Summary: Luontotutkijat ovat erittäin huolissaan esimerkiksi lintujen ja hyönteisten määrien rajusta vähenemisestä.

Kuusi suurta eurooppalaista luonnontutkijoiden järjestöä on lähettänyt  avoimen kirjeen  europarlamentille ja EU:n komission tulevalle puheenjohtajalle  Ursula von der Leyenille .
 Kirjeessä vaaditaan, että EU:n on pikaisesti muutettava yhteistä maatalouspolitiikkaansa (CAP). Tutkijoiden mukaan se toimii suorastaan tuhoisalla tavalla luonnon näkökulmasta.
 Tällä hetkellä maanviljelijät saavat tukea peltojensa pinta-alan perusteella ja he voivat saada lisäavustusta, jos toteuttavat tiettyjä luontoa hyödyttäviä toimenpiteitä.
 Luontotutkijoiden mielestä nykyinen maatalouspolitiikka - joka maksaa veronmaksajille 60 miljardia euroa vuodessa - muuttaa maaseudun vihreiksi autiomaiksi ja luonnottomiksi, maksimituottoisiksi monokulttuureiksi. Monokulttuurilla tarkoitetaan esimerkiksi peltoa, jolla elää vain yhtä ainoaa kasvilajia.
 Tutkijat ovat äärimmäisen huolissaan maaseudun eläinkadosta, joka on heidän mielestään seurausta maatalouspolitiikasta.
 Esimerkiksi maatalousmaiden lintupopulaatiot ovat huvenneet vuosien 1980 ja 2015 välisellä ajalla 55 prosenttia. Saksan luonnonsuojelualueilla vuosina 1989 – 2016 tehdyissä tutkimuksissa havaittiin, että hyönteispopulaatioiden koko oli romahtanut peräti 76 prosenttia.
 Tähän ovat johtaneet esimerkiksi maatalousmaan yksipuolistuminen, hyönteismyrkkyjen valtasti lisääntynyt käyttö, nopeaan tahtiin tehdyt niittyjen niitot, keinokastelun yleistyminen ja laidunmaiden katoaminen.
 Monipuolistaminen avainasemassa
 Tutkijat toteavat, että EU:n yhteiseen maatalouspolitiikkaan merkityt tavoitteet maanviljelyn ja luonnonsuojelun yhteennivomiseksi ovat alirahoitettuja, heikosti kohdistettuja ja puutteellisesti valvottuja.
 Luontojärjestöt esittävät, että EU:n maatalouspolitiikkaa muutetaan siten, että siinä otettaisiin enemmän huomioon paikalliset olot ja luonnon kestävyys. Maatiloista olisi tehtävä monipuolisempia ja tukijärjestelmän tulisi mahdollistaa pienempi tilakoko.
 Pienemmillä tiloilla kestävien menetelmien käyttö ja luonnon biodiversiteetin parantaminen on helpompaa.
 Jos muutos viedään läpi, olisi sillä suuri vaikutus paitsi luonnon hyvinvointiin, myös ilmastopäästöjen vähentämiseen ja myös ihmisten hyvinvointiin maaseudulla.
 – Tieteelliset todisteet puhuvat puolestaan - tehomaatalous tappaa luonnon. Jos CAP:ta ei uudisteta perusteellisesti [...] niin Euroopan "Green deal" -lupaukset biodiversiteetistä ja ilmastosta ovat vain tyhjiä sanoja paperilla, sanoi  Guardian-lehden haastattelema  BirdLife Europe -lintujensuojelujärjestön EU-asiantuntija  Harriet Bradley .

Luontojärjestöt: EU:n tukema tehomaatalous on uudistettava – Tuottaa yhden kasvilajin autiomaita, joissa eläimillä ei ole elinmahdollisuutta


Summary: Pihlajalinna tuottaa tällä hetkellä yhdeksän kunnan sosiaali- ja terveyspalveluja viranhaltijatehtäviä lukuun ottamatta.

Terveysjätti  Mehiläinen aikoo ostaa Pihlajalinnan . Pihlajalinna hoitaa useiden kuntien sote-palvelut, kun kunnat ovat yksityistäneet palveluita, ja kaupan myötä nämäkin palvelut siirtyisivät Mehiläiselle.
 Esimerkiksi Etelä-Pohjanmaalla Kuusiokunnat omistavat yhteisyrityksen Kuusiolinna Oy:n yhdessä Pihlajalinnan kanssa. Kuusiolinna hoitaa perusterveydenhuollon neljässä kunnassa: Alavudella, Ähtärissä, Soinissa ja Kuortaneella.
 Alueen sosiaali-ja terveyskuntayhtymän Kuussoten hallituksen puheenjohtaja, alavutelainen  Lasse Anttila  pitää kauppaa jokseenkin yllättävänä, vaikka siitä on huhuttu. Hän ei ole huolissaan palveluista Mehiläis-kaupan takia.
 – Luotan siihen, että Mehiläinen huolehtii seutukunnan asukkaista samalla tavalla kuin on Pihlajalinna ja Kuusiolinna tähän saakka hoitanut. Tuleeko muutoksia, niin se nähdään ajan kanssa.
 Kunnat, joissa Pihlajalinna tuottaa sote-palvelut Mänttä-Vilppula Juupajoki Parkano Kihniö Jämsä Kuusiokunnat (Alavus, Kuortane, Ähtäri, Soini) Lähde: Pihlajalinna
 Asiasta ilmoitettu tänä aamuna kuntiin
 Parkanon kaupunginjohtaja kertoo, että he saivat aamulla toimitusjohtajalta tiedon, että palvelut jatkuvat aiempien suunnitelmien mukaan. Parkanolla on vielä sopimusta jäljellä yli 10 vuotta.
 Myös Hattulan kunta sai aamulla tietää, että ostotarjouksesta huolimatta palvelut jatkuvat kunnassa nykyisellään.
 – Kaupantekoon on vielä pitkä polku, ihan jatketaan niin kuin tähänkin asti, kertoo kunnanjohtaja  Katariina Koivisto . Nykyinen viiden vuoden sopimus on vuoden vanha ja sen jälkeen on vielä kolmen vuoden optio.
 Kuusiokunnissa kuntien ja Pihlajalinnan välistä palvelusopimusta on jäljellä vielä 11 vuotta.
 Etelä-Pohjanmaalla kunnat luopumassa omistuksestaan
 Alavus, Ähtäri, Soini ja Kuortane ovat jo jonkin aikaa neuvotelleet itsekin omistusosuutensa pienentämisestä minimiin Kuusiolinnassa.
 Tavoitteena oli myydä Pihlajalinnalle iso osa osakkeista ja jättää kuntiin vain 3 prosentin omistus Kuusiolinnasta. Tällä hetkellä kuntien omistus on 49 prosenttia. Kaupan toivotaan toteutuvan jo tämän syksyn aikana.
 Anttilan mukaan tästä on keskusteltu viimeksi maanantai-iltana.
 – Kuntatalous ja heikot näkymät on yksi tekijä, miksi osakkeet halutaan myydä, kommentoi Anttila.
 Hän myöntää pohtineensa, että miten kunnat pystyvät valvomaan palvelujansa omistuksen pienennyttyä. Hän uskoo sen onnistuvan, sillä hallituspaikat eivät vähenisi.
 – Kunnilla olisi edelleen jokaisella yksi hallituspaikka. Sillä pystyttäisiin varmistamaan kuntien palvelutason säilyminen.
 Lue lisää:
 Yle seuraa: Terveysjätti Mehiläinen on ostamassa Pihlajalinnan – rakenteilla on Pohjoismaiden suurin terveysjätti
 Tutkija näkee useita riskejä – terveyspalvelut keskittyvät Suomessa kahdelle jätille: "Helpot hedelmät on jo poimittu"

Pihlajalinna hoitanut useiden kuntien sote-palvelut, niiden luvataan säilyvän ennallaan – Etelä-Pohjanmaalla myös kunnat myymässä omia osuuksiaan


Summary: Tyttö ei loukkaantunut tapauksessa. Asiasta uutisoi ensimmäisenä Länsiväylä.

Matinkylän metroasemalla Espoossa sattui tiistai-aamuna harvinainen läheltä piti -tilanne, jossa metroon kiirehtineen tytön jalkapöytä jäi ensimmäisen vaunun oven väliin. Metro lähti liikkeelle, ja tyttö ehti raahautua laiturilla junan mukana muutamia metrejä.
 Asiasta uutisoi ensimmäisenä  Länsiväylä .
 Länsiväylän haastatteleman silminnäkijän mukaan valpas matkustaja sai vedettyä tytön irti oven välistä. Liikenneohjauskeskuksen mukaan myös kuljettaja oli huomannut vaaratilanteen heti liikkeelle lähdettyään ja pysäyttänyt junan.
 Tyttö ei loukkaantunut tapauksessa.
 Metron liikenneohjauskeskuksen vastaava liikenteenohjaaja  Mikko Heikkola  kertoi  Länsiväylälle  tarkistaneensa valvontakameroiden tallenteet. Heikkolan mukaan tallenteista ei näkynyt, jäikö väliin tytön jalka vai hiha.
 – Ovien ei pitäisi sulkeutua, jos siellä välissä on jotain hihaa paksumpaa eikä kuljettaja lähde liikkeelle, jos ovet eivät ole kiinni, Heikkola sanoi Länsiväylän haastattelussa.
 Heikkola pitää myös mahdollisena, että ovet eivät ole toimineet asianmukaisesti. Lisäksi hän muistuttaa, että matkustajien tulisi aina kunnioittaa ovien sulkeutumisen varoitusääntä ja välttää näin vastaavanlaisia riskitilanteita.
 Uutista päivitetään.

Metroon kiirehtineen tytön jalkapöytä jäi vaunun oven väliin – tyttö raahautui junan mukana muutamia metrejä


Summary: UPM perustaa Puolaan uuden palvelukeskuksen.

UPM irtisanoo Tampereelta 41 henkilöä. Syynä on palvelukeskuksen toimintojen siirtäminen Puolaan.
 Yhtiöstä kerrotaan, että kaikilla irtisanottavilla on mahdollisuus siirtyä töihin Puolan Wroclawiin perustettavaan uuteen liiketoimintojen palvelukeskukseen.
 Muutoksen on määrä tapahtua ensi vuoden syksyyn mennessä. UPM:llä on Tampereella yhteensä reilu 900 työntekijää.
 Tampereen palvelukeskus hoitaa UPM:n taloushallinnon lisäksi mm. yrityksen toimitusketjujen hallinnan, henkilöstö- ja tietohallinnon sekä hankintatoimen ja energialiiketoiminnan.

UPM irtisanoo Tampereelta 41 ihmistä – irtisanottaville tarjotaan töitä Puolasta


Summary: Freedom House -järjestön raportin mukaan verkon vapaus on kaventunut jo yhdeksänä perättäisenä vuotena.

Hallinnot ympäri maailman käyttävät yhä enemmän sosiaalista mediaa vaalitulosten vääristämiseen ja kansalaisten valvontaan.
 Virheellisen tiedon levittäminen verkossa on yleisimmin käytetty keino manipuloida vaaleja, todetaan yhdysvaltalaisen Freedom House -järjestön tuoreessa raportissa verkon vapaudesta.
 Vuosittain julkaistavan selvityksen mukaan internetin vapaus on nyt vähentynyt yhdeksänä perättäisenä vuotena. Järjestö arvioi 65 maata, joista vapauden katsottiin laskeneen 35:ssä.
 Eniten vapaus kaventui Sudanissa ja Kazakstanissa. Kiina oli nyt neljättä vuotta peräkkäin valtio, joka kontrolloi eniten kansalaistensa verkon käyttöä.
 Vapauden rajoittamisella on monia muotoja. Jossain maissa valtaapitävät voivat yksinkertaisesti katkaista verkkoyhteydet, toisissa maissa hallinto voi käyttää paljon resursseja hienostuneen propagandan levittämiseen verkossa.
 – Monet hallinnot ovat huomaamassa, että sosiaalisessa mediassa propaganda toimii paremmin kuin sensuuri, sanoi Freedom Housen johtaja  Mike Abramowitz  uutistoimisto AFP:lle.
 – Autoritaariset hallitsijat ja populistit ympäri maailmaa käyttävät hyväkseen sekä ihmisluontoa että tietokonealgoritmeja pärjätäkseen vaaleissa. Samalla he rikkovat sääntöjä, jotka on suunniteltu takaamaan vapaat ja reilut vaalit, Abramowitz jatkoi.
 Lue lisää:
 Putin allekirjoitti internetin sensuurilain – Venäjän vappupidätykset muistuttivat sananvapauden rajoista
 Kiina sensuroi netistä N-kirjaimen ja useita sanoja – taustalla taistelu vallasta

Internetin vapaus väheni jälleen – Väärien tietojen levittäminen ja kansalaisten seuranta rapauttavat demokratiaa,  järjestö varoittaa


Summary: Saimaan ammattikorkeakoulussa yli vuosi sitten tapahtunut salakatselu on edennyt syyteharkintaan. Yhdenkään asiantomistajan henkilöllisyys ei selviä kuvamateriaalista.

Saimaan ammattikorkeakoulun wc:ssä paljastunut salakatselutapaus on siirtynyt syyteharkintaan.
 Poliisin esitutkinnassa ei saatu varmistettua yhdenkään asianomistajan henkilöllisyyttä.
 Poliisi kutsui poliisiasemalle henkilöitä, joiden se uskoi täsmäävän videokuviin. Kukaan kuvatuista  ei kuitenkaan pystynyt tunnistamaan itseään  kuvista.
 Epäiltynä salakatselusta on vuonna 1982 syntynyt lappeenrantalainen mies. joka on  esitutkinnassa myöntänyt kuvanneensa salaa  Saimaan ammattikorkeakoulun wc-tiloissa käyneitä ihmisiä. Hän ei levittänyt kuvamateriaalia eteenpäin.
 Poliisi alkoi  tutkia salakatselutapausta  tämän vuoden tammikuussa. Mies oli kuvannut wc-tiloissa vuonna 2018 huhtikuun ja syyskuun välisenä aikana.

Saimaan ammattikorkeakoulun wc-tiloissa salaa kuvatut eivät tunnistaneet itseään kuvista – salakatselutapaus siirtyi syyteharkintaan


Summary: Ansiokkaalle lasten- tai nuortenkirjalle jaettava Finlandia-palkinto on suuruudeltaan 30 000 euroa.

