Summary: Britannian kansanedustajien ryhmittymät yrittävät ottaa jumittuneen brexit-eroprosessin haltuunsa tiistaina järjestettävissä  äänestyksissä

LONTOO  Britanniassa on käynnissä poikkeuksellinen kaksintaistelu  Theresa Mayn  vähemmistöhallituksen ja maan parlamentin välillä. Syynä on umpikujaan ajautunut brexit-prosessi.
 Kansanedustajat tyrmäsivät viime viikolla Mayn EU-erosopimuksen  suurimmalla äänten enemmistöllä Britannian parlamentin historiassa.
 May ei näytä pystyvän luomaan ratkaisua, joka kelpaisi parlamentin alahuoneen EU-myönteisille kansanedustajille tai hänen oman puolueensa kovan linjan EU-eromielisille.
 Sopimuksettoman eron uhatessa  kansanedustajien eri ryhmittymät ovat luoneet muutosehdotuksiä Mayn EU-erosuunnitelmaan.
 Niiden läpimeno auttaisi kansanedustajia nappaamaan Britannian brexit-prosessin ohjat hallitukselta, sanoo parlamentaarisen lain tuntija tohtori  Jack Simson Caird  Bingham Centre -instituutista.
 – Parlamentti voi hyvinkin onnistua. Kyseessä olisi ennennäkemätön tilanne modernina aikana.
 Jack Simson Caird Pasi Myöhänen / Yle
 Äänestyssarja selvittäisi parlamentin tahdon
 Osa vallankaappausta junailevista kansanedustajista pyrkii luomaan suuntaa-antavien äänestysten sarjan. Niillä selvitettäisiin, millaisen EU-eron mallin parlamentti voisi hyväksyä.
 Tutkija Jack Simson Caird sanoo, että perustuslailliset asiantuntijat ovat jo pitkään peräänkuuluttaneet kansanedustajien enemmistön tahdon selvittämistä.
 – Tällä hetkellä meillä on varma tieto vain siitä, että parlamentti ei pidä Theresa Mayn sopimuksesta.
 Muutosesityksillä pyritään selvittämään esimerkiksi, löytyisikö parlamentista enemmistön tuki Mayn mallia läheisemmille EU-suhteille.
 May väittää, että valittavana on joko hänen jyrkkä EU-eron mallinsa tai ero ilman sopimusta. Simson Caird muistuttaa, että tämä ei ole totta.
 – Myös Norjan kaltainen läheinen EU-suhde on vaihtoehto. Samoin uusi kansanäänestys EU-jäsenyydestä tai eropäätöksen peruminen Britannian ilmoituksella.
 Theresa May loi EU-eroprosessiin jyrkät reunaehdot, kun hän sulki pois Norjan kaltaisen EU:n sisämarkkinajäsenyyden, jotta vapaasta liikkuvuudesta voitaisiin päästä eroon.
 Maylle ei kelpaa myöskään työväenpuolue Labourin ajama pysyvä tulliliittojäsenyys, sillä se estäisi Britannian omien kauppasopimusten luomisen maailmalla.
 Jack Simson Cairdin mielestä äänestysten sarja toisi tilanteeseen selkeyttä.
 – Asia etenisi, vaikka parlamentista ei löytyisi tukea millekään brexitin mallille. Tässä tapauksessa Mayn olisi helpompi saada erosopimukselleen kansanedustajien tuki toisella yrittämällä.
 Kansanedustajat yrittävät estää sopimuksettoman eron
 Jo nyt on selvää, että kansanedustajien enemmistö ei tue EU:sta eroamista ilman sopimusta.
 Tiistain äänestysten toinen tavoite onkin sitoa hallituksen kädet siten, että sen olisi pakko estää kaoottinen äkkiero.
 Tämä on herättänyt toivoa sopimuksetonta eroa pelkäävän liike-elämän parissa, mutta Jack Simson Caird varoittaa tuudittautumasta turvallisuuteen.
 – EU-lain mukaan Britannia eroaa unionista maaliskuun 29. päivä. Asia ei ole vain Britannian hallituksen tai parlamentin käsissä. Jos ne eivät pysty löytämään tietä eteenpäin, edessä on sopimukseton ero.
 EU on ilmaissut olevansa valmis lykkäämään brexit-päivää, jos parlamentista löytyy tuki uudelle ratkaisulle.
 Simson Caird uskoo, että Brexit viivästyy joka tapauksessa ainakin jonkun verran.
 – On vaikea nähdä miten tarvittava lainsäädäntö ehdittäisiin hyväksyä, vaikka erosopimus hyväksyttäisiin esimerkiksi helmikuun puolivälissä. Aikaa maaliskuun lopun eropäivään olisi vain viikkoja ja tavallisesti vastaava urakka veisi puoli vuotta.
 Theresa Mayn hallitus ei ole ilmoittanut, milloin parlamentti äänestää uudelleen EU-erosopimuksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä.
 Kuuntele Maailmanpolitiikan arkipäivää:
 May on puun ja kuoren välissä
 Pääministeri Mayn on vaikea myöntyä sopimuksettoman eron estämiseen tai läheisiin EU-suhteisiin, vaikka parlamentti niitä haluaisi.
 Kumpikaan vaihtoehdoista ei ole hänen konservatiivipuolueensa kovan linjan EU-eromielisen siiven mieleen.
 Heistä kiihkomielisimmät jopa toivovat sopimuksetonta eroa.
 Mayn näkökulmasta riskinä ovat niin konservatiivipuolueen hajoaminen kuin hänen oma tulevaisuutensa pääministerinä.
 – May voi sopeutua kansanedustajien tahtoon, mutta tällöin hän todennäköisesti menettäisi kovan linjan brexitöörien tuen. Toisaalta kansanedustajien tahdon vastustaminen olisi vaarallista peliä.
 Parlamentin muutosesitykset eivät olisi läpi mennessään sitovia, mutta Theresa Mayn paine alistua niihin olisi suuri. Muuten syytökset siitä, että pääministeri pyrkii pelkästään sanelemaan parlamentille EU-eromallinsa, saisivat vankan pohjan.
 Edessä voivat olla ennenaikaiset parlamenttivaalit.
 – On äärimmäisen vaikea ennustaa mitä tapahtuu jos kansanedustajat onnistuvat vallankaappausyrityksissään, Jack Simson Caird.
 Muutosesityksiä on laidasta laitaan Työväenpuolueen kansanedustajan Yvette Cooperin ja konservatiiviedustaja Dominic Grieven aloitteiden mahdollisuuksiin uskotaan etukäteen eniten. Yvette Cooperin muutosehdotus pyrkii estämään sopimuksettoman EU-eron uudella lailla. Esityksen läpimeno velvoittaisi hallituksen hakemaan EU-eropäivälle lykkäystä vuoden loppuun saakka. Dominic Grieven aloite pakottaisi hallituksen antamaan kansanedustajille kuusi päivää aikaa keskustella vaihtoehdoista EU-erosuunnitelmalle. Kansanedustajat voisivat keskustelun päätteeksi äänestää vaihtoehtoisista suunnitelmista. Muutosesityksiin lukeutuvat myös kovan linjan EU-eroa kannattavien vaatimukset siitä, että Pohjois-Irlannin rajakysymyksen vakuusjärjestelyyn asetettaisiin takaraja.

