimalla puuvillaa ja appelsiineja Arizonan paahtavan auringon alla Lorenzo León pystyi hankkimaan tavaroita, joita Tepejillossa ei tiedetty olevan olemassakaan.
 – Isä toi minulle mekkoja, joissa oli tylli kuin morsiuspuvussa. Täällä kaikkien vaatteet olivat yleensä kotitekoisia ja vaatimattomia, mutta minä sain ihania sukkahousuja ja kenkiä, León muistelee.
 Celerina Leónin mies Ranulfo Morales,  66, on nähnyt omin silmin, kuinka rajavalvonta on tiukentunut.
 Hän lähti Yhdysvaltoihin 18-vuotiaana keräämään rikkaruohoja puuvillapelloilta. Vielä 1970-luvulla rajaa ei juuri valvottu, ja se oli helppo ylittää jalan.
 – Päivällä katsoimme, millainen maasto oli. Yöllä kävelimme rajan yli, ilman salakuljettajia, kertoo Morales.
 Ranulfo Morales levähtää palatessaan maissipellolta. Vaimo Celerina León valmistaa taustalla lounasta.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Hän on sittemmin työskennellyt sadonkorjuussa Yhdysvaltain eri osavaltioissa.
 Tällä hetkellä rajanylityksestä autokyydissä joutuu pulittamaan salakuljettajille vähintään 13 500 euroa, kyläläiset kertovat. Hinta on kivunnut huimasti ylöspäin siitä, kun Morales ylitti rajan viimeisen kerran vuonna 2001. Tuolloin kyyti maksoi noin 4 000 euroa.
 – Jollain ilveellä salakuljettajilla oli iso nippu oleskelulupakortteja. Niistä he etsivät minun näköiseni henkilön. Sillä sitten ylitin rajan.
 Rajanylitystä voi toki yhä yrittää edullisemmin salakuljettajan kanssa aavikon halki kävelemällä, mutta se on vaarallista. Yhdeksän vuotta sitten kaksi nuorta Tepejillon kylästä katosi rajaseudun aavikkoon, eikä heitä koskaan löydetty.
 Siirtolaisten ajaminen aavikolle on Yhdysvaltain tietoisen politiikan seurausta.
 Yhdysvallat aloitti 1990-luvulla käytännön, jolla siirtolaisten reitit pyrittiin ohjaamaan 3 000 kilometrin pituisen rajan vaikeakulkuisimpaan maastoon. Helpoimpaan maastoon ja kaupunkien lähelle rakennettiin aitoja noin tuhannen kilometrin matkalle.
 Valvonnassa on hyödynnetty 1990-luvulta asti muun muassa liiketunnistimia ja yökiikareita. Myös rajavartijoiden määrää on lisätty. Vuonna 1992  rajaa valvoi 3 500 vartijaa , vuosina 2011–2013 presidentti  Barack Obaman  kaudella yli 18 500. Vuonna 2018 vartijoiden määrä oli noin 16 600.
 Meksikon rajalle rakennettava muuri oli presidentti  Donald Trumpin  vaalilupauksia, mutta tosiasiassa rajavalvonta oli kiristynyt vaiheittain jo useiden aiempien presidenttien aikana.
 Celerina León käy ruokkimassa kanoja ja kalkkunoita Yhdysvalloissa asuvan poikansa rakennuttaman talon pihalla. Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Kanat ja kalkkunat vaappuvat  pihamaalla kohti Celerina Leónia. Ne tietävät saavansa ruokaa. Linnut elävät rakenteilla olevan suuren talon pihalla. Talossa on jo ikkunat, mutta seinien sementti ei ole vielä saanut maalia suojakseen.
 Tyhjillään seisovan talon on rakennuttanut Leónin Yhdysvalloissa paperittomana asuva  Ranulfo -poika.
 Kylässä on kymmeniä muitakin amerikkalaisen unelman mukaisia taloja suurine autotalleineen ja pylväineen. Kotikylän ansiotasolla sellaisten rakentaminen ei olisi mitenkään mahdollista.
 Monet Yhdysvalloissa elävät meksikolaiset ajattelevat, että karkotuksen varalta kotikylässä on syytä olla paikka, johon palata. Vapaaehtoisesti he tuskin kuitenkaan unelmataloonsa muuttavat, koska alueella ei ole huonosti tuottavan maanviljelyn lisäksi elinkeinoja.
 On pakko kysyä Ranulfo Morales nuoremmalta, mitä hän aikoo talollaan tehdä.
 Perinteiset talot Mixtecan alueella ovat savitiilistä rakennettuja mökkejä.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Morales vastaa puhelimeen Seattlesta,  Washingtonin osavaltiosta.
 Hän lähti Yhdysvaltoihin ensimmäisen kerran jo 2000-luvun alussa ja on ollut maassa yhtäjaksoisesti nyt runsaan vuosikymmenen. Tepejillon taloon hän arvioi sijoittaneensa lähes 50 000 euroa.
 Morales sanoo kuitenkin, ettei usko asuvansa siinä tulevaisuudessakaan.
 – Iso osa säästöistäni on kiinni talossa, mutta se on huono sijoitus. Talosta on kuluja, mutta sille ei ole käyttöä, hän myöntää.
 – Olisi ollut parempi laittaa rahat yrityksen perustamiseen Meksikossa jollekin isommalle paikkakunnalle.
 Morales on houkutellut vanhempiaan muuttamaan taloonsa, mutta nämä eivät halua. Heillä on oma kotinsa, sekin Yhdysvalloissa työskentelemällä rakennettu, joskin pienempi ja vaatimattomampi.
 Ilkka Kemppinen / Yle
 Yhdysvalloissa meksikolaiset siirtolaiset asuvat usein ahtaasti. Suuri määrä sukulaisia saattaa jakaa pienen asunnon. Morales kertoo maksavansa vaimonsa kanssa isoa vuokraa vanhasta homekuntoisesta paritalon puolikkaasta.
 Hän tukee vanhempiaan taloudellisesti ja lähettää heille 600–900 euroa kolmen kuukauden välein. Tienatakseen saman summan Tepejillossa joutuisi paiskimaan töitä naapurin pelloilla viitisen kuukautta, aamusta iltaan.
 Celerina León ja hänen miehensä käyttävät rahat ruokaan ja lääkkeisiin. Tutkimusten mukaan näin tekevät muutkin rahalähetyksiä vastaanottavat meksikolaiset.
 Tämän vuoden alkupuoliskolla meksikolaisten siirtolaisten rahalähetykset kotimaahansa  nousivat uuteen ennätykseen , 15 miljardiin euroon. Summasta 95 prosenttia tuli Yhdysvalloissa asuvilta siirtolaisilta.
 Tepejillossa näkyy kuitenkin toisenlainen kehitys. Kunnanjohtaja  Jaime Salazar  kertoo, että siirtolaisten rahalähetykset ovat vähentyneet presidentti Donald Trumpin kaudella.
 Hiljaisen kylän kaduilla kulkee välillä naisia tai lapsia. Miehiä Tepejillossa ei juurikaan näy.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Kyläläisten mukaan Trumpin aikana asenteet siirtolaisia kohtaan ovat Yhdysvalloissa tiukentuneet. Monet työnantajat Yhdysvalloissa eivät kuulemma enää uskalla palkata lainkaan paperittomia, sillä he pelkäävät sakkoja.
 Jotkut tepejillolaisten sukulaiset ovat saaneet potkuja työpaikoistaan, sillä työnantajat pelkäävät siirtolaisviranomaisten ratsioita.
 Myös Ranulfo Morales nuoremman elämä  Yhdysvalloissa on piilottelua.
 Viranomaiset tekevät ratsioita ennen kaikkea paikkoihin, joissa työskentelee suuria määriä paperittomia siirtolaisia samassa paikassa: tehtaisiin, varastoihin ja kasvihuoneisiin.
 Siksi Morales kuskaa työkseen autolla tilauksia ravintoloista koteihin. Se on huomaamattomampaa. Hänen vaimonsa paistaa hampurilaisia maailmanlaajuisessa pikaruokaketjussa, tällä hetkellä öisin.
 Washingtonin osavaltiossa siirtolaispolitiikka on liberaalimpaa kuin monissa muissa osavaltioissa. Siellä myös paperittomat voivat saada henkilökortin ja ajokortin, mikä helpottaa elämää.
 Suojassa viranomaisilta he eivät silti ole missään päin Yhdysvaltoja.
 Presidentti Obaman aikana Yhdysvalloista poistettiin vuosittain enemmän siirtolaisia kuin Trumpin kaudella on poistettu. Obaman linja oli karkottaa ennen kaikkea rikollisia ja rajaseudulta löydettyjä, vasta vähän aikaa maassa olleita siirtolaisia.
 Trump taas on järjestänyt  näyttäviä massakäännytyksiä , jotka ovat herättäneet siirtolaisyhteisöissä pelkoa ja joita ovat kritisoineet niin  paikallispoliisit  kuin  siirtolaisviranomaiset .