Tomi Kontio  ja  Elina Warsta  (kuvitus):  Koira nimeltään Kissa tapaa kissan  (Teos)
 Lautakunnan perustelut:
 Lempeä ja viisas kirja hetkessä olemisesta, ystävyydestä, itsenäisyydestä ja turvasta. Elämänmakuinen ja rosoinen, mutta samalla lämpimästi kerrottu tarina tarjoaa syvällistä pohdintaa oman tien löytämisen tärkeydestä. Raikas ja tyylillisesti eheä kuvitus tukee saumattomasti tarinan tunnelmaa. Kokonaisuudessaan teos tarjoaa elämyksiä monenikäisille lukijoille.
 Tomi Kontion teos Koira nimeltään Kissa tapaa kissan on yksi palkintoehdokkaista. Katja Lösönen
 Maria Laakso  ja  Johanna Rojola  (kuvitus):  Taltuta klassikko  (Tammi)
 Lautakunnan perustelut:
 Riemastuttavan hauska ja asiantunteva opas, joka taatusti karistaa ennakkoluuloisimmankin lukijan ajatukset klassikkojen tylsyydestä. Raikas ja rehevä kieli irrottelee, haastaa ja huvittaa sekä näyttää, miten klassikot voi tuoda keskelle someaikaa. Viihdyttävä teos tarjoaa uusia näkökulmia myös aikuislukijalle.
 Kaija Pannula  ja  Netta Lehtola  (kuvitus):  Kettujuttuja – Kolme hännäkästä tarinaa  (WSOY)
 Lautakunnan perustelut:
 Kasvamista, surun käsittelyä ja ystävyyttä lempeästi käsittelevät tarinat nivoutuvat yhtenäiseksi kertomukseksi, joka tuo esiin elämän haurauden, mutta myös sen rikkauden ja ilon. Kuvat ja tarinankuljetus täydentävät hyvin toisiaan. Seesteisessä ja värimaailmaltaan harmonisessa kuvakirjassa yhdistyy viehättävällä tavalla vanhahtava kuvitustraditio kuvittajan omaan, ennakkoluulottomaan näkemykseen, saaden aikaan puhuttelevan kokonaisuuden.
 Anniina Mikama :  Huijarin oppipoika  (WSOY)
 Lautakunnan perustelut:
 Mukaansatempaava tarina, jossa eri aikakaudet sekoittuvat kiehtovasti keskenään. Uskottavasti kuvatut henkilöt joutuvat elämässään vaikeiden valintojen eteen, ja lukija jännittää hahmojen rinnalla, uskaltavatko he tehdä itsenäisiä valintoja vai mukautuvatko he ympäristön paineisiin ja ennakkoluuloihin. Seikkailullisen juonen ohella teemoiksi nousevat muun muassa oman polun etsiminen, teknologian mahdollisuudet ja vaarat sekä ystävyyden voima.
 Lena Frölander-Ulf :  Nelson Tigertass  /  Nelson Tiikeritassu  (Förlaget / Teos), suomentanut  Jaana Nikula
 Lautakunnan perustelut:
 Viisas ja vaikuttava lastenkirja, jossa on perinteisen seikkailu- ja saturomaanin tuntua. Teos käsittelee koskettavasti nyky-yhteiskunnan epäkohtia, mutta säilyttää silti toiveikkuutensa: turvattomuuden ja vääryyden voi voittaa ystävyyden ja rohkeuden avulla, kun ei anna ennakkoluulojen rajoittaa elämää. Lämmin ja elämänmakuinen teos, jonka kuvitus helpottaa tarinan seuraamista.
 Marisha Rasi-Koskinen :  Auringon pimeä puoli  (WSOY)
 Lautakunnan perustelut:
 Kunnianhimoinen ja monitasoinen romaani tempaa lukijansa aikamatkalle ja haastaa miettimään, onko lineaarinen aikakäsitys ainoa tapa hahmottaa elämää. Tietoon perustuva aikakäsitys punotaan mielikuvituksen avulla mysteeriksi, joka tarjoaa yllättäviä käänteitä aivan loppusivuille saakka. Teoksessa yhdistyy taitavasti monia eri genrejä: se on aikamatka, kasvutarina, dystopia, jonka takana heijastuu utopia; se on tarina vallasta ja totalitarismista sekä luonnon ja ihmisen vuorovaikutuksesta.
 Marisha Rasi-Koskisen Auringon pimeä puoli yhdistelee lautakunnan mielestä taitavasti eri genrejä. © Harri Hinkka
 Ehdokkaat nimesi palkintolautakunta, johon kuuluvat äidinkielen ja kirjallisuuden lehtori  Hilkka Lanberg  (pj.), kuvataiteilija  Anssi Kasitonni  ja erikoiskirjastovirkailija  Henriika Tulivirta .
 Lopullisen palkinnonsaajan asetetuista ehdokkaista valitsee muusikko, näyttelijä  Olavi Uusivirta .

Tässä ovat lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokkaat ja lautakunnan perustelut


Summary: Otteita Corbynin puheista on jo julkaistu.

Britannian oppositiossa olevan työväenpuolueen vaalikampanja käynnistyy tänään tiistaina, kun puolueen puheenjohtaja  Jeremy Corbyn  pitää linjapuheen.
 Corbyn puhuu Harlowissa, Pohjois-Lontossa. Puhe alkaa kello 13 Suomen aikaa. Voit katsoa puheen suorana lähetyksenä tämän sivun kautta.
 Uutistoimistojen saaman tiedon mukaan Corbynin pääsanoma on, että  Boris Johnsonin  johtama konservatiivipuolue aikoo "kaapata brexitin ja päästää valloilleen tehostetun thatcherismin".
 Margaret Thatcher  oli "Rautarouvana" tunnettu konservatiivipääministeri, jonka valta-aikana 1980-luvulla valtionyrityksiä yksityistettiin ja ammattiliittojen asema heikkeni.
 Corbyn aikoo puheessaan uhkailla, että jos konservatiivit saavat vaalien jälkeen enemmistön, seurauksena on Britannian terveydenhoitojärjestelmän yksityistäminen ja työläisten oikeuksien alasajo.
 – He [konservatiivit] haluavat viedä meidät sääntelemättömään amerikkalaiseen järjestelmään taloudenhoidossa, Corbynin kerrotaan uhkaavan.
 Terveydenhoito on mielipidetiedustelujen mukaan EU-eron jälkeen vaalien toiseksi tärkein asiakysymys.
 Työväenpuolueen linja brexitin suhteen olisi se, että jos puolue on vallassa, se neuvottelisi EU:n kanssa erosopimuksen vielä kerran uusiksi. Neuvottelutulos alistettaisiin kansanäänestykseen, jossa kansalaiset voisivat päättää, eroaako maa EU:sta uudistetun sopimuksen mukaisesti vai jääkö Britannia Euroopan unioniin.
 Corbyn uskoo, että ratkaisu saataisiin puolessa vuodessa.
 Vaalit järjestetään 12. joulukuuta.

Britannian työväenpuolueen vaalikampanja alkaa toden teolla – Katso suorana Jeremy Corbynin brexit-teesit


Summary: Terveystalo yhdistyi Attendon kanssa ja nyt Mehiläinen on ostamassa Pihlajalinnan. Tutkija näkee keskittymisessä useita riskejä.

Yksityiset terveys- ja sosiaalipalvelut keskittyvät voimakkaasti Suomessa.  Mehiläinen kertoi tiistaina  aamulla ostavansa Pihlajalinnan. Syntyy 1,4 miljardin liikevaihdon ja 25 000 työntekijän jätti.
 Tämä ei ole ihan uutta.
 Terveystalo kertoi viime vuonna kasvavansa Suomen suurimmaksi yksityiseksi terveydenhuollon yhtiöksi ostaessaan Attendon terveyspalvelut. Mehiläinen ja Pihlajalinna on yhdistyessään hiukan isompi työntekijämäärältään ja liikevaihdoltaan kuin Terveystalo ennen yhdistymistä, mutta Suomeen on syntymässä kaksi varsin tasavahvaa yritystä.
 Sosiaali- ja terveyspolitiikan tutkija  Liina-Kaisa Tynkkynen  Tampereen yliopistosta näkee uudessa kaupassa useita riskejä. Niin hän näki  jo edellisessä kaupassa .
 – Kyllä tässä kieltämättä meni aamukahvi väärään kurkkuun. Kun tätä tarkemmin mietti, ei tämä kuitenkaan niin yllättävää ole.
 Useita syitä näkyvissä
 Tutkija näkee muutamia syitä uuteen kauppaan.
 – Terveystalosta tuli aika iso toimija suhteessa Mehiläiseen ja Pihlajalinnaan. Tämä voi olla siihen vastausta.
 Toinen syy keskittymiseen voi olla se, että markkinan kasvattaminen ei ole enää helppoa.
 – Helpot hedelmät on poimittu jo, ja laajeneminen markkinoilla tapahtuu ostojen kautta. Jos halutaan laajentaa omaa toimintaa markkinoilla, koon täytyy olla iso.
 Julkinen sektori keskittää sosiaali- ja terveyspalvelujaan ja näyttää siltä, että mennään 18 järjestäjän malliin. Yksityiset toimijat voivat ajatella, että jos julkinen kasvaa, kasvatetaan mekin kokoamme.
 Kolmas syy keskittymiseen on kilpailu työvoimasta.
 – Jos työnantajat laittavat hynttyyt yhteen, se kaventaa työntekijöiden mahdollisuuksia valita työnantaja.
 "Enemmän riskejä kuin mahdollisuuksia"
 Iso ei ole automaattisesti huono asia. Kunnat ovat ulkoistaneet palveluitaan yksityisille toimijoille ja kokonaisulkoistuksista on tutkijan mukaan saatu myös hyviä kokemuksia.
 – Isossa mittakaavassa näen keskittymisessä järjestelmän kannalta kuitenkin enemmän riskejä kuin mahdollisuuksia
 Yksityiset toimijat tuottavat jo ison osan suomalaisista hoiva- ja työterveyspalveluista.
 – Valinnanvaraa alkaa olla aika vähän. Jätit alkavat olla niin isoja, että etenkin pienten kuntien neuvotteluvoima alkaa olla epätasapainossa.
 Keskittyminen kaventaa tutkijan mukaan kilpailua ja asiakkaiden ja työntekijöiden valinnanvaraa.
 – Jos on kaksi voimakasta toimijaa, se vaikuttaa, miten pystyy vaikuttamaan hintoihin tai hintojen korotuksiin. Totta kai voi alkaa vaikuttaa myös siihen, mikä on kannustin tuottaa hyvää tai laadukasta palvelua
 Kotimainen omistus kaventuu
 Uuden kaupan myötä kotimainen omistus kaventuu. Mehiläisen ja Terveystalon omistusta on paljon ulkomailla.
 Mehiläisen pääomistaja(siirryt toiseen palveluun)  on CVC Capital Partnersin hallinnoimat rahastot 57 prosentin osuudella.
 – Kaikki isot alkavat olla aika paljolti kansainvälisesti omistettuja. Pihlajalinna oli imagoltaan vahvasti kotimainen ja kuntien kumppani. Kauppa muuttaa kuvaa aika paljon, että meiltä lähtee vahva kotimainen brändi pois, Tynkkynen sanoo.
 Kaupan vaikutusta verotuloihin tutkija ei spekuloi.
 Lue lisää:
 Tutkija näkee useita riskejä – Suomeen syntymässä kolme isoa yksityistä terveyspalveluyritystä
 Yle seuraa: Terveysjätti Mehiläinen on ostamassa Pihlajalinnan. Mikko Wirén: "Tämä on ainutlaatuinen tilaisuus."

Tutkija näkee useita riskejä – terveyspalvelut keskittyvät Suomessa kahdelle jätille: "Helpot hedelmät on jo poimittu"


Summary: Paperikoneen sulkemisella UPM sanoo turvaavansa Rauman tehtaan tulevaisuuden kilpailukyvyn.

Metsäyhtiö UPM on päättänyt , että Rauman tehtaan paperikone 2 suljetaan pysyvästi.
 Yt-neuvottelut on saatu päätökseen. Henkilöstön vähennys on 179, joista vakinaisia on 159 ja määräaikaisia 20.
 – Olemme pyrkineet etsimään sosiaalisesti hyväksyttäviä ratkaisuja työntekijöille ja näin minimoimaan sulkemisen vaikutukset henkilöstölle. Neuvotteluprosessi oli rehellinen, avoin ja rakentava, sanoo tiedotteessa UPM Communication Papersin sanomalehti- ja vähittäiskauppapaperitoimintojen johtaja  Anu Ahola.
 Kahden jäljelle jäävän paperikoneen tuotanto jatkuu Raumalla normaalisti.
 Sulkemisen seurauksena SC-paperin tuotantokapasiteetti vähenee 265 000 tonnilla vuosittain.
 Sulkemisella UPM sanoo turvaavansa paperiliiketoiminnan ja Rauman tehtaan tulevaisuuden kilpailukyvyn, kun graafisten paperien kysyntä laskee jatkuvasti.

UPM sulkee paperikoneen Raumalla – 179 ihmistä menettää työpaikkansa


Summary: Vuoden isä -palkinto myönnettiin tänään tiistaina kolmelle isälle.