Britannia voi suistua "ennennäkemättömään tilanteeseen" – Parlamentti yrittää riistää brexitin hallituksen käsistä


Summary: Tytöillä jääminen toisen asteen koulutuksen ulkopuolelle ei lisää rikollisuutta samalla tavalla kuin pojilla.

Koulutukseen rimaa hipoen päässeet pojat tekevät rikoksia selvästi vähemmän kuin ilman opiskelupaikkaa jääneetToisen asteen koulutukseen pääsy vähentää selvästi poikien todennäköisyyttä syyllistyä rikoksiin, selviää Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen (VATT), Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen (Etla) ja Helsingin yliopiston tutkimuksesta.
 Suomalaiseen aineistoon perustuva tutkimus osoittaa, että toisen asteen koulutukseen rimaa hipoen päässeet pojat tekevät rikoksia selvästi pienemmällä todennäköisyydellä kuin ilman opiskelupaikkaa jääneet. Vaikutus rikollisuuteen on merkittävä etenkin lyhyellä aikavälillä, tarkasteltaessa ensimmäistä viittä vuotta opiskelupaikan saamisesta.
 – Sisäänpääsyrajan juuri ja juuri ylittävistä pojista kahdeksan prosenttia syyllistyy johonkin rikokseen viiden vuoden aikana, kun taas rajan alle jäävistä rikoksiin syyllistyy joka viides, 20 prosenttia. Vaikutus on tuntuva, sanoo VATT:in tutkimusprofessori Tuomas Pekkarinen tiedotteessa.
 Tyttöjen kohdalla samaa vaikutusta ei tutkimuksessa havaittu. Tytöt tekevät vähemmän rikoksia kuin pojat, eikä toisen asteen ulkopuolelle jääminen lisää tyttöjen rikollisuutta samalla tavalla kuin poikien.
 Toisen asteen koulutukseen pääsyllä ei ollut vaikutusta väkivaltarikoksiin, mutta se vähensi eniten omaisuus- ja liikennerikoksia.
 Tutkimuksessa tarkastellaan koulutuksen vaikutusta rikollisuuteen vertaamalla toisen asteen koulutukseen päässeiden ja koulutuksen ulkopuolelle jääneiden kehityskulkua kymmenen vuoden ajan.

Riski syyllistyä rikoksiin kasvaa pojilla, jos koulunkäynti tyssää peruskouluun


Summary: Kun suomalainen tilaa ulkomaisesta verkkokaupasta euron USB-laturin, se saattaa kiirehtiä kotiin lentorahtina. Sitä kannattaa miettiä.