 Heinäkuussa 2019 Yhdysvalloissa  tehtiin lakiuudistus , jonka mukaan kuka tahansa paperiton, joka ei pysty osoittamaan olleensa maassa yli kahta vuotta, voidaan käännyttää nopeasti ilman oikeudenkäyntiä ja asianajajan tapaamista. Aikaisemmin pikakäännytyksiä tehtiin vain rajaseudulla ja alle kaksi viikkoa maassa olleille.
 Osalla Tepejillosta lähteneistä on Yhdysvalloissa oleskelulupa, joten he voivat vierailla kotikylässään. Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Tepejillon kylän kaduilla näkyy  muutama tuliterä katumaasturi. Rekisterikilvet kertovat, että autoilla on ajettu pohjoisesta, Yhdysvaltain Washingtonin osavaltiosta asti.
 Monilla on käsitys, että meksikolaiset asuvat rajaseudun osavaltioissa, mutta Washingtonissa lähellä Kanadan rajaa asuu puoli Tepejilloa.
 – Meitä on täällä Seattlessa varmasti enemmän kuin kylässä. Ainakin sata perhettä, Ranulfo Morales nuorempi laskeskelee puhelimessa.
 Osalla kylästä lähteneistä on Yhdysvalloissa oleskelulupa, ja siksi he voivat ajaa käymään kotikylässään. Siellä he haluavat esitellä menestystään.
 Yhdysvalloissa asuva lapsenlapsi hymyilee Celerina Leónin kahvimukissa.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Morales nuorempi ei uskalla käydä Meksikossa, koska paluu Yhdysvaltoihin onnistuisi vain ylittämällä raja luvatta. Jos jäisi kiinni, ei enää pääsisi takaisin Seattleen.
 Celerina León ei ole vieläkään tottunut poikansa asumiseen Yhdysvalloissa.
 – Joka kerta kun puhun hänen kanssaan puhelimessa, alan itkeä, León huokaa kotikylässä.
 Leónin ikävää lievittää hieman se, että Yhdysvalloissa syntyneet lapsenlapset voivat matkustaa kahden kotimaansa väliä. Nyt 9- ja 6-vuotiaat pojat ovat käyneet kaksi kertaa tapaamassa isoäitiään ja muita sukulaisia.
 Lisäksi tytär  Verónica  ja tämän lapset asuvat lähistöllä. Myös tyttären perhe hajosi sen jälkeen kun mies lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin.
 Ilkka Kemppinen / Yle
 Myös Celerina León itse  on nähnyt Seattlea, kahdesti.
 León lähti kohti pohjoista vuonna 2000. Seattlessa hän valmisti keittiössään perinteistä meksikolaista ruokaa kuten papuja, riisiä, vahvasti maustettua mole-kastiketta ja maissinyyttitamaleita. Niitä kaupungin muut meksikolaiset tilasivat häneltä järjestäessään syntymäpäiviä tai muita juhlia.
 Pian velvollisuudet kuitenkin kutsuivat kotikylässä Meksikossa.
 León palasi vuonna 2002 takaisin osallistuakseen kylän jokavuotisen juhlan järjestämiseen. Sellaisia palkatta tehtäviä töitä on alkuperäiskansan kylässä kaikkien välillä hoidettava, muuten voi menettää oikeutensa maatilkkuun, jolle on oman kotinsa rakentanut.
 Celerina León valmistaa joka päivä tortillaa päivän tarpeisiin. Tortilloja syödään Meksikossa lähes joka aterialla. Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Kun Celerina Leónin mies jäi siirtolaisviranomaisten haaviin ja käännytettiin takaisin Meksikoon vuonna 2003, pari päätti jäädä taas kylään. Elämä oli tavallista, viljeltiin maata, vuodet vierivät.
 Mutta sitten tapahtui jotain, mikä erotti Leónin hänen Yhdysvalloissa olevasta pojastaan Ranulfosta pysyvästi.
 Viime vuonna León lähti tapaamaan poikaansa Seattleen. Hän odotti matkalta vain yhtä asiaa, yhteistä aikaa lastenlastensa kanssa. Pikkupojat olivat niin onnellisia isoäidin tulosta, että he tulivat nukkumaan tämän viereen.
 Yhdysvalloissa sukulaiset saivat houkuteltua Leónin töihin kasvihuoneelle Ohion osavaltioon. Pahaksi onneksi siirtolaisviranomaiset tekivät kasvihuoneelle ratsian juuri hänen ollessaan kitkemässä rikkaruohoja.
 Turistiviisumilla ilman työlupaa matkustanut León joutui säilöönottokeskukseen. Hänet käännytettiin Meksikoon.
 Enää León ei saa edes turistiviisumia Yhdysvaltoihin. Eikä poika Ranulfo uskalla tulla Meksikoon.
 Tepejillon työikäisistä on Yhdysvalloissa eri arvioiden mukaan 50–90 prosenttia.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Yhdysvalloissa asuu nyt  noin  11 miljoonaa Meksikossa syntynyttä ihmistä . Heistä  noin kaksi viidestä  on maassa ilman oleskelulupaa. Vuonna 2017 noin neljännes Yhdysvalloissa asuneista maahanmuuttajista oli meksikolaisia.
 Heidän lisäkseen ovat vielä ne kymmenet miljoonat meksikolaistaustaiset, jotka ovat syntyneet Yhdysvalloissa.
 Kansainvälisessä mediassa on presidentti Donald Trumpin kaudella nähty paljon kuvia Meksikon ja Yhdysvaltain rajan ylittävistä siirtolaisista. Trumpin mukaan raja on kriisissä, kun kymmenet tuhannet ihmiset ylittävät sen joka kuukausi.
 Trump puhuu toistuvasti meksikolaisista maahantunkeutujista, mutta tällä hetkellä tulijoista valtaosa on Meksikoa etelämpää, Väli-Amerikan maiden köyhyyttä ja väkivaltaa pakenevia ihmisiä.
 Meksikolaisten määrä Yhdysvalloissa on itse asiassa 2010-luvulla laskenut. Yhdysvaltalaisen Migration Policy Instituten johtaja Andrew Selee  arvelee tämän johtuvan  yhtäältä siitä, että siirtolaisvastainen ilmapiiri ajaa siirtolaisia takaisin kotimaahansa. Toisaalta myös Meksikossa on hitusen enemmän työmahdollisuuksia kuin aiemmin.
 Runsaan tuhannen asukkaan Tepejillon työikäisistä on eri arvioiden mukaan Yhdysvalloissa 50–90 prosenttia. Jotain kertoo se, että kahden päivän aikana kylänraitilla ei näy ainuttakaan pariskuntaa.
 Yhä harvempi nuori haluaa opiskella yläastetta pidemmälle, sillä tulevaisuudennäkymänä täällä on yhä Yhdysvaltoihin lähteminen.
 Ranulfo Morales vanhempi viljelee maissia perheen omaan käyttöön ja vadelmia sekä hedelmiä myytäviksi. Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Puhelu Seattleen on päättymässä.  Ranulfo Morales nuorempi sanoo sen lopuksi halunneensa aina palata Meksikoon. Sitä ennen hän haluaisi saada kokoon tarpeeksi pääomaa, jotta voisi perustaa Meksikossa yrityksen.
 – Esimerkiksi pienen hotellin jossain kaupungissa, jossa käy turisteja, hän kertoo.
 Toisaalta Meksikoon palaaminen myös huolestuttaa. Yhdysvalloissa kerrotaan Meksikosta vain huonoja uutisia rikollisuuden lisääntymisestä. Varallisuutta keränneet paluumuuttajat ovat usein maalitauluja rikollisille.
 – Joskus riittää, että Meksikoon palanneella on hyvä auto. Hänet saatetaan siepata ja hänestä saatetaan vaatia isoja lunnaita, Morales selittää.
 Myös perheiden hajoaminen mietityttää.
 Ranulfo Morales nuoremmalla ja hänen vaimollaan ei ole tarkkaa suunnitelmaa mahdollisen Yhdysvalloista käännytyksen varalta. Jos toinen palautetaan Meksikoon, toinen todennäköisesti jäisi maahan. Ehkä he yrittäisivät saada käännytetyn takaisin pohjoiseen.
 Ja jos isä palaisi Meksikoon, edes hänen omat lapsensa eivät välttämättä halua lähteä mukaan.
 – Jos voisin käydä Meksikossa pari viikkoa tai kuukauden vuodessa, olisin tyytyväinen, Morales sanoo.
 Tepejillosta hän kaipaa vanhempiaan ja sisarensa lapsia, kuolleiden päivän juhlaa ja paikallista ruokaa.
 – Ikävöin sadeaikaa, kun pulleat maissintähkät työntyvät esiin pellosta.
 Lue myös:
 Siirtolaiskontrollia kiristäneestä Meksikosta on yhä vaikeampi päästä Yhdysvaltoihin – poliisit kiristävät ja hyväksikäyttävät siirtolaisia
 Yle Meksikossa: Elier kulkee siirtolaiskaravaanin matkassa, koska haluaa pojalleen tulevaisuuden Yhdysvalloissa – "Naapurustossani myydään huumeita kuin karamelleja"
 Meksiko: Yhdysvaltoihin pyrkivien paperittomien siirtolaisten määrä on laskenut 56 prosenttia
 Pentagon siirtää 3,6 miljardia dollaria Meksikon rajamuurin rakentamiseen