Ohuen lumivaipan peittämään maahan on painautunut kouluun kiiruhtaneiden lasten kenkien jälkiä. Keppihevosradan esteet makaavat vaaleansinisen talon edustalla kohdassa, johon leikki on päättynyt. Nyt kotoisan lapsiperhehärdellin täyttämään taloon on langennut raukea aamupäivän hiljaisuus.
 Hermanni Hyytiälälle , 40, se on normaalisti merkki siitä, että pian on aika siirtyä kotikonttorilta Jyväskylän Lutakossa sijaitsevalle työpaikalle Goforen toimistoon.
 Etätyö on yksi kompromisseista, jotka täytyi tehdä silloin, kun Hyytiälän perheen arki kääntyi päälaelleen ja isä jäi yksin neljän lapsen kanssa.
 Hermanni Hyytiälä on yksi kolmesta isästä, jotka saivat tiistaina sosiaali- ja terveysministeriön myöntämän  Vuoden isä -palkinnon . Tällä kertaa palkittujen valintaan vaikuttaneena teemana on työ- ja perhe-elämän yhteensovittaminen. Hyytiälän lisäksi palkinnon saivat vantaalainen  Petri Jaakola  sekä helsinkiläinen  Jukka Lagerblom .
 Palkitut isät ovat pitäneet perhevapaita tai muulla tavoin osoittaneet keinoja yhdistää työ ja perhe-elämä. Palkitsemiskriteereissä nostettiin esille myös turvallinen isyys vaikeissa elämäntilanteissa. Perustelut voit lukea jutun lopusta.
 – On nöyrän ylpeä olo. On ollut valtava työ, että olemme perheenä päässeet tähän tilanteeseen, jossa nyt olemme. On vaikea kuvailla matkan varrella tehtyä työmäärää, Hermanni Hyytiälä sanoo liikuttuneena.
 Nyt hän on valmis palaamaan sinne, mistä kaikki alkoi. Lisäksi Vuoden isä kertoo, mitkä ovat ne kolme R-kirjaimella alkavaa asiaa, jotka liimaavat Hyytiälän perheen arjen palaset tänä päivänä yhteen.
 Elokuvamainen elämänvaihe
 KissFM:n chatti oli monelle  ensimmäinen kosketus internetiin  (Iltalehti) ja samalla sivusto oli paikka, jossa erityisesti nuoret kohtasivat toisiaan. Vuonna 1998 chat-sivustolle kirjautuivat 19-vuotias keuruulainen Hermanni ja 18-vuotias Ylivieskasta kotoisin oleva  Mira .
 – Mira oli minun ensimmäinen naiskontaktini, Hermanni muistelee nauraen 21 vuotta myöhemmin.
 Pari muutti yhteen vuonna 2000, kun molemmat olivat vielä opiskelijoita. He halusivat tulevaisuudelta sen perinteisen yhtälön: työn, oman talon, lapsia ja vuosittaisen ulkomaanmatkan.
 Vuonna 2007 valmistuneen omakotitalon rakennustyömaalla oli jo mukana parin esikoistytär  Emmi . Myöhemmin perhe täydentyi edelleen pojalla ja sitten jälleen tyttärellä.
 – Elimme hyvin tavallista ja lapsista lähtöisin olevaa perhearkea.
 Seuraava perheonni toi mukanaan myös vastoinkäymisen.
 Mira sairastui tulehdukselliseen rintasyöpään kuopuksen ollessa vielä mahassa. Sytostaattihoidot aloitettiin seuraavana päivänä  Eemil -vauvan syntymästä. Syöpäsolukko oli jo ehtinyt vallata koko rinnan.
 – Siitä alkoi hyvin elokuvamainen elämänvaihe. Sitä on vaikea kuvailla, mitä tapahtui. Vaikka kerron tapahtumia tai tunteita, kokemus ei välity, Hyytiälä pohjustaa.
 Äidin kuva on aina näkyvällä paikalla olohuoneessa- Jaana Polamo / Yle
 Vaikka mikään ei ollut enää entisellään, Hermanni ja Mira Hyytiälä päättivät elää niin tavallista arkea kuin tilanne salli. Sytostaattihoidot veivät äidin voimat, eikä hän enää voinut osallistua arjen askareisiin. Hiljalleen isän mieleen hiipi epätoivo: entä, jos tästä ei enää selvitäkään?
 Nyt syöpä oli levinnyt maksaan.
 – Olimme lasten kanssa iltapalapuurolla ja syötin kolmea nuorimmaista. Tein lusikalla rinkiä ja annoin jokaiselle puuroa vuoronperään. Mielessäni mietin, mitähän tästä seuraa. Silloin huomasin, että minun täytyy alkaa kantaa yksin arkea ja lasten perustarpeita, Hermanni Hyytiälä muistelee.
 Lapsille äidin sairauden konkretisoi hiusten lähteminen. Mira sai olla kotona lähes viimeisiin hetkiinsä saakka.
 – Puhuimme perheen kesken hyvin avoimesti asioista. Se auttoi.
 Lauantaina 1. helmikuuta 2014 Hermanni Hyytiälä joutui siihenastisen elämänsä raskaimpaan tilanteeseen. Hän valvoi rakkaansa vierellä viimeiseen hengenvetoon. Kotiin palattuaan isän piti kertoa 2-, 4-, 6- ja 8-vuotiaille lapsille, että äiti on nukkunut pois.
 Kaikesta huolimatta isä tiesi, että elämän oli jatkuttava.
 Oli noustava ja jälleenrakennettava arki yhdessä hankittuun taloon, joka tiivisti Hermanni ja Mira Hyytiälän unelmat.
 Oli myös opeteltava kantamaan oman riipivän ikävän lisäksi lasten suru.
 Kiukkukohtaus kotiovella ja jälleenrakennus
 Lasten äidin kuoleman jälkeen Hermanni Hyytiälä piti kaksi viikkoa sairauslomaa. Sinä aikana hän hoiti kaiken mahdollisen paperityön ja lakiasiat. Niiden määrä yllätti.
 Yhtäkkiä hän olikin yksin vastuussa koko perheen taloudesta.
 Hyytiälä sai huomata, että hyvinvointivaltio on olemassa lähinnä silloin kun ihminen on hyvinvoiva.
 – Kun avuntarve on suurin, apua on hirmu vaikea saada. Pitää itse pitää naruja kädessä ja käydä eri tahoilla vaatimassa apua – hukkua byrokratian rattaisiin. Ei ole tahoa, joka kysyisi, mikä on sinun mielestäsi hyvä elämä, ja toisaalta miten me voisimme auttaa, että voit pyrkiä sitä kohti, Hyytiälä arvioi.
 Hyytiälä sanoo, että hän olisi tuskin selvinnyt pykäläviidakosta näinkään helposti ilman isovanhempien apua. Mummot ja papat olivat tiiviisti apuna silloin, kun jälleenrakennus alkoi.
 – Heidän ansiostaan en ole tuntenut jääväni yksin. Jos olisimme asuneet vaikka Rovaniemellä, niin tarina voisi olla ihan erilainen, Hyytiälä huokaa.
 Lukeminen ja polkujuokseminen ovat Hermanni Hyytiälän rakkaita harrastuksia. Varsinkin urheilu on arjessa varaventtiili. Hyytiälä muistaa omasta lapsuudestaan, että lasten harrastukset olivat hänen omalle isälleen tärkeitä.  Jaana Polamo / Yle
 Lopulta it-alan työkin oli henkireikä, joka sai ajatukset hetkeksi muualle.
 – Haluan tässä vaiheessa sanoa kiitokset entiselle työnantajalleni Reaktorille siitä, että vaikean elämänvaiheen ja työn yhteensovittaminen oli mahdollista. Tiedostan sen hyvin, ettei kaikilla ole sitä mahdollisuutta, Hyytiälä sanoo.
 Isä ei halunnut kuitenkaan sortua pakenemaan vaikeaa tilannetta työvuoren taakse.
 – Tasapainon säilyttäminen työn ja muun elämän välillä on edelleen tosi tärkeää. Jos olisin tehnyt liikaa töitä, siihen käytetty aika olisi ollut lapsilta pois. Tavallaan toinen työ alkoikin aina kun pääsin ansiotyöstä kotiin. Sille piti jättää myös energiaa ja jaksamista.
 Ensimmäinen vuosi oli lapsille raskain. Kun isä haki perheen pienimmät päiväkodista, hyvä mieli vaihtui kiukkukohtaukseen viimeistään kotiovella. Lapset tiesivät, ettei äiti olisi tänäänkään kotona odottamassa.
 Kotona vieraillut perheneuvolan lastenpsykologi neuvoi, että lasten pitää antaa surra ja saada näyttää surunsa.
 – Oli tärkeää tukea lasten käsitystä siitä, ettei tämä ollut heidän vikansa. Se ei ollut kenenkään vika, että tässä kävi näin.
 Hermanni Hyytiälä on ollut mukana kehittämässä lapsiystävällisempiä ja parempia palveluita muun muassa opetus- ja kulttuuriministeriön peruskoulufoorumissa. Jaana Polamo / Yle
 Omassa päässä viiltävät tunteet, kuten ahdistus, suru ja viha, piti jättää arjessa taustalle.
 Hermanni Hyytiälä kokee, että hankalat tilanteet ja ajatukset on hyvä sanoittaa.
 – Kävin työterveyspsykologilla kolmisen vuotta keskustelemassa vaikeista asioista ja kysymyksistä. Se oli itselle tosi tärkeää selviytymisessä, että sai puhua jollekin näistä tunteista ja teemoista. Ei tarvinnut pitää sisällään koko mielenmaisemaa, Hyytiälä sanoo.
 Ensimmäisinä vuosina arki oli selviytymistä päivästä toiseen.
 – Ainoa tavoite elämässä oli, että pystyy turvaamaan lapsille normaalin päivän kulun ja turvalliset rutiinit.
 Kolme R-kirjainta
 Tänä päivänä Hyytiälän taloudessa herätyskello soi viimeistään seitsemältä. Lapset menevät aamupalalle, tekevät muut aamutoimet ja lähtevät omia aikojaan kouluun. Vaikeiden vuosien jälkeen isä nauttii siitä, että jokainen osaa voidella leivän, harjata hampaat ja pakata koulureppunsa itse. Enää ei tarvitse olla neljässä paikassa yhtä aikaa.
 – Yleensä olen tässä kotona aamulla töissä ja tarvittaessa autan lapsia lähtemään kouluun tai vien heidät sinne. Päivällä käyn pari tuntia toimistolla. Iltapäivällä tulen takaisin kotiin, ettei nuorimmaisten tarvitse olla yksin. Olen läsnä, mutta teen töitä.
 Neljän ja viiden välillä on ruoka-aika, jonka jälkeen lapset lähtevät omiin puuhiinsa, kavereille tai harrastuksiin. Iltapuuhat aloitetaan seitsemän ja puoli kahdeksan välillä.
 – Tämä toistaa samaa kaavaa viikosta toiseen, Hyytiälä kertoo hymyillen.
 Millainen iskä Hermanni Hyytiälä näkee itse olevansa?
 – Elämäntilanteesta johtuen olen joutunut pohtimaan tarkastikin vanhemmuuden otetta. Kun lasten ja vanhempien suhde on 4:1, niin vanhemmuuden ote on erilainen, jos olisi 1:1, eli kaksi aikuista ja kaksi lasta.
 Hyytiälä kertoo olevansa lapsiaan kohtaan rakastava ja huolehtiva. Se käy sanomattakin ilmi, sillä keskustelun kääntyessä lapsiin isä hymyilee ja jokaisesta sanasta huokuu ylpeys sekä lämpö.
 – Toinen puoli on se, että minä myös vaadin. En pysty antamaan hirveästi eri vapauksia lapsille, koska silloin mopo alkaa helposti keulia. Haluan pitää rutiineista kiinni.
 Nelilapsisessa perheessä osoitetaan tiuhaan myös "sisarrakkautta" ja venytetään hermoja puolin jos toisin.
 – Olen opettanut, että lapset myös sopivat riitansa. Pyydetään anteeksi ja annetaan anteeksi. Jos isäkin siinä hermostuu, niin hänkin kertoo, mikä oli syynä ja pyytää myös anteeksi. Se on inhimillistä elämää, että välillä on konflikteja.
 Työn ja kotiarjen pyörittäminen sujuu tänä päivänä hyvin. Viikonloppuisin perhe rentoutuu animaatioelokuvien ääressä. Jaana Polamo / Yle
 Äidin – tai mamma-enkelin, kuten lapset häntä kutsuvat – kuva löysi paikan piirongin päältä olohuoneen nurkasta. Sieltä hän katsoo perheen touhuja tänäkin päivänä. Pyhäinpäivänä äidin haudalle sytytettiin kynttilä.
 – Haluan, että äiti pysyy lasten mielissä. Konkreettisesti häntä muistetaan iltarukouksessa ja -laulussa.
 Hyytiälän poppoosta on isän mukaan muodostunut tiivis ja hyvä tiimi.
 – Olemme lasten kanssa nöyrän ylpeitä siitä, mistä kaikesta olemme selvinneet, vaikka välillä on ollut tosi myrskyisää ja aallot ovat olleet tosi korkeita. Toivon, että tämä antaa lapsille tulevaan elämään näkemyksellisyyttä ja eväitä aikuisuuteen.
 Vuoden isä katsoo tulevaisuuteen luottavaisin mielin.
 – Hyvin vaikeista tilanteista voidaan selvitä. Vaikeankaan elämäntilanteen aikana ei ole tullut hetkeä, jolloin olisin ajatellut, ettei tästä selvittäisi. Toki sitä toivoisi, että voisi jakaa jonkun toisen ihmisen kanssa arkea ja ihmetellä lasten kasvua sekä elämää. Se on minulle tärkeää.
 Entä mitkä ovat ne kolme R-kirjainta, jotka pitävät perheen arjen kasassa?
 – Rakkautta, rajoja ja ruokaa. Niillä pärjää pitkälle.
 Vuoden 2019 isät Sosiaali- ja terveysministeriö jakaa vuosittain Väestöliiton esityksestä Vuoden Isä -palkinnon. Palkinto jaetaan henkilölle, joka on edistänyt omalla esimerkillään ja toiminnallaan isyyden merkityksen tunnistamista ja lisännyt näin sen arvostusta. Tänä vuonna palkitut perusteluineen: Hermanni Hyytiälä, 40, Jyväskylä, neljä lasta Hyytiälä on yhdistänyt yksinhuoltajuuden ja työelämän muun muassa tekemällä etätöitä ja pitämällä sapattivapaita. Hän on kyennyt turvaamaan perheensä tulevaisuuden ja antamaan lapsilleen turvallisen kasvuympäristön perhettä kohdanneissa kriiseissä. Lasten äiti menehtyi syöpään nuorimman lapsen ollessa 2-vuotias. Hyytiälä on aktiivisesti etsinyt apua ja ratkaisuja yksinhuoltajanperheen arjen pyörittämiseen ja ottanut vastaan tarjottua apua. Hän on ollut mukana kehittämässä lapsiystävällisempiä ja parempia palveluita muun muassa opetus- ja kulttuuriministeriön peruskoulufoorumissa. Petri Jaakola , 40, Vantaa, viisi lasta Jaakola on pystynyt antamaan lapsilleen turvallisen lapsuuden vaikeissa olosuhteissa. Hän on itse kasvanut alkoholistivanhempien perheessä. Jaakola on rakentanut turvallisen isän mallin ilman oman isän mallia. Hän on ollut tukemassa muita vastaavassa tilanteessa olevia miehiä Suomen Uusperheiden Liiton kokemusasiantuntijana ja vertaistukiohjaajana. Jaakola työskentelee opettajana ammattikoulussa ja on opetustyönsä ohella ollut tukena ja turvallisen aikuisen mallina myös monille perheen ulkopuolisille nuorille. Jukka Lagerblom , 49, Helsinki, viisi lasta Lagerblom toimii Miessakit ry:n vapaaehtoisena, ja on siellä toiminut esimerkkinä niin sanotusta tavallisesta isästä, joka on läsnä lastensa arjessa. Lagerblomin tarina isyydestä on helposti samaistuttava: hän myöntää avoimesti myös virheensä ja puutteensa. Hän tukee esimerkillään miesten isyyttä ja hyvinvointia. Lagerblom on myös pitänyt perhevapaita.

Kun lasten äiti kuoli, Hermanni Hyytiälä, 40, kantoi koko perheen surun ja rakensi uuden arjen – tänään hänet palkittiin Vuoden isänä


Summary: Vielä 26 vuotta sitten susi oli haittaeläin, jonka sai ampua kuka tahansa. Todenteolla suden suojelu alkoi vasta 12 vuotta sitten.