Maailman taivaalla lennetään 120 000 lentoa päivässä. 12 miljoonan lentomatkustajan päälle tulevat vielä rahtikoneet. Suomen lentokentiltä rahtikoneet nousivat ja laskivat viime vuonna noin 6 500 kertaa.
 Kaikesta maailman tavaramäärästä vain alle yksi prosentti kuljetetaan lentämällä. Arvoltaan lentorahti vastaa kuitenkin 35 prosenttia kaikesta rahdista. Lentämällä kuljetetaan yleensä pieniä ja keveitä mutta arvokkaita tuotteita.
 – Korkean jalostuarvon tavaroita, tyypillisesti varaosia eri laitteisiin, joilla on kiire ja toisaalta suhteellisesti kallista tavaraa. Lisäksi erinäköiset lääkkeet ja teknologiateollisuuden tuotteet muutenkin, sanoo DHL Global Forwardingin Suomen toimitusjohtaja  Veli-Matti Qvintus.
 Lentorahtina voidaan kuljettaa oikeastaan mitä vain. Kun tavaralla on kiire ja nopeudesta maksetaan, lentojen kyydissä kulkevat yhtä lailla kengät ja hajuvedet kuin lohi ja lammas.
 Yleensä nopealla toimituksella tilattavat tavarat ulkomaisista verkkokaupoista tulevat Suomeen lentorahtina. Tavallinen kuluttaja, joka on kiinnostunut myös kuljetusten aiheuttamista päästöistä, huomioi ostoksilla ollessaan tämän.
 Kaikki ei kuitenkaan ole sitä miltä näyttää
 Ruusu on hyvä esimerkki tuotteesta, jota lennätetään tonnikaupalla Afrikasta Eurooppaan joka päivä. Ja ruusu on myös esimerkki tuotteesta, joka panee ajattelemaan.
 Suomessa myydään 50-80 miljoonaa ruusua vuodessa. Kauppapuutarhaliiton toiminnanjohtaja  Jyrki Jalkanen  muistuttaa, että Suomessa ruusuja tuottaa vain yksi viljelijä, jolta saadaan alle kaksi miljoonaa ruusua vuodessa.
 – Kenia ja Etiopia ovat ne suurimmat, sitten on Hollanti. Valtaosa eli 40-50 miljoonaa Suomessa myytävästä ruususta on Afrikan ruusua.
 Keniasta Keski-Eurooppaan lähtevässä rahtikoneessa on kerrallaan noin 40 tonnia ruusuja. Suomeen saakka ruusujen loppumatka kuljetaan rekalla. Hyvä ruusu kestää kunnossa kaksi viikkoa, jos kylmäketju ei matkalla katkea.
 Mutta Afrikan ruusu ei ole ilmaston kannalta kuitenkaan huono vaihtoehto. Merkittävin osa ruusun hiilijalanjäljestä muodostuu nimittäin ruusun kasvatuksesta. Keinovaloa ja lämmitystä kaipaava kasvihuonekasvatus vie paljon energiaa verrattuna siihen, että Keniassa aurinko paistaa ja ilma on aina lämmin.
 Suomen ympäristökeskus selvitteli ruusujen taustoja vuonna 2013. Tuolloin Keniasta lennätetyn ruusun hiilijalanjälki oli vielä selvästi pienempi kuin kotimaisessa tai eurooppalaisessa kasvihuoneessa viljellyn.
 Kasvihuoneiden valotekniikka ja lämmitys ovat kuitenkin kehittyneet viime vuosina huimasti. Ero on tasoittunut, mutta edelleen Afrikan ruusu on hiilijalanjäljellä mitattuna todennäköisesti selvästi voitolla.
 Mitä enemmän lentämällä matkustetaan, sitä vähemmän tarvitaan rahtikoneita
 Verkkokaupan kasvu on lisännyt lentorahtia huomattavasti. Verkkokauppojen palautustuotteet lisäävät rahdin määrää vielä lisää, kun tuotteet lennätetään ensi asiakkaalle ja sen jälkeen taas takaisin. Pahimmillaan sama myytävä tuote saattaa tehdä lentoreissun useamman kerran.
 Matkustajalentämisen kasvava suosio muuttaa myös rahdin lennättämistä. Viime vuonna koneissa matkusti arviolta noin 4,4 miljardia matkustajaa.
 DHL:n Veli-Matti Qvintus sanoo, että varsinaisten rahtikoneiden lentäminen on suhteellisesti jopa vähentynyt.
 – Näitä on pystytty yhdistämään matkustajakoneiden lentoihin, mikä tietysti hyvä asia ilmastovinkkelistä, vaikka kokonaisvolyymia onkin kasvatettu.
 Rahtia kuljettavat matkustajakoneissaan ennen kaikkea perinteiset lentoyhtiöt, kun taas halpalentoyhtiöt keskittyvät pelkästään matkustajien ja heidän matkatavaroidensa lennättämiseen.
 Perinteisen yhtiöiden kaupallinen menestys on riippuvainen sekä matkustajista että rahdista. Kaukolennolla rahti saattaa painaa saman verran kuin mitä lennon matkustajat painavat.
 Lentoliikenteen ilmastovaikutuksista puhuttaessa keskustelu on yleensä käyty lomalennoista. Rahdin osuudesta ja sen syistä on puhetta toistaiseksi ollut vain vähän.
 Lentorahdista liikkuu myös tietoja, jotka eivät pidä paikkaansa. Suomeen tuodaan esimerkiksi talvella vesimeloneja Brasiliasta. Sosiaalisessa mediassa on välillä äänekkäästi kyseenalaistettu, tarvitseeko lähes pelkästä vedestä koostuvia jättihedelmiä lennättää maailman toiselta laidalta.
 Brasilian vesimelonit eivät kuitenkaan lennä Suomeen. Ne tuodaan laivoilla Eurooppaan samalla tavalla kuin banaanit.
 Lue myös:
 Finnair: Jos jokainen matkustaja pakkaisi yhden kilon vähemmän, säästyneellä polttoaineella lentäisi 20 lentoa Tokioon