"Isoäiti, etsitään matkalaukku ja laitetaan sinut sinne" – Meksikolainen Celerina León kaipaa lapsenlapsiaan mutta ei voi enää matkustaa Yhdysvaltoihin


Summary: Poliisin mukaan susilauman ilmestyminen uudelle alueelle johtaa lähes varmuudella konflikteihin.

Jämtlanninpystykorva Tinka on tyypillinen syksyn tapaus. Runsaat kaksi vuotta vanha narttu oli haukkumassa hirviemää ja kahta vasaa Pielaveden Vaaraslahdessa, kun sen kimppuun käytiin.
 Koiran omistaja  Arto Pelkonen  on vakuuttunut, että kyseessä oli susi.
 – Niskassa ja selässä lähellä häntää on ihan selvät puremajäljet, Pelkonen sanoo ja näyttää ilkeännäköisiä haavoja.
 Tapahtumapaikasta on kilometri metsätyömaalle, jossa monitoimikoneen kuljettaja näki samana aamuna kaksi sutta.
 Alueella on jo parin viikon ajan liikkunut susilauma, joka Luonnonvarakeskuksen (Luke) riistahavaintorekisterissä kulkee Revonlahden lauman nimellä. Yksi lauman susista on Lumiksi ristitty naaraspentu, joka on pannoitettu viime keväänä.
 Tinka-koiralla on niskassaan suden puremajäljeksi epäilty haava. Toinen samanlainen on selässä lähellä häntää. Sami Takkinen / Yle
 Puhdasrotuisen koiran korvaussumma vähintään 1 600 euroa
 Tinkalla oli onnea, sillä se selvisi antibioottikuurilla. Muille vastaavanlaisessa tilanteessa olleille koirille on tämän syksyn aikana käynyt huonommin.
 Viranomaisten mukaan Pohjois-Savossa on parin viikon aikana menettänyt susien hampaissa henkensä jo kaksi metsästyskoiraa, yksi Pielavedellä ja toinen Kiuruvedellä. Pohjois-Karjalassa sudet ovat puolestaan tappaneet kolme karhunmetsästyksessä mukana ollutta koiraa.
 Viranomaiset tutkivat kaikki hakemukset, joissa koiravahingon epäillään olevan susien aiheuttama. Mikäli epäily varmistuu vahinkopaikkatutkimuksessa, valtio maksaa hakijalle asetuksessa määritellyn korvauksen.
 Perusarvo puhdasrotuiselle koiralle on 1 600 euroa. Korvaussummaa nostaa esimerkiksi se, jos koira on muotovalio, se on koulutettu metsästyskoiraksi, tai jos sillä on hyväksytty taipumuskoesuoritus.
 Susien aiheuttamat koiravahingot korvataan maa- ja metsätalousministeriön asetuksessa olevien kriteerien mukaisesti. Sami Takkinen / Yle
 Suomessa oli vuonna 2018 yhteensä 34 rekisteröityä suden aiheuttamaa koiravahinkoa. Määrä on pienempi kuin sitä edeltävien vuosien aikana, jolloin susien kynsissä vahingoittui vuosittain 45–50 koiraa.
 Myös valtion korvaamien susien aiheuttamien koiravahinkojen korvaussummat ovat vaihdelleet. Huippuvuosi oli 2017, jolloin valtio korvasi vahinkoja runsaalla 156 000 eurolla.
 Valtio on kuluvan vuoden aikana korvannut kymmenestä susien aiheuttamasta koiravahingosta lähes 38 000 euroa. Summasta lähes puolet on maksettu Pohjois-Karjalassa tapahtuneista vahingoista.
 Pohjois-Karjalan riistapäällikön  Juha Kuittisen  mukaan kyseessä ei ole kuitenkaan koko totuus, sillä kaikki tapahtuneet koiravahingot eivät näy viranomaisten ylläpitämässä riistavahinkorekisterissä.
 – Jos koiralle on otettu vapaaehtoinen vakuutus, siitä ei ole mahdollista hakea korvausta valtiolta.
 Luke arvioi Suomen susikannaksi pari sataa sutta
 Tapaukset, joissa sudet ovat tappaneet tai vahingoittaneet koiria, jakautuvat Luken mukaan karkeasti puoliksi metsästystilanteissa ja kotipihoilla tapahtuneisiin vahinkoihin. Metsästyksen yhteydessä vahinkoja kohdistuu pääosin ajokoiriin ja hirvikoiriin, kun taas kotipihoilta sudet ovat vieneet lähinnä suomenpystykorvia.
 Luken arvion mukaan Suomessa oli maaliskuussa 185-205 sutta. AOP
 Lukessa on arvioitu , että selityksenä ovat erirotuisten koirien haukkumiskäyttäytyminen eri tilanteissa. Pystykorvat vartioivat äänekkäästi omaa aluettaan pihalla, kun taas metsästyskoirat haukkuvat nimenomaan metsästystilanteessa. Sudet puolestaan kuulevat haukkuvan koiran äänen jo pitkän matkan päästä.
 Tällaisia kuulevia korvapareja oli Luken tuoreimman  arvion mukaan  maaliskuussa Suomessa 185–205 kappaletta. Määrä on lisääntynyt edellisvuodesta kymmenkunta prosenttia.
 Poliisi: "Siedätyshoitoa"
 Susien lisääntynyt liikkuminen on tänä syksynä näkynyt ensimmäistä kertaa Pielaveden Vaaraslahdessa. Pielaveden ja Kiuruveden rajamailla on jo parin viikon ajan kuljeskellut susilauma.
 Vaaraslahden petoyhdyshenkilö  Esa Lappi  on saanut kylän alueella kiertelevistä susista tietoonsa jo puolenkymmentä näköhavaintoa. Suurin osa havainnoista on metsäautoteiden varsilta, mutta yksi kohtaaminen on tapahtunut myös pihapiirissä.
 Lapin mukaan sudet ovat herättäneet kyläläisissä pelkoa ja hämmennystä.
 – Tämä herättää kyläläisissä ihan pelkotiloja, että tulevatko sudet päälle ja tekevätkö ne jotain. Tämä on meidän kylällä täysin uusi asia.
 Vaaraslahden petoyhdyshenkilön Esa Lapin mukaan sudet ovat aiheuttaneet pelkoa kyläläisten keskuudessa. Sami Takkinen / Yle
 Vastaavanlaisia tuntemuksia on  monilla muillakin alueilla , joissa susia ei ole aiemmin ollut. Itä-Suomen poliisi puolestaan ennakoi uusia konflikteja, jos susilauma jää Varaslahden alueelle.
 – Riskit konflikteihin tulevat varmuudella kasvamaan, jos eläimet jäävät pyörimään alueelle, ja jos ne käyttäytyvät kuten ovat nyt käyttäytyneet, ennustaa Itä-Suomen poliisin eräyhdyshenkilönä toimiva rikosylikomisario  Harri-Pekka Pohjolainen .
 Hän arvioi, että kyse on 2–6 suden laumasta. Kyläläisille kyse on hänen mukaansa eräänlaisesta siedätyshoidosta.
 – Jos eläimet jäävät alueelle, niiden kanssa on vain opittava elämään.
 Viisaampi väistää?
 Pohjolaisen kanssa samaan metsästysseuraan kuuluvaa Arto Pelkosta tällaiset puheet eivät hymyilytä.
 – Se kun yhden kerran käy johonkin pieneen lapseen kiinni, niin siinä on konfliktia, hän synkistelee.
 Pelkosen mukaan syntynyt tilanne huolestuttaa koiran kanssa liikkuvia metsästäjiä, jotka haluaisivat pian aloittaa hirvenmetsästyksen.
 –Kun hirvikoira haukkuu, niin se on kuin vellikelloa soittaisi sille sudelle, että tulepa syömään.
 Pelkonen ottaa esille myös alueella asuvat lapset.
 – Pienet lapset odottavat pimeässä koulukyytejä ja sudet pyörivät vieressä. Kyllähän se vähän huolestuttaa.
 Vastaavanlaisia ajatuksia on ollut Pielaveden pohjoisrajan takana Kiuruvedellä, jossa kaupunki on huoltajien aloitteesta järjestänyt Rytkyn kouluun ylimääräisen "susikyydin".
 Kuukauden kestävän järjestelyn piirissä on kymmenkunta lasta.
 – Lapset ovat suhtautuneet tilanteeseen fiksusti ja asiallisesti, eikä pelkoa ole ollut, kiittelee koulunjohtaja  Sanna Falck .
 Rikosylikomisario Harri-Pekka Pohjolainen ei suosittele laskemaan koiria irti sellaisella alueella, jossa on todettu olevan susia. Sami Takkinen / Yle
 Rikosylikomisario Harri-Pekka Pohjolaisen mukaan virkavalta puuttuu asiaan, jos ihmisten henki tai turvallisuus on vaarassa. Sitä ennen maltti on valttia.
 – Koiria ei kannata viedä metsään alueella, jossa tietää olevan susia, varsinkin jos ne sudet ovat aiheuttaneet vahinkoa koti- tai tuotantoeläimille. Viisaampi väistää, sanotaanko näin.
 Lue lisää:
 Suomessa on nyt noin 200 sutta pentuineen – Katso kartalta, millä alueilla sudet liikkuvat
 Susikannan uusi hoitosuunnitelma tähtää vahinkojen ennaltaehkäisyyn ja susien parempaan sietämiseen

Sudet tappavat vuosittain kymmeniä koiria – tänä vuonna vahinkoja korvattu jo lähes 40 000 eurolla


Summary: Tuhansiin poistettuihin sovellukseen liittyy riski käyttäjien henkilötietojen väärinkäytöstä.

Sosiaalisen median jätin Facebookin tietosuojaongelmat saattavat olla paljon laajempia kuin yritys on aiemmin kertonut. Asiasta uutisoi muun muassa  New York Times perjantaina .
 Uusien tietojen mukaan Facebook on hyllyttänyt kymmeniä tuhansia sovelluksia sitten alkuvuoden 2018, jolloin kohu data-analyysiyhtiö Cambridge Analytican ympärillä ravisteli somejätin luotettavuutta. Kohun jälkeen Facebook alkoi tutkia kolmannen osapuolten sovellusten tietosuojakäytäntöjä.
 Facebook on hyllyttänyt 69 000 sovellusta. Suurin osa hyllytetyistä sovelluksista on sellaisia, joiden kehittäjät eivät ole suostuneet yhteistyöhön Facebookin kanssa. Kuitenkin peräti 10 000 poistettuun sovellukseen liittyy riski käyttäjien henkilötietojen väärinkäytöstä.
 Uudet tiedot käyvät ilmi oikeuden papereista, jotka avattiin perjantaina Massachusettsin osavaltion oikeusistuimessa.
 Lue lisää:
 Suomi ei voi määrätä sakkoa Facebookille – Somejättien rankaisu vaatii EU:n jäsenmaiden yhteistyötä
 Facebook sai Yhdysvalloissa viiden miljardin dollarin sakot yksityisyyden loukkaamisesta

NYT: Facebook on hyllyttänyt kymmeniä tuhansia sovelluksia Cambridge Analytica -kohun jälkeen


Summary: Ufointoilijat pitivät kuitenkin hauskaa niin Nevadan autiomaassa kuin Las Vegasissakin.

Rynnäköidään Area51-lentotukikohtaan katsomaan alieneja tai pidetään ainakin kunnon ufoteemaiset kekkerit!
 Suunnilleen tällaiseksi  muotoutui suunnitelma  kalifornialaisen opiskelijan  Matty Robertsin  Facebookiin perustamassa humoristisessa tapahtumassa.
 Kutsu  sai valtavasti huomiota: 2,1 miljoonaa kertoi osallistuvansa, puolitoista miljoonaa puolestaan kertoi olevansa kiinnostunut tapahtumasta.
 Perjantaina piti tapahtua. FBI:tä hikoilutti, ja Lincolnin piirikuntaan julistettiin hätätila. Viranomiset ja muut väkiryntäyksestä huolestuneet saivat kuitenkin huokaista helpotuksesta.
 Keskelle Nevadaa,  salaisen tukikohdan y mpäröivään autiomaahan ilmestyi vain kourallinen niistä, jotka alun perin osoittivat kiinnostuksensa.
 Mediatietojen mukaan heitä oli torstain ja perjantain aikana joitakin tuhansia. Vain muutamat sadat vaivautuivat tukikohdan porteille asti.
 Noin 40 kilometrin päässä Area 51:stä sijaitseva Rachelin kylä on tunnettu ufo-turismistaan, jos oikeastaan siitäkään. Kylässä asuu 54 ihmistä. Etienne Laurent / EPA
 Väki käyttäytyi hyvin.
 Alueella tehtiin vain joitakin pidätyksiä: muutama henkilö livahti rajan yli sotilastukikohtaan, yksi pissasi Area 51:n portinpieleen ja yksi pidätys liittyi päihteisiin. Lincolnin piirikunnan seriffi  Kerry Lee  kertoo pidätyksistä uutistoimisto Reutersille ja AP:lle.
 Ilmeisesti kukaan ei löytänyt ufoja tai alieneja.
 Alkuperäinen suunnitelma poiki myös sivutapahtumia. Idean alun perin keksinyt Roberts järjesti lopulta muutaman tuhannen ihmisen kekkerit Las Vegasissa.
 Alien-intoilijat kokoontuivat juhlimaan ja kuuntelemaan musiikkia Rachelin pikkukylään. Kokoontumisia pidettiin myös Las Vegasissa. Etienne Laurent / EPA
 Lisää aiheesta:
 20-vuotias mies vitsaili Facebookissa rynnäköinnistä Area 51:een – Yli 2 miljoonaa ihmistä on ilmoittanut osallistuvansa lentotukikohdan valtaukseen tänään
 "He eivät voi pysäyttää kaikkia meistä" – Jo miljoona on ilmoittautunut kieli poskessa luotuun tapahtumaan, jossa rynnätään Area 51:lle
 "Näyttäkää ufot!" 1,6 miljoonaa ihmistä aikoo rynnätä Alue 51:lle, mistä salaisessa paikassa oikein on kyse?