Ensimmäinen susikannan hoitosuunnitelma laadittiin vuonna 2005. Sen jälkeen sitä on päivitetty muutaman vuoden välein.
 Viimeisin versio julkaistiin tänään ja se pohjaa vahvasti neljän vuoden takaiseen.
 Voit lukea susikannan hoitosuunnitelman 2019  tästä .
 Yksi uuden hoitosuunnitelman painopisteistä on suden sietämistä lisäävät toimet. Susi aiheuttaa suomalaisissa turvattomuuden tunnetta. Rahallisia menetyksiä ja mielipahaa syntyy erityisesti metsästyskoiravahingoista. Kaikki tämä saattaa johtaa susien laittomaan tappamiseen.
 Yksi tapa edistää suden sietämistä on korvata suden aiheuttamat kotieläin- ja koiravahingot. Rahallisesti suurinta vahinkoa sudet aiheuttavat poroille. Viime vuonna korvaussumma oli 770 000 euroa. Kotieläinvanhingot olivat 150 000 euroa, josta koiravahinkojen osuus oli noin 85 000 euroa.
 Hoitosuunnitelman mukaan vahingot korvataan täysimääräisesti ja mahdollisimman pian määrärahojen niin salliessa. Maksatuksen hitaus on susivahingoista kärsivien mukaan suuri ongelma, sillä korvauksen saaminen on saattanut kestää yli vuoden.
 Susi aiheuttaa someraivoa
 Susien sietämistä yritetään edistää myös koulutuksen avulla. Tavoitteena on välittää jo peruskouluvaiheessa objektiivista tietoa suden biologiasta ja käyttäytymisestä sekä susikannasta ja sen hoidosta. Metsästäjille tarjotaan tietoa muun muassa koirametsästyksestä.
 Viestinnän kehittäminen on laajemminkin uuden hoitosuunnitelman painopistealueita. Erityisen vaikea alusta on sosiaalinen media. Somessa käytävä susikeskustelu on paikoin erittäin epäasiallista. Esimerkiksi susiin liittyvästä tutkimuksesta levitetään somessa dis- ja misinformaatiota, siis väärää ja harhaanjohtavaa tietoa, hoitosuunnitelmassa todetaan.
 Tähän on tarkoitus puuttua tiivistämällä viranomaisten yhteistyötä susiviestinnässä. Susiaiheista verkkoviestintää on tarjolla muun muassa  suurpedot.fi  ja  riistahavainnot.fi  osoitteissa.
 Susien käyttäytymisen perusteella on myös laadittu vuosikello: esimerkiksi kesällä otsikoihin nousevat kotieläinvahingot, syksyllä metsästyskaudella koiravahingot. Kun tämä tiedetään, voidaan viestintää ennakoida ja näin ennaltaehkäistä vahinkoja.
 Suden sietäminen on keskiössä uudessa susikannan hoitosuunnitelmassa. M. Watson/ARDEA/All Over Press
 Milloin susi on huoli, uhka tai vaara?
 Uudessa susikannan hoitosuunnitelmassa pyritään myös selkiyttämään sitä, milloin ja kuka puuttuu susien aiheuttamiin häiriötilanteisiin. Suunnitelmaan on laadittu tätä varteen nelikohtainen lista vakavuusasteeltaan erilaisista suden kohtaamistilanteista.
 Kohdissa 1 ja 2 karkotuksista vastaa Riistakeskus. Poliisiin otetaan yhteyttä kohtien 3 ja 4 mukaissa tapauksissa
 1. Huolta aiheuttava susi
 Susi tai suden jäljet havaitaan alle 100 metrin etäisyydellä asuin- tai tuotantorakennuksesta, kuitenkin piha-alueen ulkopuolella tai tiellä.
 2. Mahdollista uhkaa aiheuttava susi
 Suden jäljet havaitaan asutun rakennuksen tai tuotantorakennuksen piha-alueella. Samoin, jos susi havaitaan pihassa ja se poistuu paikalta välittömästi ihmisen havaittuaan. Piha-alueella tarkoitetaan asuin- tai tuotantorakennusten muodostamaa hoidettua aluetta.
 3. Uhkaa tai vaaraa aiheuttava susi
 Suden havaitaan liikkuvan rakennetussa ympäristössä tai ihmisten asuinalueilla satunnaista havaintoa ja välitöntä paikalta poistumista pidempään.
 4. Vakavaa vaaraa aiheuttava susi
 Susi lähestyy ihmistä tai ei muussa kohtaamistilanteessa poistu paikalta (jää kiertelemään tai seuraamaan taikka käyttäytyy uhkaavasti). Samoin tilanteet, joissa susi on jo aiheuttanut tai yrittänyt aiheuttaa henkilövahingon tai on käynyt tai yrittänyt käydä ihmisen ulkoiluttaman kytketyn koiran tai muun kotieläimen kimppuun.
 Susien määrä vaihtelee nopeastikin
 Susikannan vuosittaiset muutokset ovat olleet suuria. Nykyaikaisen huippunsa susikanta saavutti vuonna 2007, jolloin Suomessa laskettiin olevan 270-300 sutta. Tämän jälkeen susien määrä alkoi pienentyä, erityisesti laittoman tappamisen takia.
 Pienimmillään kanta oli vuonna 2013, jolloin susia laskettiin 120-135. Kaksi vuotta myöhemmin susia oli jo 220-245. Sen jälkeen susien määrä taas pieneni. Nyt syynä pidettiin suden kannanhoidollista metsästystä, joka mahdollistettiin vuoden 2015 hoitosuunnitelmassa.
 Kannanhoidollisesta metsästyksestä valitettiin hallinto-oikeuteen ja prosessi eteni lopulta EU-tuomioistuimeen. Sen antaman päätöksen mukaan kannanhoidollinen metsästys ei voi perustua vain tavoitteeseen vähentää sen avulla salametsästystä. Kansallisten viranomaisten on nyt kyettävä perustelemaan tieteellisesti, että poikkeus metsästää todella vähentää laitonta tappamista. Asiassa odotetaan vielä Korkeimman hallinto-oikeuden päätöstä.
 Viimeisimmän, viime maaliskuussa tehdyn laskelman mukaan susia on 185-205 ja susilaumoja 24. Susikanta on viime aikoina jakaantunut taisaisemmin itäisen ja läntisen Suomen välille, kun vielä vähän aikaa sitten painopiste oli länsi-Suomessa.
 Suomen susikantaa ei ole eurooppalaisittain kovinkaan suuri, arvioidaan hoitosuunnitelmassa. Ruotsin ja Norjan yhteenlaskettu susipopulaatio on kaksinkertainen Suomeen verrattuna. Espanjassa ja Italiassa susikantojen koko arvioidaan tuhansissa.
 Valtion rajat eivät koske susia
 Uuden hoitosuunnitelman mukaan pienin elinvoimainen susikanta on 25 lisääntyvää susiparia. Tämä oli tavoite jo edellisessä, vuoden 2015 hoitosuunnitelmassa. Lopullisena tavoitteena on susikannan niin kutsuttu suotuisa suojelutaso. Se tarkoittaa sitä, ettei suden levinnäisyysalue pienene ja se pystyy selviytymään elinympäristönsä osana.
 Hoitosuunnitelman mukaan tavoitteeseen on yritetty päästä niin tiukalla suojelulla kuin suhteellisen vapaan metsästyksenkin avulla. Uusi hoitosuunnitelma lähtee siitä, että tavoite savutetaan vain, jos susien kanssa samalla alueella asuvat ihmiset otetaan huomioon ja samalla puututaan tehokkaasti susien laittomaan tappamiseen.
 Uudessa hoitosuunnitelmassa painotetaan rajat ylittävää yhteistyötä. Suomen, Skandinavian ja Luoteis-Venäjän susikannat ovat olleet historiallisesti samaa populaatiota ja niitä olisi myös hoidettava yhtenä kokonaisuutena. Jos hoito rajattaisiin vain Suomeen, se tarkoittaisi niin suurta susikantaa, että tilanne olisi kestämätön, hoitosuunnitelmassa todetaan.
 Lue myös:
 Susikannan uusi hoitosuunnitelma tähtää vahinkojen ennaltaehkäisyyn ja susien parempaan sietämiseen
 EU-tuomioistuin linjasi suden kaatolupia – Luonnonsuojeluliitto: "Jatkossa poikkeusluvat pitää perustella tarkemmin"
 Sudenkaatoluvilla ei ole enää ylärajaa – Riistakeskus vakuuttaa, että lupakriteerit pysyvät tiukkoina
 Susi sai saaliiksi 21 lasta – Tapahtuneesta on yli sata vuotta, mutta pelkäämme yhä

Uusi susikannan hoitosuunnitelma ei lupaile lisää kaatolupia –  tähtää vahinkojen ennaltaehkäisyyn


Summary: Harmaahylkeiden kanta on kasvanut viitisen prosenttia vuosittain 2000-luvun alusta lähtien.

Tänä vuonna Itämerellä on nähty runsaat 38 000 harmaahyljettä eli hallia, kertoi Luonnonvarakeskus Luke tänään tiistaina. Aiemmissa laskennoissa nähtyjen hallien määrä on pysynyt vuosia noin 30 000 yksilössä.
 Kannan kasvu selittyy paitsi todellisella kasvulla, myös viime kevään hyvillä laskentaolosuhteilla. Itämeren hallikanta on kasvanut keskimäärin noin viisi prosenttia vuodessa 2000-luvun alusta lähtien. Kasvu on viime vuosina ollut voimakkainta eteläisellä Itämerellä, mikä johtuu pääosin muilta alueilta siirtyvistä halleista.
 Norppia taas havaittiin Perämerellä 12 800, mikä on suurempi määrä kuin edellisenä vuonna (noin 9 900) mutta pienempi kuin kaksi vuotta sitten (noin 13 600. Vaihtelut eivät kerro norppamäärien äkillisistä muutoksista, vaan siitä, että jääolosuhteet vaikuttavat laskentaan, Luke huomauttaa.

Hylje- ja norppakanta kasvussa Itämerellä


Summary: Korkein oikeus hylkäsi valituslupahakemukset Nokian Renkaiden yrityssalaisuuksien hyödyntämistä koskevassa tapauksessa.

Hovioikeuden tuomio jää voimaan rengasvalmistaja Nokian Renkaiden yrityssalaisuusjutussa. Korkein oikeus hylkäsi syyttäjän ja neljän hovioikeudessa rangaistukseen tuomitun henkilön valituslupahakemukset.
 Oikeusprosessia on luonnehdittu  Suomen suurimmaksi yrityssalaisuusjutuksi .
 Korkein oikeus kertoo tiedotteessa, että alun perin vastaajana olleet kymmenen Nokian Renkaat Oyj:n entistä työntekijää tuomittiin käräjäoikeudessa yrityssalaisuuden ilmaisemiseen ja käyttämiseen liittyvistä rikoksista.
 Pääosa vastaajista tuomittiin ehdollisiin vankeusrangaistuksiin ja kaksi vastaajaa sakkorangaistukseen. Lisäksi saatuna rikoshyötynä käräjäoikeus tuomitsi valtiolle menetettäväksi 537 500 euroa.
 Turun hovioikeus piti käräjäoikeuden tuomion pääosin voimassa rikosnimikkeiden osalta, mutta alensi osaa tuomituista rangaistuksista. Valtiolle menetettäväksi tuomittavan rikoshyödyn määräksi hovioikeus katsoi 556 800 euroa.
 Syyttäjän valituslupahakemus korkeimpaan oikeuteen koski rikoshyödyn menettämistä. Käräjäoikeudessa tuomituista yksi vaati syytteitä hylättäviksi ja kolmen muun valituslupahakemukset koskivat oikeudenkäyntikulujen korvausvelvollisuutta.
 Nokian Renkaiden työntekijöitä siirtyi toiseen yritykseen
 Taustalla on riita Nokian Renkaiden työntekijöiden siirtymisestä toiseen yritykseen. Vuosina 2010 ja 2011 Nokian Renkaiden tuotekehityksen avainhenkilöitä siirtyi Black Donuts Engineering Oy:n palvelukseen.
 Entisillä työntekijöillä oli hallussaan tuhansia tiedostoja esimerkiksi Nokian Renkaiden tuotantoteknologiasta ja tuotekehityksestä.
 Kiistassa oli kyse siitä, olivatko työntekijöiden mukanaan viemät tiedot sellaisia, että niitä voidaan pitää yrityssalaisuuksina.

Korkein oikeus ei myöntänyt valituslupaa Suomen suurimmassa yrityssalaisuusjutussa


Summary: Finlaysonin mukaan tarjouksia pyydettiin myös Suomesta.

Tekstiiliyritys Finlayson on siirtänyt Reino- ja Aino-klassikkotossujen valmistuksen Italiaan. Tossut kokoaa jatkossa perheyritys Calzaturificio Emanuela, kerrottiin Finlaysonin tiedotustilaisuudessa Helsingissä.
 Finlaysonin luovan johtajan  Jukka Kurttilan  mukaan tarjouksia pyydettiin myös Suomesta, mutta tossujen kokoonpano kotimaassa olisi ollut selvästi kalliimpaa.
 Finlayson kertoo tuovansa Reinot myyntiin tänään kolmessa eri värissä. Ainot ilmestyvät hyllyihin jouluksi. Tossut tulevat myyntiin Finlaysonin omissa liikkeissä ja S-ryhmän Prismoissa.
 Finlayson hankki tohvelibrändin keväällä
 Finlaysonin omistajat hankkivat Reinojen ja Ainojen tavaramerkin keväällä sen jälkeen, kun tossuja Lieksan tehtaalla valmistanut yritys PK Kappi meni konkurssiin. Ensi töikseen Finlayson ilmoitti, ettei tossujen valmistus jatku Suomessa.
 Finlayson linjasi keväällä, ettei Reinojen ja Ainojen valmistaminen Suomessa ole taloudellisesti kannattavaa. Edellisen valmistajan konkurssi osoitti Finlaysonin mielestä yhtälön mahdottomuuden.
 Ensimmäiset Reinot ja Ainot valmistettiin Tampereella 1930-luvulla. Tuotanto sijaitsi välillä Tshekissä, kunnes valmistus siirtyi Lieksaan vuonna 2005.
 Reinojen ja Ainojen suosio saavutti huippunsa vuoden 2010 tienoilla, jolloin tossuja valmistettiin 250 000 paria vuodessa. Vuosikymmenen puolivälin jälkeen kysyntä lähti nopeaan laskuun. Kun tossujen menekki hyytyi, edellinen valmistaja PK Kappi ajautui vaikeuksiin ja meni lopulta nurin.
 Lue myös:
 Finlayson ostaa Reino- ja Aino-tossut ja siirtää tuotannon Suomesta – Lieksan tehtaalla viimeinen työpäivä: "Tuntuu aivan järkyttävältä"

Reino- ja Aino-tossujen valmistus siirrettiin Italiaan


Summary: Yhtiö lähetti pörssitiedotteen asiasta hetki sitten. Yhdistynyt terveysjätti aikoo suunnata kansainvälistymiseen.

Terveysjätti Mehiläinen on ostamassa Pihlajalinnan. Mehiläinen ja Pihlajalinna ovat allekirjoittaneet yhdistymissopimuksen tänään.
 Yhtiö lähetti pörssitiedotteen asiasta hetki sitten.
 Tarjousvastike on 16,00 euroa käteisenä jokaista Pihlajalinnan liikkeeseen laskettua ja ulkona olevaa osaketta kohden.
 Jos kaikki osakkeet tulevat myyntiin, Mehiläisen maksettavaksi tulevan yhteenlasketun vastikkeen kokonaismäärä olisi 362 miljoonaa euroa.
 Mehiläinen-konsernilla on vuosittain yli 1,2 miljoonasta asiakasta. Vuonna 2018 sen liikevaihto oli 916 miljoonaa euroa. Mehiläinen-konsernin palveluita tuottaa yli 18 800 työntekijää ja ammatinharjoittajaa yli 440 toimipisteessä.
 Pihlajalinna
 Perustajan mukaan nyt on otollinen aika
 Pihlajalinnan hallituksen puheenjohtaja  Mikko Wirén  perusti Pihlajalinnan vuonna 2001.
 – Yhtiön kasvu yhdeksi Suomen merkittävimmistä alan yhtiöistä on ylittänyt villeimmätkin tavoitteet. Yhdessä upean henkilöstön, asiakkaiden ja johdon kanssa olemme onnistuneet luomaan alalle jotain täysin uutta ja poikkeuksellista, Wiren kertoo pörssitiedotteessa.
 Mehiläisen tekemä ostotarjous ajoittui Wirenin mukaan hetkeen, jossa Pihlajalinna on onnistunut selättämään viimeisen parin vuoden haasteet.
 – Huolellisen harkinnan jälkeen Pihlajalinnan hallitus suosittelee tarjouksen hyväksymistä ja kaikki merkittävimmät omistajat ovat ilmoittaneet suhtautuvansa myönteisesti yhdistymiseen, Wirén kertoo.
 Ostotarjouksen mukaisen tarjousajan odotetaan alkavan arviolta 9.1.2020 ja päättyvän arviolta 19.3.2020.
 Mehiläinen uskoo yhdistymisen tuovan hyötyjä kaikille yhtiöiden asiakasryhmille.
 Mehiläisen toimitusjohtaja  Janne-Olli Järvenpää  sanoo, että Pihlajalinna täydentää 110 vuotta täyttävän Mehiläisen palvelutarjontaa, osaamista ja maantieteellistä verkostoa.
 – Yhdistyminen mahdollistaa myös kasvavat panostukset digitaalisiin palveluihin sekä Mehiläisen aloittamaan kansainväliseen kasvuun. Lisäksi olemme innoissamme yhdistymisen tarjoamista mahdollisuuksista vahvistaa entisestään laatutyötä sekä henkilöstömme osaamisen kehittämistä. Pihlajalinnan innovatiivinen, yrittäjähenkinen ja asiakaslähtöinen kulttuuri on tehnyt meihin suuren vaikutuksen ja uskomme sen sopivan hyvin yhteen Mehiläisen arvojen ja toimintatapojen kanssa, Järvenpää sanoo.

Terveysjätti Mehiläinen on ostamassa Pihlajalinnan: kauppasumma  362 miljoonaa


Summary: Tuulivoimarakentamista vaikeuttavat tutkakysymykset on ratkaistava pian, hoputtaa Fingridin toimitusjohtaja Jukka Ruusunen.