Suurin osa Suomen ruusuista lentää rahtikoneella Keniasta – Keskustelu lentämisen ilmastovaikutuksista pyörii kuitenkin lomalentämisessä


Summary: Ministeriöiden kansliapäälliköt kertovat yhteisen näkemyksensä tulevan hallituksen päätehtävistä ja tärkeistä uudistuksista.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Hallituksen vaihdos tarjoaa puolueille, etujärjestöille ja virkamiehille tärkeän hetken, jollon politiikan suuntaan voidaan vaikuttaa.
 Uuden hallituksen ensimmäiset askeleet ratkaisevat, kuinka suurta valtaa korkeimmat virkamiehet pääsevät käyttämään.
 Ratkaisevaa on, kuka pääsee kirjoittamaan uuden hallituksen asialistan.
 Ministeriöiden kansliapäälliköiden yhteinen Mahdollisuudet Suomelle -raportti on korkeimpien virkamiesten puheenvuoro tulevaan eduskuntavaalikeskusteluun ja seuraaviin hallitusneuvotteluihin.

Virkamiehet kirjoittivat asialistan seuraavalle hallitukselle – Katso Ylen suora lähetys klo 8.55 alkaen


Summary: Mohammed al-Amoudi oli niiden korkea-arvoisten pidätettyjen joukossa, jotka eristettiin luksushotelli Ritz Carltoniin pääkaupunki Riadissa vuonna 2017.

Saudi-Arabia on vapauttanut saudi-etiopialaisen miljardöörin, joka vangittiin yli vuosi sitten laajalti huomiota herättäneessä korruption vastaisessa puhdistusaallossa.
 Mohammed al-Amoudin  vapauttamisesta kertoi Etiopian pääministeri  Abiy Ahmed  Twitterissä. Pääministeri kertoi ottaneensa Amoudin tilanteen puheeksi tavatessaan Saudi-Arabian kruununprinssin  Mohammed bin Salmanin  viime toukokuussa.
 Amoudi oli vangittuna Riadin Ritz-Carlton -hotellissa marraskuussa 2017 yhdessä lukuisten prinssien ja liikemiesten kanssa. Vangittuja syytettiin muun muassa rahanpesusta, lahjonnasta ja viranomaisten kiristyksestä.
 Todellisuudessa kruununprinssin on arveltu halunneen pönkittää joukkopidätyksillä valta-asemaansa ja syrjäyttää mahdolliset kilpailijansa.
 Etiopiassa syntyneellä Amoudilla on etiopilainen äiti ja jemeniläinen isä. Amoudi omistaa lukuisia rakennus,- energia- ja kaivosyhtiöitä sekä hotelleja.
 Talouslehti Forbes arvioi viime vuonna Amoudin omaisuudeksi 10,9 miljardia dollaria eli noin 9,6 miljardia euroa, kertoo  al Jazeera-uutispalvelu . Tämän vuoden tammikuussa Forbes arvioi, että Amoudin omaisuus oli enää 1,2 miljardia dollaria eli noin 1,06 miljardia euroa. Forbes ilmoitti, ettei Amoudin omistamasta varallisuudesta ollut enää saatavilla vahvistettuja tietoja.
 Ei ole tiedossa, maksoiko Amoudi jotain vapauttamisestaan. Saudi-Arabian oikeuskansleri kertoi vuosi sitten tammikuussa, että kuningaskunta takavarikoi yli 100 miljardia dollaria tehdessään sopimuksia pidättämiensä prinssien ja liikemiesten kanssa.

Saudi-Arabia vapautti yli vuosi sitten vangitsemansa monimiljardöörin


Summary: Löfven tapaa tänään presidentti Sauli Niinistön Mäntyniemessä ja huomenna pääministeri Juha Sipilän Helsingissä.