Rynnäköinti Area 51:een jäi pelkäksi puheeksi – miljoonayleisö kutistui muutamiin tuhansiin


Summary: Synnytysten kivunlievityksestä keskusteltiin 1970-luvulla aina eduskuntaa myöten.

Miltä kuulostaisi synnytys ilman mahdollisuutta kivunlievitykseen, sairaalan tiukasti määrittelemässä asennossa? Välilihasi leikattaisiin, halusit sitä tai et, oli sille tarvetta tai ei. Synnytyksen jälkeen vauvasi olisi sairaalan omaisuutta. Vauvan kapaloisi aina kätilö, joka myös hoitaisi vauvan syöttämisen sairaalan tarkkaan määrittelemässä rytmissä. Isällä ei missään nimessä olisi mitään asiaa synnytykseen, saati mahdollisuutta osallistua vauvan hoitamiseen.
 Tämä oli todellisuutta 1960-luvulla, jolloin Suomessa oli siirrytty kotisynnytyksistä sairaalasynnytyksiin.
 – Sairaalamaailma oli aika kurinalainen, erittäin lääkärivetoinen ja hierarkinen. Synnyttäjä astui siihen koneeseen ja hän todellakin toimi sairaalan säännöillä. Sängyssä oli synnytettävä eikä siitä saanut nousta, vaikka monesti synnyttäjille voi olla helpompi olla pystyasennossa, kertoo elokuussa julkaistun tietokirjan  Suomi synnytti – Kätilöiden kertomaa  kirjoittanut toimittaja ja kätilö  Laura Kosonen .
 Kirja kokoaa suomalaisen sairaalasynnytyksen historian yksiin kansiin ensimmäistä kertaa. Samalla se kertoo naisten aseman ja koko hyvinvointivaltion kehittymisestä hieman toisenlaisesta näkökulmasta.
 Kirjaa kirjoittaessaan Kosonen hämmästyi, miten lyhyt tasa-arvon historia Suomessa on.
 – Millaisessa yhteiskunnassa oma äitini on synnyttänyt ja kasvattanut lapsiaan. Ei puhettakaan, että isäni olisi ollut synnytyksessä mukana. Eikä tarvitse mennä kuin mummooni, joka on synnyttänyt isäni mökissä. Miten naisten asemasta on puhuttu ja millaisia asioita on pohdittu. Ei ole ihme, että meillä on vielä näiden asioiden kanssa puuhaa, kun tämä on todella niin tuoretta ja keskuudessamme on niin paljon ihmisiä, jotka ovat eläneet toisenlaisen ajan, Kosonen pohtii.
 Vastasyntyneitä vauvoja sängyissään lastenhuoneessa Kätilöopiston sairaalassa vierailutunnin aikaan vuonna 1975. Eeva Rista / Helsingin kaupunginmuseo   CC BY 4.0
 Kuuhunkin lennetään, mutta akat saavat huutaa kivusta
 1960-luvulla keskusteltiin muun muassa ehkäisystä ja siitä, saako lapsilukua rajoittaa. Vuoden 1950 aborttilaki salli raskauden keskeytyksen jos äiti oli alaikäinen, raskaus oli alkanut raiskauksesta tai insestistä tai tuleva synnytys vaarantaisi äidin fyysisen tai henkisen terveyden.
 Samaan aikaan pohdittiin myös naisen paikkaa, voiko nainen olla yhtä aikaa äiti ja käydä töissä. Käynnistyi ensimmäistä kertaa kotiäitiys vastaan uraäitiys -väittely, Kosonen kertoo kirjassaan, jossa on paljon lainauksia muun muassa sen ajan lehtikeskusteluista.
 "He ovat ns. karriääri-naisia, joilla on elämässään eräänlainen miehinen roolihakuisuus, joka toisinaan saattaa olla hyvinkin tuskallista, jopa jotenkin pakonomaista ilman, että he itse sitä huomaavat."  kirjoitti eräs erikoislääkäri Kätilö-lehdessä.
 1960-luvulla uskottiin myös, että nainen voi oppia synnyttämään kivuttomasti kovan harjoittelun tuloksena. Synnytyskipua pidettiin vain opittuna reaktiona tai pelon aiheuttamana.
 Muun muassa hengitystekniikoista tunnettua psykoprofylaktista menetelmää alettiin opettaa Kätilöopistolla 1960-luvun puolivälissä. Kivuttomia synnytyksiä ei menetelmällä kuitenkaan saavutettu.
 "Eihän kukaan mene mihinkään toimenpiteeseen tai leikkaukseenkaan ilman kivunlievitystä."  Kätilöliiton puheenjohtaja Marjo Lyyra
 1970-luvulla epiduraalin käyttö synnytyksissä yleistyi Euroopassa ja siitä alettiin tehdä tutkimusta. Pian synnyttäjät alkoivat vaatia sen laajempaa käyttöä Suomessakin.
 "Aikakaudella, jolloin lennetään kuuhun, siirretään sydämiä ja muuta vastaavaa, akat vain saavat huutaa lapsivuoteissaan kuin aina ennenkin. Ilmeisesti ei ole tarpeeksi arvokkaasta asiasta kysymys. Jos tässä miesten maailmassa miehet synnyttäisivät, kuinkahan olisi?"  kysyi mielipidekirjoittaja Helsingin Sanomissa.
 "On turha väittää, etteikö voitaisi keksiä vaaratonta synnytyskipujen poistajaa. Maailmassa on keksitty napalm, sähköhammasharja ja hiukkaskiihdytin. Kysymys on vain halusta, tärkeysjärjestyksestä."  totesi puolestaan feministi ja kirjailija  Kaari Utrio .
 Kiivas sananvaihto sai eduskunnankin liikkeelle. 40 naiskansanedustajaa teki aiheesta kirjallisen kysymyksen vuonna 1977. Asia eteni kuitenkin hitaasti ja vielä vuonna 1980 epiduraalin käyttö oli hyvin vähäistä.
 – Se nostaa vielä tänä päivänäkin karvat pystyyn. Eihän kukaan mene mihinkään toimenpiteeseen tai leikkaukseenkaan ilman kivunlievitystä. Kyllä se oikeus pitää olla synnyttämisessäkin, hämmästelee 100-vuotisjuhlavuottaan viettävän Kätilöliiton puheenjohtaja  Marjo Lyyra .
 Synnytyksen näkeminen tekee isästä impotentin
 "Minusta olisi ollut pelkästään piinallista, jos mieheni olisi nähnyt minut hikeä valuvana, pöhöttyneenä ja hampaita kirskuttavana alkuihmisenä"  totesi nainen Helsingin Sanomien haastattelussa vuonna 1967.
 Monen 1960-luvun isän ensikontakti omaan lapseen tapahtui sairaalan lastenhuoneen pleksilasin läpi.
 Isien merkitys synnytyksessä mainittiin Kätilöopistolla ensimmäistä kertaa julkisesti vuonna 1966. Asenteiden muuttuminen oli kuitenkin hidasta. Useimmille kätilöille isien mukaantulo oli järkytys ja moni vastusti uudistusta.
 – Isä voi tulla impotentiksi jos osallistuu synnytykseen, se oli hyvin yleinen perustelu. Ensimmäiset isät tulivat mukaan synnytykseen Kätilöopistolla. Isien piti käydä hyvin perusteellinen valmennus ja pukeutua suojavaatteisiin. Heille laadittiin erilliset ohjeet, joissa neuvottiin välttämään kätilölle puhumista ja kiellettiin valokuvauskoneen käyttäminen. Siellä oltiin todella herran nuhteessa, Kosonen kertoo.
 Tuoreet vanhemmat vanhalla Kätilöopistolla vuonna 1959. Pertti-Juhani Palmio / Helsingin kaupunginmuseo  CC BY 4.0
 Isien läsnäolo synnytyksissä koki takapakin vuonna 1972. Kätilöopiston sairaalassa puhkesi vastasyntyneiden salmonellaepidemia, joka sairastutti kymmeniä lapsia. Syy vieritettiin aluksi isien harteille. Epidemian lähteeksi paljastui pian lomamatkaltaan tartunnan saanut lastenhoitaja, mutta silti isien pääsy takaisin synnytyksiin evättiin.
 "Isien mukanaolo on kamala sirkus. Poikkeuksia tietenkin on. Mutta yleensä isistä on paljon harmia. Yksi haisee viinalle, yksi kysyy makuupaikkaa, yksi kysyy voileipiä."  perusteli Kätilöopiston johtaja, professori  Erkki Jäämeri , jonka mukaan isät ovat mukana "pelkästään sensaationhalusta".
 Isät pääsivät takaisin Kätilöopiston synnytyssaleihin vasta joulukuussa 1976.
 Kaikkiaan keskustelua isien osallistumisesta käytiin koko 1970-luvun ajan. Viimeisenä isien mukaan tulemisen salli Turun yliopistollinen sairaala vuonna 1981.
 Isien kelpuuttamiseen lapsensa tasavertaiseksi hoitajaksi äidin rinnalla oli kuitenkin vielä pitkä matka.
 – Vasta paljon myöhemmin isät pääsivät hoitamaan omaa vauvaansa lapsivuodeosastolle. Perhehuoneet tulivat laajemmin käyttöön vasta 2000-luvulla, Kosonen toteaa.
 Älä koske minun välilihaani
 Väliliha leikataan juuri ennen vauvan syntymää jos syntymää täytyy nopeuttaa vauvan voinnin vuoksi, jos vauva syntyy imukupin avustuksella tai jos kätilö arvioi välilihan sellaiseksi, että sen leikkaaminen pienentää riskiä pahempiin repeämiin.