Kaikki eivät ole vielä heränneet muutoksen nopeuteen. Näin sanoo kantaverkosta vastaavan Fingridin toimitusjohtaja  Jukka Ruusunen .
 Hän viittaa vauhtiin, jolla uutta tuulivoimaa nousee Suomeen.
 Ruususen mukaan uusi nyrkkisääntö on, että tuulivoimaa rakennetaan 1 000 megawatin edestä vuodessa. Eli Loviisan ydinvoimalan sähkötehon verran – joka vuosi.
 Uutta on myös se, että hankkeet toteutuvat ilman yhteiskunnan tukea muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
 – Tuulivoima nousee näillä näkymin kymmenessä vuodessa ydinvoiman rinnalle suomalaisen sähköntuotannon toiseksi tukijalaksi, jota tukee vesivoima säätövoimana, hän sanoo.
 Tuulivoiman etenemisen taustalla on se, että tuulella on selvästi aiempaa halvempaa tuottaa sähköä. Samaan aikaan sähkön tukkuhinta on noussut pörssissä.
 Lisäksi Suomessa tuulee paljon erityisesti talvikuukausina, jolloin sähkön kulutus on kovimmillaan.
 Eroon tuontiriippuvuudesta
 Tuulivoiman nousu on Ruususen mukaan hyvä uutinen Suomen huoltovarmuuden kannalta. Hän katsoo asiaa paitsi kantaverkkoyhtiön toimitusjohtajan myös huoltovarmuusneuvoston puheenjohtajan vinkkelistä.
 – Suomi on jumalattoman tuontiriippuvainen. Meidän on pakko panostaa omaan sähköntuotantoon. Näköpiirissä olevan kymmenen vuoden aikana tuulivoima on aivan ylivoimainen hintatasoltaan, hän sanoo.
 Ruusunen painottaa, että Suomi tarvitsee tuulivoimaa myös ilmastosyistä. Valtiovalta on linjannut, että koko maa on vuonna 2035 hiilineutraali.
 Tämä vaatii sitä, että liikenteessä fossiilinen öljy korvataan parissa vuosikymmenessä sähköautoilla tai sähkön avulla valmistettavilla hiilineutraaleilla  polttoaineilla .
 Kaupunkien lämmityksessä taas on siirryttävä turpeen, kivihiilen ja maakaasun polttamisesta yhä enemmän sähköllä toimiviin jättimäisiin lämpöpumppuihin.
 – Jos Suomi haluaa puhdistaa energiajärjestelmänsä, niin sähkönkulutus tulee merkittävästi kasvamaan, Ruusunen muistuttaa.
 Tuulivoimalla homma hoituisi, mutta sen etenemisen tiellä on yksi iso mutta.
 Fingridin toimitusjohtaja Jukka Ruusunen sanoo, että Suomessa ei ole vielä havahduttu täysin tuulivoiman merkitykseen sähkön omavaraisuuden kannalta. Markku Pitkänen / Yle
 Itäraja poissa pelistä
 Suomen tuulivoimalat keskittyvät nyt vahvasti Länsi-Suomen ja Pohjois-Pohjanmaan rannikkoseuduille sekä Etelä-Lappiin. Sen sijaan Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Suomi sekä itäinen Lappi humisevat tyhjyyttään.
 Keskeinen syy on, että Puolustusvoimat ei anna lupaa rakentaa tuulivoimaa itärajan tuntumaan. Tuulivoimalat haittaavat ilmatilan valvonnassa käytettävien tutkien toimintaa.
 Pääesikunnan tarkastaja  Jussi Karhila  sanoo, että tuulivoimaloiden pyörivät lavat muodostavat tutkan ja esimerkiksi lentokoneen väliin esteen, joka sotkee havaintoja.
 Kriisitilanteessa viholliskone saattaisi päästä livahtamaan maahan tutkan huomaamatta.
 Kuvassa on Suomen nykyiset jo rakennetut tuulivoimalat, joiden yhteenlaskettu sähköteho on hieman yli 2 100 megawattia. Julkaistut markkinaehtoiset hankkeet kasvattavat Suomen tuulivoimakapasiteettia 56 prosentilla 3 176 megawattiin. Mikko Airikka / Yle
 Tähän mennessä Puolustusvoimat on evännyt vajaan tuhannen tuulivoimalan rakentamisen. Karhila painottaa, että sotaväki ei vastusta tuulivoimaa.
 – Toimintaamme ohjaa laki. Meidän on pystyttävä katsomaan rajojen yli riittävän pitkälle joka suuntaan, että me näemme uhat, jos sellaisia tulee, Karhila sanoo.
 Karhila myös huomauttaa, että kielteiset päätökset ovat selvä vähemmistö. Puolustusvoimat on näyttänyt vihreää valoa yli 8 000 tuulivoimalalle.
 – Niistä vain 700 on toistaiseksi rakennettu, Karhila sanoo.
 Tilanne näkyy kuitenkin siinä, että tuulivoimayhtiöt eivät ole aina edes halukkaita kokeilemaan kepillä jäätä itäisessä Suomessa.
 Ruusunen: Tilanne ratkaistava pian
 Fingridin Jukka Ruusunen sanoo, että energiaomavaraisuuden, päästöjen leikkaamisen ja ilmavalvonnan tarpeet on kyettävä yhdistämään.
 Hän hoputtaakin maan hallitusta etsimään pikaisesti ratkaisun, joka on Suomen kokonaisedun mukainen.
 Kantaverkkoyhtiön näkökulmasta olisi tärkeää saada tuulivoimalat jakautumaan nykyistä tasaisemmin eri puolille maata. Nyt voimaloita rakennetaan tutkahuolien vuoksi turhan kauas sähkön kuluttajista.
 – Tuulivoimaa pitäisi mielellään saada myös etelään ja esimerkiksi Itä-Suomi olisi ihan loistava paikka. Silloin sähköjohtoja ei tarvisisi rakentaa niin paljoa. Pohjoisesta voi toki tuoda sähköä, mutta tasapaino olisi hyvä asia, Ruusunen sanoo.
 Tutkaongelmaan on jo olemassa ratkaisu. Vuonna 2013 Raahessa tuulivoimayhtiö maksoi Puolustusvoimille uuden tutkan.
 Niin sanotun kompensaatiolain nojalla tuulivoimayhtiö pulitti hyvitystä 50 000 euroa voimalaa kohden aina 18,5 miljoonaan euroon saakka.
 Pääesikunnan Karhila huomauttaa, että summa riitti kattamaan vain tutka-aseman, ei sen vaatimaa infrastruktuuria.
 – Kokonaissumma on nykyisellä kustannustasolla selvästi tätä suurempi, noin 30–40 miljoonan euron haarukassa, hän sanoo.
 Karhila painottaa, että päälle tulevat vielä henkilöstökulut tutkan käytöstä, huollosta ja korjauksista.
 Kuka siis maksaa viulut?
 Tutkakysymys nousi esille myös viime kevään hallitusneuvotteluissa. Pääministeri  Antti Rinteen  (sd.) hallitusohjelmaan on kirjattu, että asiasta laaditaan selvitys.
 Energia-asioista vastaava elinkeinoministeri ja keskustan puheenjohtaja  Katri Kulmuni  kertoo, että selvitystyön on määrä alkaa vuodenvaihteen jälkeen. Valmista pitäisi tulla viimeistään kesään 2021 mennessä.
 Kulmuni painottaa, että Suomi tarvitsee tuulivoimaa yhteiskunnan sähköistyessä. Lisäksi itäisessä Suomessa moni väestötappiosta kärsivä kunta ottaisi mielellään tuulivoimaloiden kiinteistöverotuotot.
 – Yhteinen intressi ja huoli varmasti kaikilla on, että miten saadaan uusiutuvaa sähköä, mutta siten, ettei se häiritse isänmaan puolustustarpeita, Kulmuni sanoo.
 Kulmunin mukaan kompensaatiolaki on syytä käydä uudestaan läpi, sillä tilanne on muuttunut vuoden 2013 jälkeen.
 Laki nousi hiljattain esiin, kun  Maaseudun Tulevaisuus  kertoi Itä-Lappiin suunnitteilla olevasta miljardi-investoinnista. Tuulivoimayhtiö olisi valmis maksamaan Puolustusvoimille uuden tutkan, mikäli saisi luvan rakentaa tuulivoimaa Savukoskelle.
 – Lähtökohta on tietenkin aiemmin ollut se, että sähköntuottaja vastaa kustannuksista. Näin ajattelisin sen olevan edelleen. Selvityksessä on syytä käydä läpi eri vaihtoehtoja, Kulmuni kommentoi.
 Puolustusministeri  Antti Kaikkonen  (kesk.) vastaa Ylelle sähköpostitse, että puolustushallinto pitää selvitystyötä tärkeänä.
 – Mikäli päädyttäisiin pohtimaan lisätutkia tai uusia tutkaratkaisuja, tulee sen mielestäni olla valtion yhteinen intressi, myös kustannusten osalta. Tämä vaatii kuitenkin tarkkaa ja kokonaisvaltaista selvittämistä ennen päätösten tekemistä, Kaikkonen kirjoittaa.
 Fingridin toimitusjohtaja Jukka Ruusunen patistaa päättäjiä ripeyteen.
 – Selvitys antaisi sijoittajille tietynlaista vakautta ja näkemystä tulevaisuuteen. Tämä ei saisi törmätä hallinnollisiin asioihin. Tekemisen paikka olisi nyt, hän päättää.
 Ruusunen muistuttaa, että uusien tutkien kustannukset ovat minimaaliset verrattuna tuulivoimasta saataviin hyötyihin.
 Lue myös:
 Sähkösyöpöt yritykset ostavat tuulipuistojen tuotantoa jopa 25 vuoden sopimuksilla – Professori: Tuulivoima pärjää ilman tukia ja se on merkittävä muutos

Energiapomo: Tuulivoima jyrää kohta Suomen tärkeimmäksi sähkön lähteeksi ydinvoiman rinnalle – "Kaikki eivät ole vielä heränneet muutoksen nopeuteen"


Summary: Presidenttiin kohdistuvan virkarikostutkinnan kuulusteluaineistoja on alettu julkistaa.

Yhdysvaltain entinen Ukrainan-suurlähettiläs  Marie Yovanovich  on ollut edustajainhuoneen komiteoiden edessä kertomassa oman näkemyksensä ulkoministeriön toiminnasta.
 Yovanovich kertoi kauhistuneensa nähtyään presidentti  Donald Trumpin  ja Ukrainan presidentin  Volodymyr Zelenskyin  välisen heinäkuun lopulla käydyn puhelinkeskustelun puhtaaksikirjoitettuna.
 Presidentin olivat puhuneet hänestä. Trump oli sanonut Yovanovichin olevan "huono uutinen" ja että "hänelle tullaan tekemään tiettyjä juttuja".
 Trump oli erottanut Yovanovichin jo toukokuussa mahdollisesti siksi, ettei Yovanovich ollut halunnut noudattaa määräystä painostaa Ukrainaa tekemään rikostutkimusta demokraattien mahdollisesta presidenttiehdokkaasta  Joe Bidenista  ja hänen pojastaan.
 Jo keväällä Yovanovich oli saanut varoituksen ukrainalaiselta virkamieheltä, että hänen kannattaisi varoa.
 Yovanovich kertoo kysyneensä neuvoa Yhdysvaltain tuolloiselta EU-suurlähettiläältä  Gordon Sondlandilta . Tämä oli painottanut, että Yovanovichin pitäisi lähettää tviitti, jossa hän kovasti kehuisi Trumpia.
 – Teet sen isosti tai lähdet kotiin, oli vankkana Trumpin tukijana ja lahjoittaja tunnettu Sondland sanonut. Yovanovich ei noudattanut neuvoa.
 Yovanovich vahvisti jo aiemmissa kuulemisissa esiin tulleen näkemyksen, jonka mukaan Trumpin lakimies  Rudy Giuliani  veti eräänlaista varjopolitiikkaa Ukrainan suhteen ja yritti saada aikaan Bideneihin kohdistuvan rikostutkinnan.
 Sondland on myös ollut edustajainhuoneen kuultavana. Hänen kertomuksensa on määrä julkistaa tänään tiistaina.
 Eilen julkistettiin myös entisen ulkoministerin  Mike Pompeon  avustajan  Michael McKinleyn  lausunto. McKinley kertoi eronneensa tehtävästään juuri siksi, että ulkoministeriö ei tukenut suurlähettiläs Yovanovichia, kun tämä arvosteli Trumpia ja tämän liittolaisia.
 McKinleyn mielestä USA:n ulkomaille sijoitettuja lähettiläitä yritettiin hyväksikäyttää kotimaisten poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi, mikä rikkoi diplomaattisen toiminnan lahjomattomuuden periaatetta.
 Edustajainhuoneen on määrä julkistaa lisää kuulustelutuoksia tänään. Republikaanit ovat moittineet käytäntöä, jonka mukaan kuulustelu käydään suljettujen ovien takana.
 Lue lisää:
 BBC:   Recalled US ambassador felt 'threatened' by Trump

USA:n erotettu Ukrainan-suurlähettiläs pelkäsi Trumpin uhkailuja


Lapissa on tehty taas uusi talven pakkasennätys. Ennätys tehtiin tiistaiaamuna Enontekiön lentoasemalla, missä pakkasta mitattiin 28,2 astetta.
 Kovia pakkaslukemia on mitattu tiistaina myös Kittilässä ja Sodankylässä.
 Ylen meteorologi  Matti Huutonen   kertoi perjantaina , että lämpötilat ovat nyt poikkeuksellisen kylmiä vuodenaikaan nähden.
 Haluatko lukea lisää uutisia läheltäsi? Lataa  Yle Uutisvahti .
 Joko olet tilannut  uutiskirjeemme ? Läheltä-osiosta löydät oman seutusi.

Talven pakkasennätys rikottiin Enontekiöllä – yli 28 astetta pakkasta


Summary: Ilmastonmuutoksessa on paljon hyviäkin puolia, kuten Helsingin uppoaminen ja tiettyjen eläinten sukupuutto, kirjoittaa Tuukka Tervonen kolumnissaan.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Ilmastonmuutoskeskustelu on jakautunut turhaan kahteen leiriin: Niihin, jotka haluavat tehdä jotain ilmastonmuutokselle, ennen kuin se tuhoaa sivilisaatiomme, ja niihin, joiden mielestä ilmastonmuutos on vihervassareiden ynnä muiden hippien salajuoni.
 Näitä näkemyksiä yhdistää kuitenkin hirveän synkeä ajattelu. Ilmastonmuutoksen kieltäjienkin kannattaisi mieluummin puhua ilmastonmuutoksen hyvistä puolista, sillä niitähän on lukuisia! Samoin ilmastonmuutosta pelkäävien pitäisi katsella saastepilven hopeista reunaa.
 Kun keskitymme hyviin puoliin, ei tarvitse olla riidoissa!
 Liikakansoitushan  on ollut vuosikymmeniä toinen suuri huolenaiheemme tällä planeetalla. Onko liikaa ihmisiä, kestääkö planeetta?
 Ilmastonmuutoksen ansiosta ei varmasti kestä.
 Menetämme ilmastonmuutoksessa paitsi elintilaa, myös lukuisia ruoanlähteitä. Kalat kuolevat meristä ja viljelykelpoinen maa katoaa aavikoitumiseen ja kuumuuteen. Näin kun ei ole edes teoreettisesti mahdollista elättää kaikkia miljardeja, niin liikakansoitusongelma tulee orgaanisesti korjaamaan itse itsensä, mahdollisesti aika nopeastikin, luonnollisen poistuman kautta.
 “Pahimmissa” skenaarioissa oletetaan , että planeettamme pystyy elättämään tämän vuosisadan jälkeen enää miljardi ihmistä. Sehän on suomalaisille hyvästä, sillä mehän emme tunnetusti pidä kauheasti ihmisistä, ja tarvitsemme myös runsaasti henkilökohtaista tilaa.
 Väkiluku vähenee meillä myös siitä syystä, että ilmastonmuutosahdistus vähentää ihmisten lisääntymisintoa ja lapsia syntyy entistä vähemmän. Mikäs sen parempaa, riittää aikaa tehdä töitä ja kasvattaa vaurautta, kun ei tarvitse huolehtia suoraan sanottuna aika ärsyttävistä vauvoista. Nehän eivät edes heti kasvata työnteolla bruttokansantuotetta, laiskat mukulat.
 Myös merenpinnan nousu  on hyvästä maallemme. Kukaan kehä kolmosen ulkopuolella ei jää kaipaamaan ärsyttäviä stadilaisia Helsingin ja muiden rannikkokaupunkien jäädessä aaltojen alle, turkulaisista nyt puhumattakaan. Samalla tulee myös enemmän Itämerta millä toteuttaa kansallislajiamme laivaristeilyä. Vaikka Tallinna jäänee meren alle, SuPerAlkon voi varmaankin siirtää sisämaahan päin.
 Ilmastonmuutoksen eteneminen tarkoittaa myös sitä, että yhä suurempi osa ihmisistä liittyy tähän kuuluisaan  Greta Thunbergin  “maailmanlopun kulttiin”, kuten  Jussi Halla-aho  sen brändäsi. Kultissahan on oikein mukavaa, yhteisöllisyyden tunne on suorastaan tukahduttavan lähellä. Näin ratkeaa myös yksinäisyyden ongelma, kun voi mennä kultin kokouksiin joka perjantai.
 Ihmisiä harmittaa , kun ilmastonmuutos uhkaa montaa söpöä luontodokumenteista tuttua eläinlajia, kuten leijonia ja norsuja. Arviolta monta kymmentä prosenttia maailman eliöistä tuleekin tässä kuolemaan sukupuuttoon. Siinä on kuitenkin hyviä puolia, sillä mukana on koko joukko todella turhanpäiväisiä ja sietämättömiä eläimiä, kuten pahanmakuinen tonnikala, ärsyttävästi pörräilevä mehiläinen ja vaarallinen jääkarhu, joita ei jää kaipaamaan.
 Myös vapaan markkinatalouden  ja fanaattisten kapitalistien, sekä öljy-yhtiöiden puolesta täytyy olla onnellinen. Moni on ollut huolissaan, että mitenkäs firmoilla menee, kun suosiotaan kasvattava ilmastonmuutosliike/maailmanlopun kultti on kuulemma antikapitalistinen ja kommunistien salajuoni muutenkin.
 Kuitenkin jopa ihan oikea kommunisti ja filosofi  Slavoj   Žižek  on aivan oikein todennut, että on helpompi kuvitella maailmanloppu kuin kapitalismin loppu, ja näinhän se on.
 Ilmastoliikkeestä ja tieteilijöiden vuosikymmenten varoittelusta huolimatta kasvihuonekaasupäästöjen määrä kasvaa yhä vain tänäkin vuonna ja globaali markkinatalous ajaa fanaattisesti kasvua siitä huolimatta, että se lisää aina vain päästöjä. Voimmekin taputella öljyfirmoja, raharikkaita ja muita markkinatalouden mestareita selkään ja olla onnellisia heidän puolestaan heidän menestyksestään.
 Onhan se nyt kateellisten uikutusta olla katkera siitä, kun toiset tekevät bisnestä.
 Ilmastonmuutos on hyvästä myös meille postapokalyptisen fiktion ystäville . Tuskin maltan odottaa aavikoitumisen leviämistä ja yhteiskunnan romahtamista, että pääsen viimein elämään ihka oikeaa  Mad Max  -elämää ja taistelemaan vedestä raakalaismaisia kannibaalijengejä vastaan. Ehkä opettelen myös itse kokkaamaan ihmislihaa, sillä minähän en lihansyöntiä lopeta, vaikka kaikki muut, paitsi ihminen, kuolisivat sukupuuttoon.
 Positiivista on  myös se, että olemme silottelemassa kosmoksen outoa poikkeamaa: Kaikista meidän universumimme miljardien ja miljardien valovuosien laajuisista alueista ja triljoonista planeetoista vain tämän yhden pienen planeetan maapinta-alasta vain 71 prosenttia on elinkelpoista ihmiselle. Koko muu universumi on meille hyvin tappavaa aluetta. Onhan se nyt aikamoinen saavutus, että aktiivisesti korjaamme tätä tilastovirhettä ja teemme tästäkin pienen pienestä läntistä elinkelvottoman ihmiselle.
 Posin kautta tämä ilmastonmuutos. Hyvä me!
 Kirjoittaja on Jyväskylän Ylioppilaslehti Jylkkärin päätoimittaja, joka valmistautuu asfalttisoturin uraan ja unelmoi historiallisesta kuolemasta raivon tiellä tai ainakin nelostiellä.
 Aiheesta voi keskustella 5.11. klo 16.00 asti.
 Lue myös
 Tuukka Tervosen kolumni: Tappelemme aivan vääristä asioista
 Kati Kelolan kolumni: Puolet maapallosta pitäisi poistaa ihmisen käytöstä, esittää tutkija –  missä viipyy keskustelu oikeudestamme luontoon?
 Pekka Juntin kolumni: Minua ei kiinnosta, miten Greta Thunberg jaksaa