Ruotsin pääministeri  Stefan Löfven  on vierailulla Suomessa tänään ja huomenna. Sosiaalidemokraattien puheenjohtaja Löfven valittiin juuri uudelle pääministerikaudelle.
 Löfven tapaa tänään presidentti  Sauli Niinistön  Mäntyniemessä. Tänään pääministeri osallistuu myös sosiaalidemokraattien pohjoismaisen yhteistyökomitean kokoukseen.
 Huomenna Löfven tapaa suomalaisen virkaveljensä  Juha Sipilän  (kesk.) Helsingissä. He keskustelevat esimerkiksi maiden kahdenvälisistä suhteista sekä ajankohtaisista EU-asioista. Esillä ovat myös ilmastokysymykset sekä puolustus- ja hybridiuhat.
 Blokkiraja rikkoutui
 Ruotsi sai tammikuussa uuden hallituksen kuukausia kestäneen ankaran poliittisen väännön jälkeen. Hallitukseen valikoituivat lopulta samat puolueet kuin edelliseenkin, eli sosiaalidemokraatit ja ympäristöpuolue.
 Vaikka pääministeri Löfven uusi hänkin pestinsä, Ruotsin hallituspolitiikka sai silti merkittävän uuden päänavauksen. Perustavan muutoksen toi se, että nyt uudistuksia on mahdollista tehdä yhdessä vasemmiston ja oikeiston aiemman poliittisen blokkirajan ylitse.
 Keskustapuolue ja liberaalit jäivät hallituksen ulkopuolelle, mutta ne sopivat budjettiyhteistyöstä hallituksen kanssa.
 Yhteistyötahto löytyi osin siksi, että äärioikeistoa ei haluttu päästää Ruotsissa hallitukseen, toisin kuin monissa muissa Euroopan maissa.
 Löfvenin mukaan uusi hallitus aikoo tehostaa ilmastotoimia. Hän vakuutti, että Ruotsista tulee maailman ensimmäinen hyvinvointivaltio, joka ei ole riippuvainen fossiilisista polttoaineista.

Ruotsin pääministeri Stefan Löfven vierailee Suomessa


Summary: Yläkouluikäisten mielestä tulevan vaalikauden tärkein teema on ilmaston- ja ympäristönsuojelun edistäminen.

Yläkouluikäiset nuoret tahtovat vaikuttaa yhteiskunnalliseen päätöksentekoon nykyistä enemmän. Tämä käy ilmi Sanomalehtien liiton tilaamasta Nuoret ja vaikuttaminen -tutkimuksesta.
 Ilmaston- ja ympäristönsuojelun edistäminen on yläkouluikäisten mielestä tulevan vaalikauden tärkein teema. Hallituksen ja eduskunnan tulisi nuorten mukaan keskittyä erityisesti siihen.
 Vaalikaudella tulisi yläkouluikäisten mielestä paneutua myös koulutuksen kehittämiseen ja eriarvoisuuden vähentämiseen.
 Tutkimuksessa selvitettiin, mihin 13-15-vuotiaat nuoret tahtovat vaikuttaa ja mitkä ovat heille tärkeimpiä vaikuttamisen tapoja.
 Sanomalehtien liitto teetti nuorisotutkimuksen Kantar TNS:llä. Web-kyselyyn osallistui liki 600 nuorta vastaajapaneelissa Manner-Suomessa kahden viikon aikana vuodenvaihteessa.

Yläkouluikäiset tahtovat äänensä kuuluviin yhteiskunnassa


Summary: Englannin keskuspankki esti noston Yhdysvaltojen avunpyynnön jälkeen, kertoo Bloomberg.

Englannin keskuspankki on estänyt Venezuelan  Nicolas Maduron  hallinnon virkamiehiä nostamasta 1,2 miljardin dollarin arvosta kultaa, kertoo  mediayhtiö Bloomberg  asiasta perillä oleviin lähteisiinsä viitaten.
 Englannin keskuspankki esti noston Yhdysvaltojen avunpyynnön jälkeen. Yhdysvaltojen ulkoministeri  Mike Pompeo  oli pyytänyt Britanniaa auttamaan siinä, ettei Maduro pääse käsiksi Venezuelan varallisuuteen.
 Britannia ilmoitti keskiviikkona seuraavansa Yhdysvaltojen ja monien muiden maiden esimerkkiä ja tunnusti Venezuelan parlamentin puhemiehen  Juan Guaidon  Venezuelan presidentiksi. Maanantaina myös Australia tunnusti Guaidon maan presidentiksi.
 Aiheesta lisää:
 Venezuelan Maduro viittaa kintaalla EU-maiden vaalivaatimuksille, mutta sallii Yhdysvaltojen diplomaattien jäädä maahan

Bloombergin lähdetiedot: Englannin keskuspankki ei antanut Maduron hallinnon nostaa 1,2 miljardin dollarin arvosta kultaa


Summary: Kulttuurivieras Tuomari Nurmio julkaisee rocklevyn, pureutuu Kalevalaan, levyttää gospelia ja sooloalbumin, ja miettii sitten, mitä elämällään tekisi.