 Sairaalasynnytysten alkuvaiheessa välilihan leikkaamisesta tuli rutiinitoimenpide ja sen ajateltiin kuuluvan hyvään synnytykseen. Vielä 1980-luvun alussa kätilö leikkasi synnyttäjän välilihan lähes rutiininomaisesti.
 – Kätilöopistolla kerrottiin, että joskus kätilö leikkasi välilihan hätäpäissään sen jälkeen, kun vauva oli jo syntynyt, ettei vaan tulisi moitteita, kertoo itsekin Kätilöopistolla työskennellyt Kosonen.
 Kätilöopisto vuonna 1974. Kätilöopiston ensimmäinen vauva syntyi 11. huhtikuuta 1960 ja viimeinen vauva 18. lokakuuta 2017. Volker von Bonin  / Helsingin kaupunginmuseo  CC BY 4.0
 80–90-luvun taitteessa väliliha politisoitui. Sen leikkaamisesta tuli symboli vallankäytölle ja naisen oikeutta omaan kehoonsa väheksyvälle hoitokulttuurille.
 – Samaan aikaan tutkimusnäytöllä todettiin, että rutiininomainen välilihan leikkaus synnytyksessä ei ole tarpeen, vaan sitä pitäisi tarkkaan harkita. Välilihasta tuli aktiivisen synnytyksen aallon symboli: älkää koskeko minun välilihaani, Kosonen sanoo.
 Aktiivisen synnytyksen aallossa naiset alkoivat uhmaamaan perinteisiä synnytystapoja ja sairaalan käytäntöjä aiempaa ponnekkaammin. Naiset halusivat itse päättää, miten synnyttävät ja missä asennossa.
 Se oli iso kulttuurin muutos, joka tosin eteni hitaammin kuin synnyttäjien toiveet, mutta se lopulta muutti myös kätilön työtä, Kosonen sanoo.
 – Synnytykset oli totuttu hoitamaan tietyllä tavalla. Instrumentitkin olivat tietynlaisessa viuhkassa ja synnytyssairaalassa oli lähes sotilaallinen kuri. Yhtäkkiä tulikin synnyttäjät, jotka halusivat murtaa tämän. Kätilön tehtäväksi tuli tukea naista synnytyksessä sillä tavalla, kuin hän itse haluaa tulla tuetuksi.
 Äiti sai viimein hoitaa vauvansa itse
 Samaan aikaan myös lapsen asema muuttui: vauva ei enää ollutkaan sairaalan omaisuutta.
 Vielä pitkälle 1980-luvulla äidit ja vauvat hoidettiin erillään toisistaan. Lastenhoitaja syötti vauvan neljän tunnin välein. Syöttöaikoina vauvat vietiin äitiensä rinnalle noin puoleksi tunniksi.
 "Itku pusertui meidän äitiparkojen silmistä kun ensi kerran saimme esikoisemme luoksemme syömään. Lastenhoitaja tuikkasi kiireissään nyytin sängyn päälle ja meni menojaan."  kertoi ensisynnyttäjä Kätilö-lehdessä vuonna 1961.
 Vastasyntyneen kapalointi kuului kätilön tehtäviin. Kuva 1960-luvulta. Jernvall Juha / Helsingin kaupunginmuseo  CC BY 4.0
 Vauvantahtisuus, perhekeskeisyys ja varhainen vuorovaikutus olivat vielä tuntemattomia käsitteitä. Äidin ja vauvan erottamista perusteltiin ennen kaikkea sillä, että synnyttäneen äidin täytyi saada levätä.
 – Moni äiti saattoi lähteä synnytyssairaalasta ilman, että hän oli kertaakaan avannut vauvansa kapaloa. Voin kuvitella, että siinä on vähän epävarma olotila, Kosonen pohtii.
 Vähitellen sairaalan oli aika luovuttaa vauva vanhemmilleen. 1990-luvun puolivälissä tiedettiin jo, että vauvan sopeutuminen kohdun ulkopuoliseen elämään on stressittömintä, kun hän saa olla ihokontaktissa äidin kanssa.
 Tämäkään uudistus ei ollut helppo, etenkään lastenhoitajille, jotka olivat tottuneet huolehtimaan vauvojen hyvinvoinnista.
 – Kätilöt opettelivat tekemään työtään lapsivuodeosastoilla kädet selän takana, jotta he eivät itse tehneet, vaan neuvoivat vanhempia siinä tekemisessä, Kosonen kertoo.
 Synnytyspelko tunnistettiin 2000-luvulla
 Vasta 2000-luvulla suomalaisissa synnytyssairaaloissa ymmärrettiin, että lääkärin tai kätilön näkemys synnytyksen kulusta ei ole ainoa oikea totuus.
 – Otettiin todesta naisen oma kokemus synnytyksestä. Vaikka synnytys olisi mennyt hyvin lääketieteen ja kätilön näkökulmasta, niin synnyttäjän kokemus siitä saattaa olla ihan toinen ja se on ihan yhtä totta, Kosonen sanoo.
 Myös synnytyspelko alettiin ottaa kunnolla todesta, Kosonen kertoo.
 – Vielä 90-luvulla monesti synnytyspelkodiagnoosi piilotettiin jonkun toisen diagnoosin taakse. Saatettiin tehdä sektio synnytyspelon vuoksi, mutta diagnoosissa lukikin suhteellisesti ahdas lantio.
 Esimerkiksi vuonna 1996 Suomessa tehtiin ahtaan lantion vuoksi yli 700 keisarinleikkausta. Synnytyspelko oli virallisena syynä vain sadassa suunnitellussa sektiossa. Vuonna 2010 ahtaan lantion diagnoosilla tehtiin enää noin 300 keisarinleikkausta. Synnytyspelon vuoksi tuolloin hoidettiin jo yli 4 000 äitiä. Heistä suurin osa synnytti kuitenkin alateitse.
 Sairaalasynnytysten historiassa kiinnostavaa on Kososen mukaan se, että sama teema, naisen itsemääräämisoikeus, on tavalla tai toisella toistunut kaikkien eri vuosikymmenien keskusteluissa.
 – Se on aina vain tullut vähän eri näkökulmista esiin ja ajalleen ominaisesti. Viime kevään keskustelut  synnytysväkivallasta  kertovat myös naisen itsemääräämisoikeudesta. Se liittyy #metoo -ilmiöön ja heijastelee sillä tavalla tätä aikaa.
 Ylen toimittaja Laura Kosonen halusi koota talteen eri vuosikymmenten kätilöiden perimätiedon suomalaisesta synnytyksen hoidosta. – 60-luvun alun kätilöiden rivit ovat jo aika harvat. Onneksi sain heistä muutamia kirjaan haastateltaviksi, Kosonen iloitsee. Heikki Haapalainen / Yle
 "Etuoikeus olla läsnä niin ainutlaatuisella hetkellä"
 Koko 17-vuotisen kätilön uransa 2000-luvulla tehnyt Kätilöliiton puheenjohtaja Lyyra arvelee, että isoimmat taistelut ovat nyt takana päin. Lyyran mukaan tällä vuosituhannella kätilön varsinainen työ ei ole enää kokenut kovin suuria muutoksia.
 – Ihan urani alkuvaiheessa synnytykset hoidettiin vielä steriilisti. Kun lapsi rupesi syntymään, äidille laitettiin steriilit aluset, tehtiin alapesu ja kätilö odotti steriilit hanskat kourassa milloin lapsi syntyy. Sitten on tullut esimerkiksi erilaisia tarkempia laitteita, joilla sikiön vointia voi seurata, Lyyra muistelee.
 Tänä päivänä kätilön rooli on olla kanssakulkija ja läsnäolija.
 – Annat tukea, tietoa ja kannustusta ja olet siinä äidin vieressä. Äiti ja vauva hoitavat sen homman. Parhaimmillaan synnytyksen kulkuun ei tarvitse puuttua millään tavalla, Lyyra sanoo.
 Alunperin toimittajana työskennellyt Kosonen opiskeli kätilöksi kolmekymppisenä. Kätilön töitä hän ehti tehdä melkein kymmenen vuotta.
 Nyt hän on työskennellyt puolisentoista vuotta Ylellä Joensuun toimituksessa, mutta ikävöi ajoittain kovastikin kätilön työhön.
 – Kätilön identiteetti on monilla tosi syvällä ja tosi vahva. Kätilön työssä on älytön etuoikeus olla läsnä niin ainutlaatuisella hetkellä. Joskus kun tuntuu, että joku kohtaaminen onnistui, se on tosi palkitsevaa.
 Yhdestä onnistuneesta kohtaamisesta Kosonen kertoo muutaman vuoden takaa. Häntä oli aluksi harmittanut mennä iltavuoroon jouluaattona, kun muu perhe oli jäänyt viettämään joulua. Mutta sitten hän saikin kokea jotain ikimuistoista, jonka muisteleminen saa hänet yhä liikuttuneeksi.
 – Ensisynnyttäjän lapsi syntyi joskus kahdeksan aikaan jouluaattoiltana. Synnytyssalissa paloi jouluvalot, tilanne oli rauhallinen, lapsi oli äitinsä rinnan päällä ja isä oli siinä vieressä. Sitten laulettiin  Heinillä härkien kaukalon  yhdessä perheen kanssa ja se oli jotenkin ihan hirveän liikuttava hetki.
 Voit keskustella aiheesta klo 22.00 saakka.