Tuukka Tervosen kolumni: Miksei kukaan ajattele ilmastonmuutoksen hyviä puolia?


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Puolukka voi kumota rasvaisen ruoan vaikutuksia: pistää kampoihin sydäntauteja ja diabetesta aiheuttavalle tulehdustilalle
 Puolukalla voi olla  merkittäviä terveyshyötyjä  ylipainon aiheuttamia ongelmia vastaan. Tampereen yliopiston tuoreessa tutkimuksessa tutkittiin puolukan vaikutusta lihavuuteen ja elimistön matala-asteiseen tulehdustilaan. Tähän mennessä tutkimusta on tehty vasta hiirillä, mutta tulokset vaikuttavat lupaavilta. Puolukka ehkäisi rasvaisen ruokavalion haitallisia vaikutuksia muun muassa kolesteroli- ja sokeriarvoihin.
 Liettuan uusi presidentti joutui valeuutishyökkäyksen kohteeksi
 Tutkija arvioi, että Suomen ja Liettuan presidenttien keskustelussa nousee esille muun muassa ydinvoiman turvallisuus Valko-Venäjällä. Stephanie Lecocq / AOP
 Suomeen tänään tiistaina saapuva Liettuan presidentti  Gitanas Nauseda  on toiminut virassaan vasta vajaat neljä kuukautta. Nauseda tunnetaan vähäosaisten puolustamisesta ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ajamisesta. Hän haluaa muun muassa nostaa eläkkeitä, vaikka perinteisesti Liettuan presidentillä ei ole sellaisiin asioihin sananvaltaa. Nausedan mielestä hän voi jättää budjetin vahvistamassa, jos se ei vastaa hyvinvointiyhteiskunnan periaatteita. Kaikkia uusi presidentti ei kuitenkaan miellytä, lokakuussa  Nauseda joutui valeuutisen kohteeksi .
 Kovatuloisempien listalla myös pelkillä pääomatuloilla eläviä
 Samoilla tuloilla voi maksaa miljoona euroa vähemmän veroja, jos onnistuu ansaitsemaan summan pääomatulona. Jyrki Lyytikkä / Yle
 Eilen julkaistulla kovatuloisempien suomalaisten listalta löytyy myös niitä, joilla on vain pääomatuloja. He ovat yleensä yrityskaupoilla rikastuneita tai tunnettujen teollisuussukujen perijöitä. Kahdensadan suurituloisemman listalla myös kolme  miljoonien eurojen pääomatuloihin  yltänyttä kuolinpesää.
 Rauhoittavia lääkkeitä, sänkyyn sitomista – hoitajat kertovat Ylelle epäkohdista Espoon sairaalassa, johto kiistää
 Espoon sairaalassa saatetaan antaa potilaille rauhoittavia lääkkeitä, koska työntekijöillä ei ole aikaa hoitaa heitä, kertoo Svenska Yle. Sini Liimatainen / Yle
 Espoon sairaalan hoitohenkilökunta kertoo antavansa  potilaille rauhoittavia, jos aikaa heidän hoitamiseen ei ole . Asiasta kertoi Svenska Ylelle kolme sairaalan työntekijää. Seitsemän entistä ja nykyistä työntekijää vahvistaa myös työmäärän olevan vuonna 2017 avatussa sairaalassa kohtuuttoman suuri. Sairaalan ylilääkäri kiistää väitteet henkilöstövajeesta ja työntekijöiden raportoimista hoitomenetelmistä.
 Selkeää, poutaista – ja kylmää
 Joonas Koskela / Yle
 Tiistaina sää on poutaista sekä monin paikoin myös selkeää. Pohjoisen selkeillä alueilla pakkasta on noin 25 astetta, etelämpänäkin lämpötila laskee öisin pakkaselle. Etelässä koillistuuli on purevaa, mikä saa sään tuntumaan kylmältä. Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta.

Herätys: Puolukka kumoaa lihavuuden haittoja, Espoossa potilaille rauhoittavia hoitajapulan takia, Liettuan presidentti valeuutisten kohteena


Summary: Autokauppahanke Sunny Car Centerin miljoonakorvauksien käsittelyyn on varattu runsaasti aikaa Turun hovioikeudessa.

Sunny Car Centerin isoimman vahingonkorvausjutun käsittely alkaa Turun hovioikeudessa tiistaina aamupäivällä.
 Hovioikeus edellyttää, että yhtiön entinen toimitusjohtaja  Markku Ritaluoma  on henkilökohtaisesti paikalla pääkäsittelyssä. Läsnäolovaatimuksesta kertoi ensimmäisenä sanomalehti Hämeen Sanomat  verkkosivuillaan  (vain tilaajille). Vielä käräjäoikeudessa Ritaluomaa kuultiin etäyhteydellä.
 Hovioikeus katsoo kuitenkin, että riita-asia on poikkeuksellisen laaja, kun kannevaatimus on sisältänyt 35 eri maksutapahtumaa usean vuoden ajalta ja vahingonkorvausvaatimus ylittää kuusi miljoonaa euroa. Asiakirja-aineisto on laaja ja pääkäsittelyn kesto poikkeuksellisen pitkä, kuusi päivää ja lisäksi kolme varapäivää.
 Hovioikeuden mukaan asiassa on keskeisesti kysymys Ritaluoman omista toimista, joista paras tietämys on hänellä itsellään. Lisäksi aiemmin Skype-ohjelman käytössä käräjillä oli lukuisia teknisiä ongelmia. Näin ollen hovioikeus arvioi, että Ritaluoman tulee osallistua pääkäsittelyyn henkilökohtaisesti sillä uhalla, että valitus hänen poissa ollessaan jätetään sillensä.
 Ritaluoma on ilmoittanut hovioikeudelle, ettei voi saapua oikeuteen. Hänellä ei kuitenkaan ole asiamiehen mukaan laillista estettä saapua istuntoon.
 Pitkä ja monipolvinen juttu
 Sunny Car Center päätyi konkurssiin syksyllä 2015. Sen jälkeen pesä on pyrkinyt saamaan varoja takaisin.
 Sekä Ritaluoma että autokauppayhtiön hallituksen entinen jäsen  Iisakki Kiemunki   valittivat  Kanta-Hämeen käräjäoikeuden huhtikuussa 2018 antamasta tuomiosta. Siinä  Ritaluoma tuomittiin maksamaan  takaisin konkurssipesälle noin 6,2 miljoonaa euroa vahingonkorvauksia. Kiemunki tuomittiin noin 350 000 euron korvauksiin.
 Heidän vastapuolenaan asiassa on Sunny Car Center Hämeenlinna Oy:n konkurssipesä. Sen mukaan Markku Ritaluoma oli vienyt konkurssikypsän yrityksen varoja lähes 6,2 miljoonaa velkojien ulottumattomiin. Iisakki Kiemunki oli puolestaan toiminut huolimattomasti ja passiivisesti ollessaan yhtiön hallituksessa ja näin mahdollistanut rahojen viennin. Molemmat kiistivät konkurssipesän vaateet.
 Useiden vahingonkorvausjuttujen lisäksi Sunny Car Centerin konkurssipesän julkisselvittäjä teki pari vuotta sitten  poliisille tutkintapyynnön  yhtiöstä kadonneista miljoonista. Tutkinta alkoi vuonna 2017 nimikkeillä törkeä velallisen epärehellisyys ja törkeä kirjanpitorikos.

Turun hovioikeudelta kova ukaasi: Sunny Car Centerin Markku Ritaluoman tultava paikalle itse


Summary: Espoon sairaalassa saatetaan antaa potilaille rauhoittavia lääkkeitä, koska työntekijöillä ei ole aikaa hoitaa heitä, kertoo Svenska Yle.