Kun karaokebaari on auki ympäri vuorokauden, ei ihan jokaiselle tunnille riitä asiakkaita.
 Tiistai-iltapäivänä niitä on yksi. Varttunut herrasmies käy Populuksen biisilistaa läpi aakkosjärjestyksessä valiten sattumanvaraisen kappaleen kirjain kerrallaan. Kun sisään astelee tuttu hahmo, muuttaa laulaja rutiiniaan, ja vetäisee  Tonnin stiflat.
 Se on sopiva kunnianosoitus  Tuomari Nurmiolle  – etenkin kun slangiklassikon  musiikkivideo  on kuvattu samassa, perinteikkäässä juottolassa.
 Nurmio pyytää tiskiltä lasin limsaa. Kosteina vuosina, jolloin Nurmio asui samassa korttelissa, kului toisenlaisia juomia.
 – Kyllä täällä on tullut tarpeeksi dokattua. Tää oli joskus 90-luvun alussa viiteen auki. Välissä oli vaan neljä tuntii, kun tää meni boseen ja läheinen Kipakka aukes. Juttuja riittäis, mutta jaksaako niitä muistella.
 Näiden Kallion ja Harjun kapakoiden kantapeikot ja puistojen spurgut ovat kansallisesti tuttuja hahmoja Tuomari Nurmion ansiosta. Hesarista ja Roskapankista on käsitys niilläkin, jotka eivät ole koskaan Helsingissä käyneet.
 – Kalliosta tuli mulle niin erityinen varmaan siksi, ett mä asuin täällä 10-17 -vuotiaana. Siinä iässä on eniten altis vaikutteille, hyville ja huonoille. Kun monet asiat on uusia, ne jää pysyviksi.
 Nurmion laulujen rosoista Kalliota ei oikeastaan enää ole. Nurmio on kadonneen ajan kronikoitsija.
 Suuri osa Nurmion kuvaamista hyhmäisistä räkälöistä on sulkenut ovensa ja niiden tilalle on tullut trendikkäitä vegaaniravintoloita. Köyhät duunarit ja hämäräheikit ovat väistyneet keskiluokan tieltä. Heillä ei ole enää varaa asua täällä.
 Vaikka Nurmio on vähintään osasyyllinen kaupunginosan maineeseen, on hänen mielestään mennettä tyhmää haikailla.
 – Ennen täältä haluttiin pois, nykyään tänne halutaan päästä. Kallio on nykyään pop, ja täällä on paljon enemmän mestoja kuin ennen.
 Kallio nyt on Nurmion mielestä parempi kuin Kallio ammoin.
 – Aikanaan kuppiloissa istuttiin verhojen takana, ja poket oli ovilla. Kaikki on nyt helpompaa.
 "Sorto on ikuisuusprojekti"
 Monissa Nurmion lauluissa meno on melko huuruista, tai huuruisen illan jälkeistä, piinavaa krapulaa.
 Nurmio ei koe romantisoineensa rappiota, vaan kertoneensa siitä, mikä on totta. Hänestä ei saa raittiussaarnaajaa, vaikka lauluissa on varoituksen sana mukana. Ylettömästä juomisesta harvoin seuraa mitään erityisen hyvää.
 – Kyllä niissä näkyy dokauskulttuurin varjopuoli. Se on oikeesti paska hommaa vetää kaikki vessasta alas. Jos siihen jengaan, kierteeseen, joutuu, nii jotkut tippuu nopeemmin ja jotkut kestää kauemmin.
 Laitapuolen antisankareiden lisäksi Nurmion lyriikoissa seikkailevat usein myös muut poispotkitut.
 Nuori Nurmio kulki 1960-luvulla kitaroineen laitavasemmistolaisen nuorisoliikkeen kinkereillä, kunnes koki olevansa sellaisen asian palveluksessa, johon ei usko.
 Sen koommin hän ei ole innostunut antautumaan minkään liikkeen käsikassaraksi. Vaikka yhteiskunnalliset teemat, ahneus ja pienempien kiusaaminen toistuvat lauluissa, ei Nurmiolla ole poliittista agendaa.
 Konkreettisiin kysymyksiin puuttuminen ei houkuttele musiikissa, eikä julkisuudessa.
 – Ne on isompia kuvia ja teemoja, jotka ovat olemassa. Onhan ihmisten sortaminen ja hyväksikäyttö semmonen valitettava ikuisuusprojekti.
 Nurmio on välillä miettinyt, että slangibiisejä on jo veivattu tarpeeksi. Omasta kielestä luopuminen on kuitenkin lopulta tuntunut teennäiseltä. - Kun sen on oppinut jo skidinä, ei ole mitään järkeä yrittää karsii sellasta itsestään. Jaani Lampinen / Yle
 "Stadilaisuudella brassailu on naurettavaa"