"Isä voi tulla impotentiksi jos osallistuu synnytykseen" – Sairaalasynnytysten historia on taistelua naisten oikeuksien ja tasa-arvon puolesta


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Turvapaikanhakijoita tulee Suomeen yhä vähemmän – hakemusten määrä voi jäädä tänä vuonna vuosikymmenen pienimmäksi
 Suomeen saapuu  yhä vähemmän turvapaikanhakijoita . Maahanmuuttovirastosta arvioidaan, että ensimmäisiä turvapaikkahakemuksia saatetaan jättää tänä vuonna vähemmän kuin koskaan aiemmin kuluvan vuosikymmenen aikana.
 Vuodesta 2016 alkaen turvapaikkahakemusten määrä on laskenut tasaisesti.
 Sudet tappavat vuosittain kymmeniä koiria – tänä vuonna vahinkoja korvattu jo lähes 40 000 eurolla
 Tinka-koiralla on niskassaan suden puremajäljeksi epäilty haava. Toinen samanlainen on selässä lähellä häntää. Sami Takkinen / Yle
 Sudet tappavat vuosittain erityisesti metsästysaikaan kymmeniä koiria. Tänä vuonna vahinkoja on  korvattu jo lähes 40 000 eurolla .
 Poliisin mukaan susilauman ilmestyminen uudelle alueelle johtaa lähes varmuudella konflikteihin.
 "Isä voi tulla impotentiksi jos osallistuu synnytykseen" – Sairaalasynnytysten historia on taistelua naisten oikeuksien ja tasa-arvon puolesta
 Vastasyntyneiden vauvojen sänkyrivistö Kätilöopiston sairaalan lastenhuoneessa vuonna 1971. Eeva Rista / Helsingin kaupunginmuseo  CC BY 4.0
 Miltä kuulostaisi synnytys ilman mahdollisuutta kivunlievitykseen, sairaalan tiukasti määrittelemässä asennossa? Välilihasi leikattaisiin, halusit sitä tai et, oli sille tarvetta tai ei.
 Isällä ei missään nimessä olisi mitään asiaa synnytykseen, saati mahdollisuutta osallistua vauvan hoitamiseen. Tämä oli todellisuutta 1960-luvulla ja käytäntöjen muuttaminen oli kovan työn takana, paljastuu  sairaalasynnytysten historiaa selvittävästä kirjasta .
 Ylelle kunniaa kansainvälisessä kilpailussa
 Selaimessa pelattava Trollitehdas-peli näyttää kuinka järjestelmällistä vihapuheen ja valeuutisten levittäminen voi olla.
 Trollitehdas-peli toi Ylelle  erikoismaininnan Global Youth & News Media -kilpailussa . Pelin ideana on mielipiteiden manipulointi sosiaalisessa mediassa.
 Trollitehtaan avulla pystyy näkemään, kuinka valeuutisten, meemien, salaliittoteorioiden ja bottiarmeijoiden avulla yritetään vaikuttaa ihmisten tunteisiin ja käytökseen.
 Millaista on elämä meksikolaiskylässä, josta nuoret ovat lähteneet Yhdysvaltoihin?
 Celerina León käy joka päivä letittämässä äitinsä Librada Leónin hiukset. Tepejillon kylässä moni vanhus elää yksin, eivätkä Yhdysvalloissa asuvat lapset uskalla aina tulla edes vanhempiensa hautajaisiin.  Anna-Reetta Korhonen / Yle
 Syrjäisestä Tepejillosta on lähdetty Yhdysvaltoihin töihin jo vuosikymmenten ajan. Kylä elää siirtolaisten rahalähetyksistä. Mutta inhimillisesti hinta on kova.
 Pahimmillaan perheenjäsenet ovat eläneet erossa jo vuosia. 60-vuotiaan Celerina Leónin isä, aviomies ja poika ovat asuneet Yhdysvalloissa - onneksi nyt sentään  lapsenlapset voivat käydä Meksikossa tapaamassa isoäitiään .
 Koleaa ja sateita
 Seija Paasonen / Yle
 Lauantaina maan etelä- ja keskiosassa tulee hajanaisia sateita ja pilvisyys on runsasta. Lapissa pilvisyys vaihtelee ja siellä tulee vesi- tai räntäkuuroja.
 Lämpötila on 5–15 astetta. Lue lisää säästä Ylen sääsivuilta  täältä .

Herätys: Turvapaikanhakijoita yhä vähemmän, susien tappamista koirista tuhansien korvaukset, koleaa syyssäätä


Summary: Talouspolitiikan pohja murenee, jos työmarkkinajärjestöt eivät anna hallitukselle tehokasta vetoapua.