Jatkuvaa stressiä, loppuun palamista ja tilanteita, jotka koettelivat eettisiä motiiveja – niistä koostuivat sairaanhoitaja Ulrikan työvuodet Espoon sairaalassa.
 – En voinut tehdä siellä moraalisesti hyvää työtä, Ulrika kertoo  Svenska Ylen  haastattelussa. Hän aloitti työt Espoon sairaalassa vuonna 2017 mutta irtisanoutui sieltä alkusyksystä.
 Ulrika ei esiinny jutussa omalla nimellään, sillä hän pelkää, että se voisi vaikuttaa hänen mahdollisuuksiinsa työllistyä tulevaisuudessa.
 Espoon sairaalassa Ulrikalla oli kahden lähihoitajan kanssa hoidettavana yhteensä 15 potilasta samaan aikaan. Ulrika vastasi yksin lääkejakelusta. Jos kaikkia potilaita ei ehditty hoitaa, lääkäri saattoi määrätä heille rauhoittavia lääkkeitä, Ulrika kertoo.
 – Se oli hyvin yleistä, vaikka se olikin väärin.
 Vaikka hoitohenkilökunnan lähtökohtana oli ajatella potilaan parasta, kiireessä Ulrika ja hänen kollegansa olivat antaneet potilaille myös vääriä lääkkeitä.
 – Potilaita sidottiin sänkyihin kiinni vöillä, Ulrika jatkaa.
 Vuonna 2017 avattu Espoon sairaala eroaa muista vanhemmista sairaaloista siten, että kaikilla potilailla on omat huoneet. Näin potilaat saavat omaa rauhaa ja yksityisyyttä. Ulrika huomauttaa tämän merkitsevän myös lisää työtä hoitajille: samanaikaisesti ei voi valvoa kuin yhtä potilasta.
 Ulrikan mukaan kymmenkunta hoitajaa on palanut hänen osastollaan loppuun viimeisen vuoden aikana. Yle ei ole saanut vahvistusta väitteelle.
 Ulrika sanoo olleensa itse monta kertaa sairauslomalla uupumuksen vuoksi.
 – Saatoin olla töissä 14 tuntia, enkä kerennyt käymään kertaakaan vessassa.
 Sairaala kiistää väitteet kiireen vuoksi määrätyistä rauhoittavista
 Ulrikan lisäksi kuusi muuta Espoon sairaalan työntekijää – entistä ja nykyistä, neljältä eri osastolta – vahvistaa Svenska Ylelle, että työmäärä sairaalassa on kohtuuttoman suuri. Kaksi heistä kertoo antaneensa potilaille rauhoittavia lääkkeitä, koska aikaa potilaiden hoitamiseen ei ole ollut.
 Espoon sairaalan ylilääkärin  Roope Leppäsen  mukaan väitteet eivät pidä paikkaansa.
 – Rauhoittavia määrätään vain potilaille, jotka niitä tarvitsevat.
 Leppäsen mukaan sairaalaan otetaan lisähenkilökuntaa silloin, jos erityistä valvontaa vaativia potilaita on tavanomaista enemmän. Leppänen kiistää väitteet henkilöstöpulasta, vaikka tänä vuonna lisähenkilökuntaa on otettu normaalia enemmän. Joskus henkilöstön saatavuus lisävuoroihin on kuitenkin ollut hankalaa.
 Espoon sairaalan johdon mukaan myöskään henkilöstön tiuha vaihtuvuus ei vaikuta hoidon laatuun.
 – Meillä on paljon henkilöstöä, yli 400 ihmistä. Työmarkkinatilanne on sellainen, että hoitajille on töitä, joten liikkuvuuttakin on jonkin verran. Moni on lähtenyt, mutta enemmän on palannut.
 Seuraataanko Espoon sairaalassa irtisanoutumisten määrää?
 – Me emme saa suoraan sitä tietoa.
 Omainen: "Hoitajilla ei ollut aikaa tutustua isän potilaspäiväkirjaan"
 Markus Lundellia  hoidettiin viime kesänä kaksi viikkoa Espoon sairaalassa haimasyövän vuoksi. Hän menehtyi alkusyksystä, ja Lundellin tytärtä  Jeanettea  kesän sairaalakokemukset kaihertavat yhä.
 – He eivät ottaneet isäni hoitoa minkäänlaiseen hallintaan. Hoitajilla ei ollut aikaa tutustua hänen potilaspäiväkirjaansa, Jeanette Lundell sanoo Svenska Ylelle.
 Jeanette Lundellin isän Markus Lundellin hoitojaksoon Espoon sairaalassa mahtui useita laiminlyöntejä. Yle / Charlotte Lindberg, Pekka Koli
 Lundell kertoo, että hoitajat olivat saattaneet jättää hänen isänsä tarkistamatta neljäksi tunniksi. Pahimmillaan hänen isäänsä ei ollut käytetty vessassa neljään päivään.
 Lundell itse työskentelee kotihoidon sairaanhoitajana.
 – Kysyin henkilökunnalta asiasta, ja he sanoivat, että päiväkirjassakaan ei ollut mitään merkintöjä vessakäynneistä. Samanaikaisesti isäni sai joka päivä ison annoksen lääkkeitä, joiden yleinen sivuvaikutus on ummetus.
 Silti Lundellin isälle ei määrätty säännöllistä laksatiivia ummetuksen lievitykseen. Lundellin mielestä sen pitäisi olla peruskäytäntö.
 – Olin vihainen, sillä hänellä oli paljon kipuja ja sen lisäksi hänen täytyi käydä läpi kaikki tämä. Lopulta hoitajat myönsivät tehneensä hoitovirheen.
 Lundell kertoo hoitohenkilökunnan antaneen hänen isälleen myös rauhoittavia lääkkeitä kipupiikkeihin, joiden seurauksena isä oli muuttunut aggressiiviseksi.
 – Hän olisi tarvinnut asianmukaista kivunlievitystä. Sanoin hoitohenkilökunnalle monta kertaa, että isäni tarvitsisi kipupumpun, joka annostelisi lääkettä tasaisesti. Sitä hän ei koskaan saanut.
 Lundell epäilee, että rauhoittavat lääkkeet yhdessä muiden lääkkeiden kanssa aiheuttivat hänen isälleen hengityshäiriöitä. Hän aikoo valittaa isänsä kohtelusta.
 Ylilääkäri Leppäsen mukaan neljä tuntia tarkastuskäyntien välissä ei ole normaali käytäntö, mutta jos potilas voi hyvin ja pärjää itsekseen, voi hänet jättää yksin hieman pidemmäksi aikaa.
 – Joskus voi mennä neljäkin tuntia tarkastuskäyntien välillä, hän sanoo.
 Kantelu rauhoittavista ja sänkyyn sitomisesta
 Aluehallintavirasto (avi) on saanut yhden potilaalle annettuun rauhoittaviin lääkkeisiin liittyvän kantelun Espoon sairaalasta. Vuonna 2017 alkusyksystä potilaalle oli annettu rauhoittavia lääkkeitä ja hänet oli sidottu sänkyyn vastoin tahtoa.
 Avi katsoo, että rauhoittavien lääkkeiden määrääminen ja itsemääräämisoikeuden riisto olivat kyseisessä tapauksessa hyväksyttäviä hoitotoimenpiteitä. Liian suurien rauhoittavien annosten antamisesta hoitohenkilökunta sai kuitenkin moitteita.
 Potilaspäiväkirjamerkintöjen mukaan potilas oli ollut ilman valvontaa viisi ja puoli tuntia yön aikana, vaikka sänkyyn sidottuja potilaita pitäisi käydä katsomassa vähintään kerran tunnissa.
 Päivystyshenkilökunnan mukaan potilasta oli käyty katsomassa, mutta kiireen vuoksi käynnit oli unohdettu kirjata potilaspäiväkirjaan.
 Ylilääkäri Roope Leppäsen mukaan hoitajien pitäisi olla aina tietoisia siitä, mitä potilaspäiväkirjat pitävät sisällään. Leppänen myöntää, että silti potilas voi joskus jäädä ilman valvontaa pitkäksikin aikaa. Sitominen on raskas rajoitustoimi, ja silloin yksikköön pyritään järjestämään lisähenkilökuntaa tai vierihoitaja.
 – En tunne tapausta, mutta jos potilasta ei ole käyty katsomassa, on menetelty ohjeidemme vastaisesti, ylilääkäri toteaa.
 Espoon sairaalaa koskevat kantelut ovat lisääntyneet vuoden 2017 jälkeen suhteessa potilaiden määrään. Leppänen ei kuitenkaan näe valituksien lisääntynyttä määrää hälyttävänä.
 – Kiinnitämme enemmän huomiota merkintöjen sisältöön kuin määrään.
 Tutkija: Hoitajat ovat kuormittuneita koko maassa
 Espoon sairaalan hoitomenetelmät eivät kuulosta epätavallisilta Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen tutkimuspäällikön  Timo Sinervon  korvaan.
 – Sairaanhoitohenkilökunta on kuormittunut koko maassa – erityisesti sairaaloissa, joissa on paljon iäkkäitä potilaita.
 Sinervo tutkii muun muassa sosiaali- ja terveydenhuollon henkilökunnan jaksamista. Hänen mukaansa uupumiseen on lukuisia syitä. Yksi niistä on, että iäkkäät potilaat kärsivät usein monista eri sairauksista.
 – Useilla kunnilla on myös taloudellisesti tiukkaa eikä resursseja ole siksi riittävästi.
 Stressin lisäksi hoitohenkilökunta on usein tyytymätön sairaalan johtoon ja omaa työtään koskeviin vaikutusmahdollisuuksiin.
 – Yhdysvaltalainen tutkimus on osoittanut yhteyden henkilökunnan voinnin ja potilaskuolleisuuden välillä. Samanlainen tutkimus on tehty myös suomalaisista vanhuksista ja vuodeosastoista.
 Entisen tutkimuskeskus Stakesin  tutkimus vuodelta 2007  osoittaa, että hoitohenkilökunnan stressitasolla ja mahdollisuuksilla vaikuttaa omaan työhön on yhteys määrättyjen rauhoittavien lääkkeiden määrään ja potilaiden itsemäärämisoikeuden riistämiseen.
 Potilaat kirjataan nopeasti ulos
 Svenska Ylen haastatteleman Ulrikan mielestä sairaalan johto luo kovia paineita hoitohenkilökunnalle: vanhat potilaat täytyy lähettää nopealla tahdilla kotiin, jotta voidaan ottaa uusia tilalle.
 Ylilääkäri Roope Leppänen myöntää, että potilaat pyritään kotiuttamaan nopeasti.
 – Erityisesti iäkkäät potilaat pyritään kotiuttamaan nopeasti, sillä riski saada infektio kasvaa, jos he ovat sairaalassa pidempään. Silti kotiutukset eivät ole lisääntyneet tai nopeutuneet, Leppänen sanoo.
 Sairaanhoitaja Ulrika ei usko palaavansa Espoon sairaalaan.
 – On kauhea ajatella, miltä tuntuisi, jos minua tai sukulaistani hoidettaisiin siellä.
 Lue alkuperäinen juttu:
 Patienter på Esbo Sjukhus ges lugnande medel då ingen har tid att skota dem gick

Rauhoittavia lääkkeitä, sänkyyn sitomista – hoitajat kertovat Ylelle epäkohdista Espoon sairaalassa, johto kiistää


Summary: Muutama keskeinen yritys sai uudet omistajat tänä vuonna.

Eläintuotteita korvaavien uutuusruokien valmistajat tienasivat viime vuonna lähes samaa tahtia kuin edellisvuonna. Ansiotulokärjessä oli tänäkin vuonna tunnetuimpien uutuusbrändien luojat.
 Härkis-firma Verso Foodin luojista  Leena Saarisen  ansiotulot nousivat 147 923 euroon ja hänen sisarensa  Tarja Ollilan  runsaaseen 53 229 euroon. Viime maaliskuussa Verso Foodin koko osakekanta myytiin norjalaiselle Kavlille. Saarinen jatkaa kuitenkin yhä yhtiön hallituksessa. Osa hänen ansiostaan tulee muista hallitusjäsenyyksistä.
 Maija Itkosen  ja  Reetta Kivelän  yhdessä  Zhong-Qing Jiangin  perustama nyhtökaurayritys Gold&Green Food siirtyi jo pari vuotta sitten Pauligille, mutta Itkonen ja Kivelä jatkavat yhä sen palveluksessa. Heistä Kivelän ansiotulot ylsivät 91 291 euroon ja Itkosen 88 849 euroon. Itkosella oli lisäksi pääomatuloja 38 418 euron verran.
 Nyhtökauraa paistinpannulla. Antti Kolppo / Yle
 Kymenlaaksosta käsin maailmanvalloitustakin tavoitelleen Kaslink Foodsin perustajan  Raino Kukkosen  ansiotulot olivat viime vuonna 30 331 euroa ja toimitusjohtajana toimineen pojan  Tuomas Kukkosen  31 119. Hänen pääomatulonsa olivat vielä suuremmat: 72 216 euroa.
 Kaslink Foods on Verso Foodin lailla vaihtanut omistajaa tänä vuonna. Nyt määräysvaltaa yhtössä käyttää Fazer.
 Muista alan toimijoista tyrnäväläisen Suomen siemenperunakeskuksen toimitusjohtaja  Paula Ilola  ylsi 66 952 euroon. Itä-Uudellamaalla toimivan Robben pikku puutarhan  Robert Jordasin  ansiotulot nousivat peräti 155 959 euroon.
 Ali Amirlatifi mansikantaimi kädessään. Matias Väänänen / Yle
 Hiedanrannassa Tampereella muun muassa mansikoita ja yrttejä kasvutorneissa kasvattavan Evergreen Farmin toimitusjohtajalle  Ali Amirlatifille  kertyi ansiotuloja 55 995 ja pääomatuloja 205 568 euroa.
 Sirkkojen soittoa tai kuolinkamppailua
 Sirkkatuotteita valmistavat Suomessa muun muassa EntoCube ja Entis. Niiden vastuuhenkilöt eivät päässeet tuloissaan samalle tasolle monien eläintuotteita korvaavia ruokia valmistaneiden yhtiöisen tasolle. valmisteita
 EntoCuben perustajiin kuuluva  Robert Nemlander  tienasi kaikkiaan 16 929 euroa. Toisen perustajan ja toimitusjohtajan  Jaakko Korpela  tienestit olivat suuremmat: 40 577 euroa.
 Robert Nemlander tarkastaa sirkkojen kasvatuslaatikoita tuotantokontissa. Antti Kolppo / Yle
 Turkulaisen Entisin toimitusjohtaja  Samuli Taskila  puolestaan ansaitsi 13 252 euroa. Pääomatuloja hänelle kertyi 5 223 euroa.
 Sieniyrittäjistä Näckrosgårdenin  Robin Libäck  ansaitsi 21 634 euroa ja Helsienen johtokaksikko  Stephane Poiriè  4 472 ja  Chris Holtslag  4 322 euroa.
 Vuonna 2017 perustettu Gary Renegade valmistaa vaihtoehtoa jauhelihalle ja soijalle. Sen hallituksen puheenjohtajana toimiva  Jarmo Lipasti  teki 6 418 euron verran tiliä.
 Läpimurto edessä vai takana?
 Ruokateollisuudessa toimivan Nordic FoodTech -rahaston perustajalla  Lauri Reutersilla  on vahva luottamus uusien ruokien tulevaisuuteen. Hän uskoo, että läpimurto on tuloillaan, koska ruokajärjestelmät ovat maailmanlaajuisesti valtavan muutoksen edessä.
 – Sanoisin, että hampurilaispihvien kohdalla läpimurto on jo tapahtunut. Monien muiden kohdalla se on vasta edessä, hän sanoo.
 Reuterin mukaan uusille tuotteille on tilaa vielä valtavan paljon. Hän veikkaa, että jossain vaiheessa tulee hyviä juustoja, jotka korvaavat eläinperäisiä juustoja. Luvassa on myös uudenlaisia terveysvaikutteisia elintarvikkeita, jotka esimerkiksi pitävät huolta suoliston hyvinvoinnista.
 Lauri Reuter Antti Haanpää / Yle
 Reuter uskoo myös, että tulevaisuudessa opimme hyödyntämään paljon paremmin erilaisia kuituja. Vielä on kuitenkin paljon keksittävää ja kehitettävää, hän lisää.
 Mitä kertoo se, että pioneeriyrityksiä on päätynyt isojen suomalaisten tai ulkomaalaisten yritysten omistukseen?
 – Se kertoo, että elintarviketeollisuudella on iso tarve uudistua ja kehittyä. Yksi tapa on ostaa näitä tuoreita, nuoria, pieniä yrityksiä. Se kertoo myös siitä, että meillä on Suomessa hyvin paljon osaamista, joka pitää saada tuotteiden ja yritysten muotoon vielä enemmän kuin nyt.
 Tietenkin voisimme kasvattaa näitä yrityksiä vähän kunnianhimoisemmin vähän isommiksi ennen kuin ne myydään ulkomaille, Reuter lisää.
 Onko tässä kyse bisneksestä vai jostain muustakin?
 – Tulevaisuuden hyvien ruokainnovaatioiden on pakko olla hyviä sekä ihmisen terveydelle, ympäristölle ja niiden on oltava hyvää bisnestä. Oikeastaan kaikkia kolmea.
 Voiko trendiruuilla rikastua? Näin tienattiin nyhtökauralla ja härkäpavulla vuonna 2017

Nyhtökauralla ja härkiksellä tienattiin entiseen tyyliin, sirkat eivät oikein nousseet siivilleen


Summary: Brittiläinen Harrison & Parrott -agentuuri on yksi suomalaisen konserttielämän keskeisistä vaikuttajista.