 Kun Tuomari Nurmio menee Rovaniemelle, pyytää yleisö sielläkin  Tonnin stiflat . Oli sekin aika, kun maakunnissa jo pelkkä helsinkiläisyys – saati slangi – aiheutti helposti riitaa.
 Lapsuuden kesinä Virroilla nenään saattoi saada jo pitkästä tukasta.
 – Böndellä ennen 60-luvun puolivälii synty flaidiksia, oli nyrkkitappelua ja suunsoittoa. Se oli huono homma. Mut ei sellasta ristivetoa enää ole, ehkä jotain hyväntahtoista vitsailua vaan.
 Dumari -elämäkertakirjassa on useita kuvauksia siitä, miten keikkareissuilla tuli sanomista puolin ja toisin. Osasyy oli Nurmion mielestä sen ajan helsinkiläisissä itsessään.
 – Se on ollu musta aina naurettavaa, että joku brassailee stadilaisuudellaan. Ei kukaan valitse sitä, mihin sattuu syntymään. Onneksi sellaiset jännitteet on ainakin mun osalta kadonnu aikoja sitten.
 Kulttuurivieraat Kaikki kulttuurivieraat Viisi edellistä: Aarne Pelkonen Marc Gassot Anna Heinämaa Hannu-Pekka Björkman Vesa-Matti Loiri
 Nuorempana Nurmio ei tosin ollut itsekään aina mukavan miehen maineessa. Ärsyttävän toimittajan nauhuri saattoi lentää ikkunasta, ja välillä keikkoja soitettiin vasemmalla kädellä, jos ei inspiraatiota ollut.
 Kaikenlaiset olalletaputtelijat ärsyttivät, varsinkin sellaiset, joita Nurmio ei itse rankannut kovin korkealle.
 – Siinä oli tiettyä snobismia mukana. Jos joku tuli sanoo, ett diggaan teikäläisestä, ja jostain artistista, jota en itse arvostanut, niin…kyllä sitä vaistoo, jos joku juttu on oikea, ja mitkä sellaisia, ett "jatka samaan malliin". Sellasille sanon, ett vitut jatkan.
 Vanhemmiten asenne on muuttunut lenseämmäksi.
 Kun Populuksen ainoa asiakas pyrkii juttusille, hänelle irtoaa muutama joviaali lause.
 Nurmio ei ole mikään slangipuritaani. Hän käyttää kieltä tavalla, joka itsestä luontevalta tuntuu. - On sanoja, joita käytti mun nuoruudessa vanhat spurgut, sanoja joita ei muut enää käyttäneet. Sit on uudempii sanoja, en mä mitään autenttisuutta hakemalla hae. Jaani Lampinen / Yle
 "Mun bongailusta tuli painajaismainen fiilinki"
 Yksi syy rennompaan otteeseen on siinä, että Nurmio huomasi jo varhain suhtautuvansa nihkeästi loputtomiin kiertueisiin. Nyt keikkoja tehdään sen verran ja sillä tavalla, että se on hauskaa ja kiinnostavaa itselle, bändille ja yleisölle.
 – Ei se toimi, jos se menee puurtamiseksi. Autossa istuminen ja sellainen fiilis, joka tuli välillä, ett on ihan väärässä mestassa ei iske. Täytyy siin olla itsellekin bailaamismenoo messissä.
 Toinen onnen avain on ollut tasapainon löytäminen julkisuuden suhteen. Nyt sitä on sopivasti, se mitä tulee, ei häiritse.
 – Julkisuudessa on ainakin yhtä paljon huonoa kuin hyvää. Se ei oo mikään yksselitteinen juttu.
 Ensimmäisen levyn jälkeen Tuomari Nurmiolle oli portti auki suomalaisen kevyen musiikin ykköskaartiin ja suursuosioon. Siitä kulkeminen ei lopulta kiinnostanut.
 Mieluummin hän vaihtoi musiikillisesti suuntaa, ja teki sitä, mikä itseä kiinnosti.
 – Siitä tuli mulle painajaismainen fiilinki, ett mua ruvettiin bongaamaan kaduilla. Kyllä mä halusin sitä feidata veke.
 Nurmiota ei nähdä  Vain elämää  -sarjan kaltaisissa tositelevisio-ohjelmissa. Henkilökohtaisuuksien pyörittely on hänelle vierasta,vaikka hän ymmärtää, että ihmiset haluaisivat tuntea tyypin laulujen takana.
 – Ei se nyt tosin varmaan sielt  Vain elämästäkään  käy ihan selville. Mulla ei oo mitään vastaan niitä kollegoita, jotka sinne menee, mutt mulle se vaan ei sovi.
 Nurmio antaa mieluummin musiikin puhua. Tällä kertaa rockin.