Suomen edellinen pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.) johti maata yritysjohtajan ottein. Hän joutui huomaamaan, että se oli virhe. Sipilä ymmärsi asian liian myöhään.
 Nykyinen pääministeri  Antti Rinne  (sd.) on alkanut johtaa maata ay-johtajan tyyliin.
 Sekin lienee virhe. Rinteellä on kuitenkin vielä aikaa korjata otettaan maan peräsimestä.
 Sipilä ja Rinne toteuttavat hyvin erilaista politiikkaa. Yhdessä suhteessa heillä on kuitenkin yhteistä. Kumpikin pääministeri on tupannut sekaantumaan työmarkkina-asioihin.
 Tuo toimintatapa oli yksi syy Juha Sipilän hallituksen vaalitappioon. Työmarkkina-asiat saattavat osoittautua kompastuskiveksi myös pääministeri Antti Rinteelle.
 Palkansaajajärjestöt vastustivat Juha Sipilän hallituksen työvoimapolitiikkaa laajoilla mielenosoituksilla. Kimmo Hiltunen / Yle
 Hallituksen talouspolitiikka perustuu oletukseen työllisyysasteen noususta
 Antti Rinteen hallituksen talouspolitiikan pohja lepää sen tavoitteen varassa, että hallitus onnistuu kaudellaan nostamaan työllisyysasteen 72,5 prosentista 75 prosenttiin.
 Hallitus otti suuren riskin rakentaessaan ohjelmansa tämän oletuksen pohjalle.
 Tavoitteensa saavuttamiseksi hallitus on pyytänyt apua työmarkkinajärjestöiltä. Ne pohtivat eri työryhmissä keinoja työllisyyden kohentamiseen. Onnistumisen edellytykset näyttävät kuitenkin heikoilta.
 Yksi syy on se, ettei työnantajajärjestö EK halua auttaa Rinteen punavihreää hallitusta. EK:n mielestä hallituksen talouspoliittinen linja on väärä.
 EK suhtautuu urakkaan vastentahtoisesti myös siksi, että pääministeri Rinne otti työryhmiä pystyttäessään käyttöön työmarkkinoiden vanhan, keskitetyn toimintamallin.
 EK irrottautui keskusjärjestösopimuksista kaksi ja puoli vuotta sitten. Järjestö ei enää halua ratkoa juuri mitään työmarkkina-asioita niin sanotussa kolmikantapöydässä. Sen sijaan eri alojen liittojen tulee sopia asioista keskenään.
 Työmarkkinajohtajat kävivät Säätytalolla kertomassa näkemyksiään hallitusneuvottelijoille. Lauri Heikkinen / Valtioneuvoston kanslia
 Työmarkkinaosapuolten näkemykset työllistämiskeinoista eroavat kuin yö ja päivä
 Palkansaaja- ja työnantajajärjestöillä on tyystin erilaiset näkemykset siitä, mitä työllisyyden kohentamiseksi pitäisi tehdä.
 Palkansaajat kannattavat porkkanamallia, eli sitä, että erilaisia työvoimapalveluja ja tukitoimia lisättäisiin. Tämä on myös Rinteen hallituksen linja.
 Työnantajien mielestä keppimalli toisi tuloksia tehokkaammin. Se tarkoittaisi esimerkiksi työttömyysturvan porrastusta ja sosiaaliturvan leikkauksia.
 Työmarkkinaosapuolten pitäisi kyetä tulemaan toisiaan vastaan paljon, jotta tulosta syntyisi. Yleensä se työmarkkinoilla onnistuukin, kunhan paine sopimuksen tekemiseen kasvaa kylliksi.
 Nyt osapuoliin ei kohdistu minkäänlaista painetta, joka ajaisi ne sopimukseen. Nykyisin, kun palkkaneuvottelut käydään eri alojen liittojen välillä, myöskään maan hallituksella ei ole keinoja tukea ratkaisuja omilla toimillaan.
 Eniten työllisyyskehitykseen vaikuttaa palkkaneuvottelukierros
 Moni työmarkkina-asiantuntija sanoo, että hallitus ja työmarkkinaosapuolet näpertelevät pienten asioiden kanssa siihen nähden, mikä on hallituksen asettama kokonaistavoite.
 Palkkatuen panostaminen on esimerkki tästä. Hallitus korotti palkkatukimäärärahoja ensi vuodelle 24 miljoonalla eurolla. Korotuksen merkitys on olematon. Palkkatuki johtaa ani harvan työttömän pysyvään työllistymiseen.
 Työllisyyden kohentuminen riippuu paljolti siitä, kuinka kustannukset pysyvät työmarkkinoilla kurissa ja kehitys tasaisena. Alullaan oleva palkkaneuvottelukierros onkin keskeisin asia, joka vaikuttaa hallituksen työllisyystavoitteeseen.
 Työmarkkinaneuvottelujen sarja jatkuu kevääseen saakka. Pitkästä kierroksesta saattaa tulla riitainen.
 Todennäköisesti ensimmäinen sopimus syntyy Teknologiateollisuuden ja Teollisuusliiton välillä. Kierros loppuu julkisen sektorin liittojen neuvotteluihin. Niissä korotuspaineet ovat kovimmat muun muassa kikysopimukseen liittyneiden ratkaisujen vuoksi.
 On mahdollista, etteivät monet alat tyydy teollisuuden palkankorotusten tasoon. Neuvottelukierros saattaa edetä nousevin huudoin. Jos niin käy, hallituksen työllisyystavoitteen toteutuminen vaikeutuu oleellisesti.
 Palkkatuen avulla vain harva saa pysyvän työn. Tuettuja työllistyy pysyvästi vain yksityiselle sektorille. Henrietta Hassinen / Yle
 Huomattava osa työttömistä on nyt vaikeasti työllistettäviä ihmisiä
 Sipilän hallituskaudella syntyi pitkälle toistasataatuhatta työpaikkaa. Työttömyyskortistoista poistuneet ihmiset olivat varsin osaavaa työvoimaa.
 Nyt hallituksen pitäisi kyetä työllistämään myös paljon heikommassa työmarkkina-asemassa olevia ihmisiä: pitkäaikaistyöttömiä, osatyökykyisiä, vammaisia ja maahanmuuttajia.
 Yhdenkin kymmenyksen nousu työllisyysasteeseen on nyt kovan työn takana, vallankin kun talouden suhdanteet ovat heikentyneet.
 Hallitus on asettanut tavoitteeksi, että vuoden päästä pidettävään budjettiriiheen mennessä on löydettävä keinot 30 000 uuden työpaikan luomiseen. On kiinnostavaa nähdä, mitä hallitus tekee, jollei tavoitetta saavuteta pehmeillä tukitoimilla.
 Koko hallituskauden aikana pitäisi työllisten määrän kasvaa 60 000:lla. Jos hallitus jää kauas tavoitteesta, sen talouspolitiikan pohja romahtaa.
 Kysymys kuuluu: Muuttaisiko hallitus kurssiaan oleellisesti, jos niin käy?
 Hallitus panostaa nyt paljon vaikeasti työllistyvien tukitoimiin. Tiina Grönroos / YLE
 Tanskan työvoimapolitiikasta saatetaan hakea mallia Suomelle
 Tuollaisessa tilanteessa hallitukselle saattaisi tulla houkutus muuttaa työvoimapolitiikkaa  Tanskan mallin  suuntaan, koska Tanskassa työllisyysaste on korkea.
 Tanska käyttää kolme kertaa enemmän varoja pehmeisiin työvoimapalveluihin kuin Suomi. Niiden rinnalla siellä aktivoidaan työttömiä myös kovilla keinoilla.
 Vaikka Suomi hallitus lisää työvoimapalveluja, rahat eivät riitä vastaavaan panostukseen kuin Tanskassa.
 Olisiko pääministeri Rinne siksi valmis käyttämään myös keppiä työllisyyden kohentamiseksi?
 Voisiko hän suostua esimerkiksi ansiosidonnaisen työttömyyspäivärahan porrastamiseen, jota työnantajaleiri on ehdottanut?
 Moni Rinteen tunteva työmarkkinaekspertti uskoo, että kenties voisi. He sanovat, että Rinne on yllätyksellinen käänteissään. “Hän osaa tarvittaessa käyttää kaikkia keinoja halutessaan ratkaista ongelman“, toteaa yksi heistä.
 Rinne yrittänee kuitenkin kaikin keinoin löytää kepin sijaan muita luovia ratkaisuja, koska työttömien aktivoiminen sosiaaliturvan leikkauksilla hajottaisi todennäköisesti hallituksen.
 Valtion velan kasvattaminen ja verotuksen kiristäminen olisivat poliittisesti helpompia ratkaisuja kuin työttömien kurittaminen.
 Tanskassa aktiivisiin työvoimapalveluihin käytetään kolme kertaa enemmän varoja kuin Suomessa. Yle/Joni Kyheröinen
 Työmarkkinajärjestöillä on houkutus käyttää maan hallitusta työkalunaan
 Työnantajaleiristä on vihjattu, että Hakaniemi – eli SAK – määrää hallituksen tahdin.
 Epäilyjä ruokkii se, että maan hallituksen johdossa on entinen ammattiyhdistysjohtaja Antti Rinne. Samaten se, että pääministeripuolue SDP:n ministerien avustajakunnassa on paljon ay-liikkeessä työskennelleitä ihmisiä.
 Juha Sipilän kaudella palkansaajaleiri syytti maan hallitusta päinvastaisesta kytkystä.
 Se katsoi, että hallituksen talouspolitiikka oli vahvasti työnantajaleirin, Elinkeinoelämän keskusliiton, EK:n ja Suomen Yrittäjien, SY:n ohjauksessa.
 EK:lla on hyvin vahva yhteys kokoomukseen, SY:llä sekä keskustaan että kokoomukseen.
 Tällaisia kytkyjä on ollut maailman sivu, mutta viime vuosina työmarkkinapeli on muuttunut. Se on politisoitunut voimakkaasti.
 Nykyisin työmarkkinajärjestöt saattavat pyrkiä yhteistyössä tukipuolueittensa kanssa painostamaan vastapuoltaan maan hallituksen kautta.
 Sipilän hallituskaudella näin tapahtui esimerkiksi hallituksen niin sanotussa pakkolakihankkeessa sekä työntekijän irtisanomissuojan heikentämistä koskeneen aloitteen yhteydessä.
 Työmarkkinoilla tällaista toimintatapaa on kutsuttu “poliittisen ohituskaistan” käyttämiseksi. Se on horjuttanut osapuolten keskinäistä luottamusta ja vaikeuttanut sopimusneuvotteluja.
 Toisaalta työmarkkinajärjestöt pääsevät myös suoraan vaikuttamaan hallitusohjelmiin ja yksittäisiin lakialoitteisiin.
 Kehitys on myös leimannut hallituksia kansalaisten silmissä yksittäisten eturyhmien juoksupojiksi.
 Antti Rinteen on syytä huolehtia siitä, ettei hänen hallituksensa pelaa yksinomaan palkansaajajärjestöjen pussiin.
 Pääministeri Antti Rinne uskoo, että hallitus löytää ensi syksyyn mennessä keinot 30 000 työttömän työllistämiseen. Lehtikuva
 Antti Rinteen auktoriteetti on heikentynyt työmarkkinajohtajien silmissä
 Antti Rinne arvosteli viime hallituskaudella usein maan hallitusta työmarkkina-asioihin sekaantumisesta. Pääministeriksi päästyään hän on itse puuttunut työmarkkinakysymyksiin monta kertaa.
 Työmarkkinajohtajat ovat ärsyyntyneet tästä. Esimerkiksi siitä, että Rinne teki julkisesti ehdotuksen, kuinka kiista kikysopimukseen kirjatuista 24:stä ilmaisesta työtunnista pitäisi ratkaista.
 Tällaisista asioista pääministereillä on yleensä tapana keskustella työmarkkinajohtajien kanssa suljettujen ovien takana.
 Rinteen arvovalta on alkanut rapautua työmarkkinapiireissä. Hänen ehdotuksiaan on ammuttu alas silloinkin, kun niissä on ollut luovia oivalluksia.
 Jos pääministeri menettää auktoriteettinsa työmarkkinakentällä hallituskauden alussa, kuinka hän pystyy myöhemmin saamaan osapuolia hallituksensa tueksi, jos tiukka paikka tulee?
 Antti Rinteen onkin syytä varoa, ettei hänelle käy samalla lailla kuin Juha Sipilälle. Vaikka työmarkkinapolitiikka on Rinteen leipälaji, alan ongelmat saattavat muodostua kohtalokkaiksi hänen hallitukselleen.
 Lue myös:
 Rinne puolusti hallituksen työllisyystoimia – "Pistän pääni pantiksi"
 Analyysi: Hallituksessa kytee riita työllisyystoimista – Keskusta kiistelee SDP:n ja vasemmistoliiton kanssa eläkeputkesta
 Tässä työllisyysryhmien ensirohdot hallituksen budjettiriiheen: Kuntien työllisyyskokeilu tekee paluun, yritysten palkkatuki nousee 70 prosenttiin

Analyysi: Entinen ay-pomo, pääministeri Rinne saattaa kompastua työmarkkinoiden ongelmiin aivan kuten edeltäjänsä Sipilä


Summary: Jos kyselytutkimus onnistuu, saadaan mahdolliset uniapneaa sairastavat lapset hoidon piiriin mahdollisimman varhain.

Onko lapsesi yökastelija?   Onko hänellä keskittymisvaikeuksia?
 Riihimäen, Lopen ja Hausjärven alueella noin 900 perhettä saa suuhygienistin vastaanottokutsun myötä kyselylomakkeen. Siinä selvitetään lapsen unirytmiä, käyttäytymistä ja elintapoja liki kolmellakymmenellä kysymyksellä. Kysely lähtee kaikkiin perheisiin, joissa on 5–6-vuotiaita lapsia.
 Jos kyselyn vastauksista yli kolmasosa on myönteisiä, lapsen katsotaan kuuluvan uniapneaa sairastavaan riskiryhmään. Myöhemmin lasta voidaan ohjata vanhempien suostumuksella jatkotutkimuksiin. Tavoitteena on löytää yhteys lapsen purentahäiriöiden ja uniapnean välillä.
 Ylihammaslääkäri Kirsi Peltola-Haavisto ja erikoistuva hammaslääkäri Elizabete Agafonova toivovat, että kyselytutkimukseen vastataan runsaasti. Ville Välimäki / Yle
 Jo suuhygienistin vastaanotolla voidaan päästä kiinni mahdolliseen uniapneaan, jos tukena ovat kyselylomakkeen vastaukset, kertoo ylihammaslääkäri  Kirsi Peltola-Haavisto .
 – Jos lapsella on unihäiriö, se saattaa olla yhteydessä purentahäiriöön, hän kertoo.
 – Ongelmat liittyvät esimerkiksi kapeaan yläleukaan, ristipurentaan tai liian takana olevaan alaleukaan. Näitä oireita on kirjallisuudessa havaittu uniapneapotilailla terveitä lapsia useammin, kertoo tutkimuksen tekijä, erikoistuva hammaslääkäri  Elizabete Agafonova .
 Arvioiden mukaan lapsista 1–3 prosenttia voi sairastaa uniapneaa.
 Lasten uniapnea on harvinainen, mutta hankala
 Uniapnea oireilee päivällä esimerkiksi ylivilkkautena tai aggressiivisuutena ja yöllä univaikeuksina. Lapsi voi kärsiä heräilystä, päänsäryistä tai hänellä voi olla tarve päiväuniin useasti.
 – Lapsi on levoton ennen nukkumaanmenoa tai ei halua mennä lainkaan nukkumaan. Uni on levotonta, lapsi kuorsaa tai narskuttelee hampaita, luettelee erikoistuva hammaslääkäri Elizabete Agafonova.
 Ylihammaslääkäri Kirsi Peltola-Haaviston mukaan 5–6-vuotiailla lapsilla mahdolliset purentavirheet tulevat jo esille. Sen ikäisillä hampaat ovat kehitysvaiheessa, jolloin aloitetaan tarvittaessa myös hampaiden oikomishoito. Noin viidesosalla lasten hampaista tarvitaan erilaisia oikomishoitoja.
 Uniapneatutkimusta tehdään yhteistyössä Helsingin yliopiston kanssa. Jos tutkimus onnistuu, siitä voi tulla helppo työkalu lapsen uniapnean varhaiseen tunnistamiseen.
 Lue myös:   Uniapnea-lähetteiden hurja kasvu jatkuu: "Vastaavaa ei ole koettu koskaan"
 Sari Mäkistä hoidettiin vuosia unettomana, sitten väsymyksen syyksi paljastui vakava uniapnea – "Norsunkärsästä on tullut paras petikaverini"

Voisiko hammaslääkäri tunnistaa lapsen uniapnean? Riihimäellä tutkitaan, onko sairaudella yhteys purentahäiriöihin


Summary: Omaisuuden on oletettu alkaneen keskittyä heti, kun ihminen asettui paikoilleen viljelemään maata. Kahden uuden tutkimuksen mukaan käännekohta tuli vasta tuhansia vuosia myöhemmin.