Helena Juntusen  ääni soi kotona kuin konsertissa. Laulaja istuu valkoisen flyygelin ääressä olohuoneen nurkassa. Lyhyt pätkä  C.W. Gluckin  oopperasta  Orfeo ed Eurydice  on lumoava. Ei ihme, sillä Juntunen on yksi Suomen menestyneimmistä oopperalaulajista.
 Eurydicen roolin Juntunen lauloi Radion sinfoniaorkesterin festivaalikonsertissa lokakuun lopulla.
 Freelancelaulajalla riittää töitä Suomessa ja maailmalla, mutta kansainvälisen tähtisopraanon status on nyt kauempana kuin tämän vuosikymmenen alussa.
 Silloin Juntusella oli paikka brittiläisen Harrison & Parrott -musiikkiagentuurin listoilla, mikä tarkoitti uralle nousukiitoa. Oopperatalojen lisäksi töitä riitti sinfoniaorkestereiden laulusolistina eri puolilla maailmaa.
 – HP:n artistina minulla oli vuosittain kymmenkunta orkesterikonserttia saman agentuurin kapellimestareiden kanssa. Nyt kun yhteistyö on päättynyt, minulla on ollut ulkomailla nolla keikkaa HP:n kapellimestarien kanssa, Juntunen kertoo.
 "Tunteet vaihtelivat itsesäälistä raivoon"
 Helena Juntunen lauloi Harrison & Parrottin tallissa viitisen vuotta 2010-luvun alussa. Jouni Immonen / Yle
 Tiedon sopimuksen päättymisestä Juntunen sai sähköpostilla vuonna 2014. HP oli laajentanut agenttiverkostoaan ja saanut listoilleen paljon uusia laulajia. Juntunen arvelee, että laulajat laitettiin ranking-listalle ja tiettyyn kohtaan vedettiin punainen viiva.
 Sen alapuolelle jääminen oli kova paikka.
 – Olo oli kuin äkillisessä erotilanteessa. Tunteet vaihtelivat itsesäälistä raivoon ja täydellisestä lamaannuksesta syyllisten etsimiseen. Prosessi jatkui pari vuotta, kun tapahtuneen kerrannaisvaikutukset alkoivat selvitä.
 Juntunen ei ollut muuttunut aiempaa huonommaksi laulajaksi yhden yön aikana. Hänen uramahdollisuutensa kuitenkin heikkenivät, sillä isot kansainväliset musiikkiagentuurit käyttävät merkittävää vaikutusvaltaa. Mittavien suhdeverkostojensa avulla heidän asiakkailleen koko maailma on auki.
 HP:n artistina Juntunen pääsi solistiksi esimerkiksi maailman parhaana orkesterina pidetyn Berliinin filharmonikkojen konserttiin ilman koelaulua. Tällä hetkellä sellainen ei sopraanon mukaan yksinkertaisesti olisi mahdollista.
 Agentuurien perustyötä on markkinoida taiteilijoita ja hoitaa heidän kalentereitaan
 Askonas Holt, Columbia Artists, Hilbert, IMG, Intermusica – siinä muutama esimerkki musiikkiagentuureista, jotka ovat Harrison & Parrottin ohella klassisen musiikin maailman ravintopyramidin huipulla.
 Niiden listoilla on suuri osa kansainvälistä uraa tekevistä kapellimestareista ja solisteista.
 Agentuurien perustyötä on hoitaa suojattiensa kalentereita ja markkinoida heidän palveluitaan tilaajille, kuten orkestereille, oopperataloille ja festivaaleille.
 Yksittäisen taiteilijan tähtistatus on osittain myös agentuurien markkinointikoneiston ansiota. Kuten populaarimusiikissa, myös klassisessa musiikissa tähtiä tehdään. Soittotaidon lisäksi ratkaisee julkinen taiteilijaprofiili.
 Bisneksen perustana siivu taiteilijapalkkiosta
 Alan kansainvälinen luonne ja parin vuoden päähän sovittavat työtehtävät synnyttävät agentuuribisnekselle kysyntää: taiteilijan aika on kortilla, mutta jonkun pitäisi pyörittää toimistoa. Lisäksi olisi rakennettava henkilöbrändiä ja solmittava suhdeverkostoa.
 Nyrkkisääntö on, että kansainvälisesti menestyvä taiteilija tarvitsee taakseen hyvän agentin.
 Poikkeuksena ovat absoluuttisella huipulla työskentelevät maailmantähdet, jotka tarvitsevat agentuuria lähinnä juokseviin asioihin. Esimerkiksi kapellimestarit  Esa-Pekka Salonen  ja  Gustavo Dudamel  ovat piskuisella Fidelio Arts -nimisellä agentuurilla, jolla on listoillaan kaikkiaan vain neljä taiteilijaa.
 Esa-Pekka Salosen henkilöbrändi on riittävän kiinnostava ilman merkittäviä taustavoimia. Laura Hyyti / Yle
 Alalla tunnetaan muutamia taiteilijoita, jotka ovat luoneet näyttävän uran suurilta osin ilman agentuurin apua. Sellaisia ovat muun muassa oopperalaulaja  Matti Salminen  ja kapellimestari  Leif Segerstam . Moisen rohkeuden etuja on se, ettei esityspalkkiota tarvitse jakaa kenenkään kanssa.
 Bisneksen kulmakivenä on, että agentuurille menee siivu taiteilijan saamasta palkkiosta. Osuuden koko vaihtelee sopimuksittain, mutta puhutaan jopa viidenneksestä kokonaispalkkiosta. Agentuuri on taiteilijalle avain menestykseen, ja toisin päin, taiteilijan menestys on agentuurille rahaa.
 "Lontoossa päätetään, mitä meille tarjotaan"
 Agentuuribisneksellä on myös varjopuolensa. Järjestely keskittää valtaa, asettaa taiteilijat eriarvoiseen asemaan ja voi kaventaa taiteellista tarjontaa. Näin arvioivat taustakeskusteluissa useat alalla työskentelevät ammattilaiset.
 – Lontoossa päätetään, millaisia taiteilijoita meille tarjotaan, kärjistää Suomen Sinfoniaorkesterit ry:n toiminnanjohtaja  Helena Värri .
 – Ohjelmisto- ja taiteilijatarjonta kapenevat. Tavallaan päätöksiä tehdään siellä, hän jatkaa.
 HP on viidenkymmenen vuoden historiansa aikana pitänyt huolta siitä, että heidän listoiltaan löytyy monipuolinen joukko musiikin ammattilaisia. Parinsadan taiteilijan rosteri on kuitenkin vain murto-osa maailman kaikista kiinnostavista klassisen musiikin taiteilijoista.
 – Nyky-yhteiskunnassa haemme monimuotoisuutta – myös kapellimestarien ja solistien kohdalla. Uhkana on, ettei taidemusiikkia saada niin monimuotoiseksi ja kiinnostavaksi kuin se voisi olla, Värri toteaa.
 Värri on tutustunut agentuurien toimintaan paitsi suomalaisorkestereiden kattojärjestön pomona myös Tapiola Sinfoniettan intendenttinä. Yksittäisen agentuurin vahva asema voi hänen mukaansa nostaa taiteilijapalkkioita ja lopulta myös lippujen hintoja.
 – Jos kilpailua olisi enemmän ja käytössä entistä useampia agentuureja, hintatasoa olisi mahdollista saada laskettua.
 Monen taiteilijan näkökulmasta kaikkitietävä agentuuri käyttää puhdasta valtaa. Niistä ei tohdi sanoa kriittistä sanaa julkisesti.
 Tätäkin juttua varten kieltäydyttiin haastattelusta vetoamalla agentuurien valta-asemaan. Hyvät välit agentuureihin voivat helpottaa työtilaisuuksien saamista.
 Monet ovat toisaalta sitä mieltä, että epäluulot ja pelot johtuvat tietämättömyydestä. Tiedon puute ruokkii huhuja.
 – Heidän toimintansa voisi olla läpinäkyvämpää, Värri ehdottaa.
 Harrison & Parrotin ensimmäisiä suomalaiskiinnityksiä olivat aikoinaan kapellimestari  Osmo Vänskä  ja pianisti  Olli Mustonen . Agentuurin rantautuminen Suomeen oli Värrin mukaan seurausta siitä, että Britanniassa markkinat ovat verrattain pienet.
 – Heillä oli tarve laajentua. Saksankielisen Euroopan, Etelä-Euroopan ja Amerikan rinnalla Pohjoismaat olivat neitseellistä maaperää. Suomessa heidän asemansa on ehkä vielä vahvempi kuin muissa Pohjoismaissa. Positiivinen näkökulma on se, että monet suomalaiset taiteilijat ovat saaneet taakseen vaikutusvaltaisen agentuurin.
 Olli Mustonen on yksi Harrison & Parrottilta pois vaihtaneista taiteilijoista. Hän oli myös ensimmäinen suomalaistaiteilija, jonka agentuuri nappasi listoillensa. Saana Wang / Yle
 Suomen kolmen suurimman orkesterin ylikapellimestarit HP:lla
 Harrison & Parrottin listoille kuuluu edelleen, Juntusen jälkeenkin, keskeisiä kotimaisen klassisen musiikin nimiä. HP on näkyvin kansainvälinen agentuuri Suomessa, vaikka yleisölle taiteilijoiden taustavoimia ei mainosteta.
 HP-artisteja ovat esimerkiksi kaikki maamme kolmen suurimman sinfoniaorkesterin ylikapellimestarit:  Hannu Lintu  (Radion sinfoniaorkesteri),  Susanna Mälkki  (Helsingin kaupunginorkesteri) ja  Santtu-Matias Rouvali  (Tampere Filharmonia). HP:n alla taiteellista uraa tekee myös Suomen Kansallisoopperan taiteellinen johtaja, oopperalaulaja  Lilli Paasikivi .
 HP:n taiteilijoita Suomen suurimmat orkesterit käyttävät säännöllisesti mutta maltillisesti. Vain Helsingin kaupunginorkesterilla on syyskaudellaan konsertteja, joissa sekä solisti että kapellimestari ovat HP:lta.
 Tampere Filharmonia: yhteensä  21  eri kapellimestaria ja solistia, joista HP-artisteja  4 . Radion sinfoniaorkesteri: yhteensä  38  eri kapellimestaria ja solistia, joista HP-artisteja  4 . Helsingin kaupunginorkesteri: yhteensä  29  eri kapellimestaria ja solistia, joista HP-artisteja  7 . Kahdessa HKO:n konsertissa sekä kapellimestari että solisti ovat HP:n taiteilijoita.
 HP:lla ylikapellimestarit ovat maailmaa kiertävinä taiteilijoina, eivät taideinstituutioiden johtajina. Sopimukset ovat yksilöllisiä, eikä niiden yksityiskohdista kerrota julkisuuteen. Esimerkiksi Helena Juntunen edusti itseään Suomessa mutta esiintyi HP:n artistina maailmalla.
 Suomalaiset Harrison & Parrottilla
 Pekka Kuusisto, Hannu Lintu, Klaus Mäkelä, Susanna Mälkki, Karita Mattila, Sakari Oramo, Taavi Oramo, Lilli Paasikivi, Santtu-Matias Rouvali, Dalia Stasevska, Osmo Vänskä, Miina-Liisa Värelä
 Muun muassa nämä suomalaiset tähdet ovat HP:n taiteilijoita: Lilli Paasikivi, Karita Mattila, Pekka Kuusisto, Klaus Mäkelä, Santtu-Matias Rouvali, Susanna Mälkki ja Hannu Lintu. Yle
 Nuoren tähtikapellimestarin rinnalla usein HP:n solisti
 HP:n listoilla on yhteensä noin 200 artistia. Heistä 12 on Suomesta. Joukossa on maamme nuoren kapellimestaripolven kirkkain tähti, vain 23-vuotias kapellimestari-sellisti  Klaus Mäkelä .
 Musiikkimaailman huipulle Mäkelä nousi viimeistään, kun hän vuosi sitten sai kiinnityksen Oslon filharmonikkojen ylikapellimestariksi. Pesti alkaa vuonna 2020.
 Vilkaisu Mäkelän syksyn konserttikalenteriin vahvistaa, että usein kansainvälisillä konserttilavoilla HP-kapellimestarin kanssa esiintyy myös HP-solisti.
 Klaus Mäkelän nousu vauhdilla tähtikapellimestariksi on yksi suomalaisista klassisen musiikin menestystarinoista. Henrietta Hassinen / Yle
 Mäkelällä on syksyn aikana yhteensä kymmenen konserttikokonaisuutta eri puolilla maailmaa. Niistä peräti puolet eli viisi on sellaisia, joissa myös solisti on HP:n listoilta.
 Mäkelä huomauttaa, että solistipalapeliä rakennetaan vuosia etukäteen. Agentuurin listoilla tarjoutuu mahdollisuus uusien taiteilijasuhteiden solmimiseen.
 – Kahteen näistä viidestä solistista tutustuin aikoinaan HP:n esitteleminä, mutta he tekivät sen pyynnöstäni. Muihin olen tutustunut orkestereiden kysyminä ja ehdottamina, enkä koe, että HP:lla olisi osuutta asiaan. Konserttikalenterista puuttuu kolme konserttia, joissa solisti ei ole HP:lta, Mäkelä sanoo.
 HP:n pomo: "Luottamus on hyväksi taiteilijoille, bisnekselle ja tilaajille"
 HP:n perustaja  Jasper Parrott , 74, tunnetaan poikkeuksellisesta karismastaan. Brittiaksentti ja kohtelias puheenparsi alleviivaavat helsinkiläisen hotellin aulassa istuvan miehen rentoa olemusta. Kättely on kuin oppikirjasta ja katsekontakti terävä muttei päällekäyvä.
 Parrott on vanhan koulukunnan herrasmies ja yksi kokeneimmista musiikkialan agenteista,  grand old man . Harrison & Parrott -pomo manageroi henkilökohtaisesti muun muassa Klaus Mäkelää.
 Jasper Parrott on sitä mieltä, että johtavat agentuurit yhdessä edustavat laajaa ja monipuolista joukkoa alan kiinnostavimpia taiteilijoita. Katriina Laine / Yle
 Parrott on yksi merkittävimmistä klassisen musiikin taustavaikuttajista maailmassa, mutta hänen mukaansa kysymys ei ole vallasta.
 – Ainakaan se ei tunnu siltä, että minulla olisi valtaa. Kysymys on pikemminkin vaikutusvallasta, ja mielestäni se on eri asia, Parrott vertaa englannin kielen sanoja  power  ja  influence.
 – Valta kalskahtaa korviini sellaiselta, että sillä painostetaan ihmisiä. En koskaan halua tehdä sellaista.
 Parrott toistaa sen, minkä monet ovat sanoneet tämän jutun taustahaastatteluissa. Klassinen musiikki on rakenteeltaan suhdeverkostoihin ja luottamukseen nojaava taideala ja bisnes. Suosittelujen perusteella buukkauksia tekevät niin orkesterit ja oopperatalot kuin kokonaiset agentuurit.
 Hyvä esimerkki on 13-vuotias viulisti  Leia Zhu , joka sai paikan HP:n listoilla tänä syksynä.
 Hänestä vinkkasi vanha musiikkiin perehtynyt ystävä, jonka arvostelukykyyn Parrott luotti. Pian agentuuripomo esiteltiin nuorelle viulistille ja tämän vanhemmille.
 – Hän toden totta on erityislaatuinen paitsi viulistina myös ihmisenä. Pistäkää nimi muistiin, Parrott vinkkaa.
 "Menetelmä on kieltämättä hieman mystinen"
 Kokonaisuutena uusien nimien buukkaaminen listoille on Parrottin mukaan monen osan summa.
 – Menetelmä on kieltämättä hieman mystinen. Verkostomme ovat hyvät ja puskaradio toimii. Usein taiteilijat itse pitävät meidät ajan tasalla uusista lahjakkuuksista. Niin on käynyt erityisesti suomalaisten taiteilijoidemme kohdalla, Parrott kertoo.
 Parrott myöntää, ettei hän yleensä varta vasten ja systemaattisesti etsii uusia kykyjä.
 – Luotan vaistoihini. Päätökset on tehtävä nopeasti, koska kilpailu on kovaa. Toisinaan agentuurien välinen kilpailu saattaa näyttää sivistyneemmältä kuin se todellisuudessa on.
 Kovan kilpailun keskellä agentuurit pyrkivät rakentamaan luottamussuhteita klassisen musiikin instituutioihin. Kun suhteet ovat kunnossa, tulee tilauksia.
 Maailmaa säännöllisesti kiertävä Parrott vierailee usein myös Suomessa rakentamassa ja ylläpitämässä suhdeverkostoa. Katriina Laine / Yle
 Orkestereiden ja agentuurin välisissä sopimusneuvotteluissa HP nojaa selkeisiin periaatteisiin: agentuuri ei Parrottin mukaan käytä asemaansa hyväksi kytkykauppojen tekemiseen.
 – Emme painosta ottamaan listoiltamme solistia meiltä tilatun kapellimestarin rinnalle. Sen sijaan tilattu kapellimestari voi itse esittää toiveen solistista, jonka kanssa kokee yhteyttä.
 Samalla tavalla huippusolisti voi tehdä ehdotuksia, jos kapellimestaria ei vielä ole buukattu. Taiteen kannalta on eduksi, kun yhteistyö on hedelmällistä.
 – Yhtä usein teemme diilejä, joissa tilaukset menevät ristiin eri agentuurien kanssa, Parrott huomauttaa.
 Intendenteistä on kiinni, näkyykö agentuurien vaikutusvalta
 Ratkaisevassa asemassa ovat orkestereiden intendentit. Lopulta he päättävät, keitä taiteilijoita tilataan, ja he neuvottelevat myös hinnasta.
 Intendenteistä on kiinni, näkyykö agentuurien vaikutusvalta ohjelmistoissa.
 Tuula Sarotie  (RSO),  Gita Kadambi  ja  Aleksi Malmberg  (HKO) sekä  Helena Hiilivirta  (Tampere Filharmonia) ovat kaikki keränneet kiitosta tekemästään työstä Suomen suurimpien orkestereiden intendentteinä. Malmberg jatkoi Kadambin työtä vuoden 2018 alusta, kun Kadambi siirtyi Suomen Kansallisoopperan ja -baletin pääjohtajaksi. Hiilivirta lopetti pitkän uransa kevätkauteen 2019. Hänen seuraajanaan aloitti elokuussa  Juha Ahonen .
 Gita Kadambi keräsi kiitosta työstään Helsingin kaupunginorkesterin intendenttinä. Nyt hän työskentelee Suomen Kansallisoopperan pääjohtajana. Jani Saikko / Yle
 Toimivasta puskurista kertoo se, ettei HP dominoi suomalaisorkestereiden ohjelmistoja, vaikka se käyttää merkittävää vaikutusvaltaansa Suomessa, ja sillä on erityiset välit suomalaiseen klassisen musiikin kenttään.
 Yksittäisille taiteilijoille agentuurien vaikutusvalta on kimurantti kokonaisuus, jota kuvaa sananparsi hyvä, paha agentuuri.
 Juttua varten on taustahaastateltu useita klassisen musiikin alan ammattilaisia.

Tällaista valtaa kansainväliset agentuurit käyttävät Suomen klassisessa musiikissa – suurimpien orkesterien ylikapellimestarit samalla brittiagentuurilla