Euroopan ja Aasian yhteiskuntien pysyvä jakautuminen hyvä- ja huono-osaisiin asukkaisiin alkoi seitsemän vuosituhatta sitten, ja syynä olivat härät, päätellään kahdessa rinnakkaisessa tutkimuksessa.
 Tulokset haastavat sen vakiintuneen käsityksen, että taloudellisen epätasa-arvon juuret ovat ajassa, jolloin ihmiskunta alkoi viljellä ruokaa sen sijaan, että elanto olisi edelleen kerätty ja metsästetty villistä luonnosta.
 Merkittävät talouserot syntyivät vasta, kun maasta tuli arvokkaampaa kuin työvoimasta, tutkijat sanovat.
 – Auroja vetävät härät olivat neoliittisen kivikauden lopun robotteja, sanoo yhdysvaltalaisen  Santa Fe -tutkimusinstituutin  ekonomisti  Samuel Bowles .
 Härät olivat työtä säästävää teknologiaa, joka katkaisi vaurauden ja työpanoksen siteen. Sen katoaminen oli perustavanlaatuista taloudelliselle epätasa-arvolle, Bowles sanoo.
 – Sama on totta tänäänkin: kasvava taloudellinen epäsuhta niiden välillä, jotka omistivat robotit, ja niiden, joiden työn robotit syrjäyttivät.
 Varhaisin maatalous ei ollutkaan käännekohta
 Toinen  Antiquity-lehdessä  julkaistuista tutkimuksista esittelee tilastollisia menetelmiä taloudellisen epätasa-arvon vertailuun erilaisissa yhteiskunnissa, eri alueilla ja eri aikakausina.
 150 alueen arkeologisilta kaivauksilta saadun datan analyysit osoittivat, että tasa-arvoon repesi syvä kuilu neljä tuhatta vuotta ennen ajanlaskumme alkua – siis vasta useita tuhansia vuosia sen jälkeen, kun maatalous oli alkanut nykyisen Lähi-idän alueella. Eurooppaan taito levisi muuttajien mukana.
 – Yllätys ei niinkään ole epätasa-arvon syntyminen vaan se, että sitä oli niin pitkään niin vähän, sanoo tutkimusartikkelin pääkirjoittaja, brittiläisen Oxfordin yliopiston arkeologi  Amy Bogaard , joka on Santa Fessä vierailijaprofessorina.
 Myös italialaisen Bossonin yliopiston ekonomisti  Mattia Fochesato  sanoo tulosten osoittavan, että monet maanviljelyksen omaksuneista yhteisöistä pysyivät huomattavan tasa-arvoisina tuhansia vuosia.
 Kuokkien aika oli tasa-arvoista
 Ennen vuotta 4000 eaa. Lähi-idässä ja Euroopassa viljeltiin pieniä palstoja. Bogaard vertaa niitä tämän päivän siirtolapuutarhoihin.
 Kukin perhe kasvatti omalla palstallaan muun muassa emmervehnää ja kauraa sekä linssejä, papuja ja muita palkokasveja.
 Maa käännettiin käsikuokilla, tai jos auran eteen jokin eläin satunnaisesti otettiinkin, se oli ikääntynyt lypsylehmä tai muu, jonka päätehtävä ei ollut peltotöissä. Työ vaati väkeä, ja sitä tarvittiin paljon myös vartioimaan varttuvaa satoa villieläimiltä, kertoo Bogaard.
 Härkien valjastaminen auroja vetämään mullisti tilanteen. Viljelijät, jotka pystyivät ylläpitämään kyntötöihin erikoistuneita härkiä, pystyivät myös lisäämään viljelypinta-alaansa.
 Nykytiedon mukaan ensimmäiset lampaat kesytettiin jopa ennen peltoviljelyä ja lehmätkin niillä main, mutta vetojuhdat vasta 4000 eaa.
 Härkien avulla oli mahdollista viljellä kymmenkertaista tai jopa suurempaa maa-alaa kuokkaviljelyyn verrattuna, tutkimus kertoo.
 Peltopinta-alansa kasvaessa härälliset myös alkoivat viljellä kasveja, jotka sietivät luonnon stressitekijöitä aiempia viljelykasveja paremmin eivätkä vaatineet yhtä paljon ihmisten huolenpitoa eli työvoimaa, tutkimus kertoo.
 Toisella vuosituhannella ennen ajanlaskumme alkua monet viljavainiot ulottuivat jo silmänkantamattomiin ja yhteisöjen jako oli selvää. Niissä oli toisaalta isojen peltojen omistajia ja heidän perillisiään, toisaalta pienviljelijöitä tai täysin maattomia.
 Periytyminen kasasi varallisuutta
 Toisessa  Antiquity-lehdessä  julkaistussa tutkimuksessa esitellään muutokseen johtanut mekanismi: se, miten tuotantoa rajoittavaksi tekijäksi tuli viljelymaan määrä, kun rajat oli aiemmin vetänyt ihmistyövoiman saatavuus.
 – Niin kauan kuin ihmistyövoima oli tuotannon avaintekijä, epätasa-arvo oli rajallista, sillä perheiden tuotantomahdollisuuksissa ei ollut suuria eroja, Fochesato selittää.
 Kun peltopinta-ala alkoi olla tärkein tekijä, perheiden erot repesivät. Omaisuutta oli mahdollisuus paisuttaa ja periyttää seuraaville sukupolville.
 – Sattuma, voimakeinot tai kova työ ratkaisi, miksi jotkin perheet saivat paljon enemmän kuin toiset. Siitä syntyi raju epätasapaino, Forchesato sanoo.
 Nykypäivänä on viljelymaan lisäksi paljon muitakin tuotantotekijöitä, joiden omistamiseen ja hyödyntämiseen tulisi kiinnittää huomiota, painottaa Bogaard.
 – Jos ihmiset pystyvät omimaan maan tai muita tuotantojärjestelmän olennaisia tekijöitä, he tekevät niin. Ellei asioiden jakamiseen ole yhteiskunnallisia järjestelmiä, tuloksena on aina epätasa-arvo.
 "Epätasa-arvo ei edistänyt vakautta"
 Tuoreiden tutkimusten tulokset ovat linjassa aiemman tutkimuksen kanssa, jossa todettiin kivikauden jälkeisen Euroopan taloudelliset erot paljon suuremmiksi kuin Amerikoissa ennen kuin siellä oli vetojuhtia.
 Sellaiset tulivat vasta eurooppalaisten mukana.
 Useiden yhdysvaltalaisten yliopistojen yhteisessä tutkimuksessa jäljitettiin vaurauden jakautumista 63 alueen arkeologisista löydöistä eri puolilta maailmaa.
 Muun muassa täältä Bridge Riveristä Kanadan Brittiläisestä Kolumbiasta löytyi arkeologisissa kaivauksissa aineistoa taloustutkimukseen.   Anna Prentiss / Montanan yliopisto
 Myös tuossa tutkimuksessa, joka julkaistiin toissa vuonna  Nature-lehdessä , taloudellisen epätasa-arvon synty osui yksiin sen kanssa, missä määrin ihmiset ryhtyivät hyödyntämään vetojuhtia ja muita isoja nisäkkäitä. Kehityksen pääteltiin jatkuneen soturien käyttämiin ratsuihin ja myös poliittisen vallan keskittymiseen.
 – Iso epätasa-arvo ei edistänyt muinaisten yhteiskuntien poliittista vakautta. Sitä kannattaisi miettiä, kun tiedetään erittäin suuret erot omassa maassamme, sanoi tutkimukseen osallistunut  Montanan yliopiston  antropologian professori  Anna Prentiss .
 Yhdysvaltain nykyinen epätasa-arvo on kaikkien aikojen suurimpia koko maailmassa, muistutti tutkimusartikkelin pääkirjoittaja,  Washingtonin osavaltioylipiston  arkeologian ja kehitysantropologian professori  Tim Koehler , tutkimuksen julkaisun yhteydessä.
 Lue myös:
 Maailmassa on 182 biljoonaa euroa yksityistä varallisuutta: Miljonäärit omistavat siitä puolet

Tutkijat: Pysyvä jako hyvä- ja huono-osaisiin alkoi härkien valjastamisesta aurojen eteen – "Härkä oli kivikauden robotti, joka syrjäytti ihmistyövoiman"


Summary: Protestien taustalla ovat syytökset hallinnon korruptiokytköksistä.

Egyptissä on nähty harvinaisia mielenosoituksia presidentti  Abdel-Fattah al-Sisiä  vastaan.
 Mielenosoituksiin on osallistunut joitakin satoja ihmisiä, jotka kokoontuivat kaduilla myöhään perjantai-iltana Kairossa. Protesteja oli myös Alexandriassa, Suezissa ja Mahalla el-Kubrassa.
 Kairossa mielenosoittajat kokoontuivat Tahririn aukiolle, joka tuli tunnetuksi myös vuoden 2011 vallankumouksesta. Myöhään perjantai-iltana kaduille kokoontuneet kehottivat iskulauseissaan Sisiä eroamaan.
 Poliisi on käyttänyt kyynelkaasua mielenosoittajia vastaan. Joitakin mielenosoittajia on mediatietojen mukaan pidätetty.
 Protestien taustalla on tyytymätön, maasta karkoitettu egyptiläisliikemies  Mohamed Ali , joka syyttää presidenttiä ja armeijaa rehottavasta korruptiosta. Ali on julkaissut sosiaalisessa mediassa mielenosoituksiin kannustavia videoita.
 Sisi on kuitannut Alin väitteet "valheina ja panetteluna".
 Hallitusta kritisoivat mielenilmaukset ovat olleet harvinaisia Sisin aikana. Hän on ollut presidentti vuodesta 2014 lähtien. Protesteja rajoittava laki säädettiin jo vuonna 2013, kun aiempi presidentti  Mohamed Morsi  syrjäytettiin vallasta.

Egyptissä harvinaisia mielenosoituksia presidentti Sisiä vastaan