 Kallion kaltaista rappioromantiikkaa olisi helposti löytynyt myös Punavuoresta Nurmion nuoruudessa. Rööperiin ei kuitenkaan ollut yhtä henkilökohtaista suhdetta. - Flindaa stikattii myös Lönkalla, täällä se tapahtu tos Vasiksella. Molemmat oli duunareiden ja satamien alueita, joissa oli paljon pienii kämppii. Jaani Lampinen / Yle
 "Rokkiin ei riitä säröskeba"
 Ensi viikolla ilmestyy neljäs Dumari ja Spuget -albumi,  Usvaa putkeen . Se syntyi, koska Nurmio huomasi, ettei ole pitkällä urallaan tehnyt vielä yhtään levyä, joka olisi pelkkää rockia.
 – Oon aiemmin ajatellut, ett levy on sitä, mitä sattuu tulemaan. Tulee sekotettuu kaikenlaisia staileja, voi olla humppaa, swingiä, kantria, bluesia tai balkanjuhlaa, mutt ei selvästi rokkimusaa.
 Levyä varten Nurmio kolusi tuotannostaan tarkoitukseen sopivat kappaleet, joiden tekstissä on oikea asenne, ja rytmi rokkimenoon istuva.
 – Ei se riitä, että on säröskeba, niitä on ollu iskelmissäkin jo aikaa sitten.
 Rock on niin epämuodikasta, että se vaikuttaa välillä olevan katoavaa kansanperinnettä.
 – Se on just näin. Kaikki se heilunta, häiriötekijät, ja kevyet mokailut tekee siit musasta mitä se. Pidän siitä, että musa on simppelisti skulattua. Haluan, ett siitä kuulee, ett joku soittaa oikeesti.
 Bändille rocklevyn tekeminen on ollut virkistävä kokemus, paluuta perusasioihin.
 – Siin on koomisuuttakin, kun vaikka monissa liemissä soitellut  Mitja Tuurala  oli aika innoissaan, ja sanoi, ettei oo ikinä vetänyt näin streittii rokkii. Meill on aiemmin ollu blosareita mukana kaikilla levyillä, mutta nyt ei oo mitään pillejä. Vedetään kitarabändillä.
 Dumari ja Spuget on Nurmion lukuisista kokoonpanoista pitkäikäisin. Jotkut aikalaiset ovat arvelleet, että kokoonpanot vaihtuvat usein siksi, että Nurmio kyllästyy herkästi ja toisaalta tavoittelee täydellisyyttä.
 Hän ei ihan ymmärrä itseensä liitettyä perfektionisti-määritelmää.
 – Ennen kaikkee mä etsin luontevuutta, sitä, ett jokainen sais soittaa sillä staililla, joka itselle sopii. Voin mä vetää malliks riffejä ja esittää toiveita, mutt tärkeintä on, että kaikki kokee musan omakseen.
 Maaliskuussa tulee 40 vuotta siitä, kun Nurmio julkaisi ensimmäisen singlensä Orpojen tuki -kokoonpanon kanssa. - Juhlavuoteen ei liity mitään nostalgiaa. Tietysti ajan kulumisen siin hiffaa. Jaani Lampinen / Yle
 Sitä jengi haluaa, ja sitä se saa
 Usvaa putkeen  ei ole ensimmäinen albumi, jolla Nurmio rusikoi vanhoja rallejaan uuteen kuosiin. Klassikoita on soitettava, koska niitä yleisö haluaa kuulla, mutta loputtomaan kierrätykseen on muitakin syitä.
 Jos kappale on tehty studiossa, se alkaa elää kunnolla vasta yleisön edessä tahkotessa, osoittaa, miten se oikeasti pitää soittaa.
 – Mä voin vetää niitä biisejä yksin, duona, tai triona, tai välillä seitsemän soittajan kanssa, ja ne saa aina vähän eri sävyn. Ne jutut myös pyörii boltsissa niin, että yhtäkkiä kuulee, miten tää voiskin mennä.
 Variointi auttaa myös jaksamaan toistoa.
 – Idea on yrittää saada biisistä irti jotain, mitä ei oo ehkä aikanaan hiffannut.
 Siinä, että tekee samaa aivan samalla tavalla, ei ole mitään kovin kiinnostavaa.
 – Tavastialla oli konserttisarja, johon pyydettiin bändejä soittamaan vanhoja levyjä mahdollisimman yks yhteen. Kieltäydyin heti. Se on mun mielestä ihan järjetön ajatus.
 Eivät ihmisetkään ole pysyneet samanlaisina vuosikymmenten ajan.
 – Jokaisessa levyssä, vaikka niissä on tietty määrä harkintaa, on myös tietty määrä sattumanvaraisuutta. Jotain, mikä tapahtuu vain kerran, just sillä hetkellä.
 Tuomari Nurmio tarttuu nyt Kalevalaan muun muassa siksi, että ei sitä kukaan jaksa lukea. - Siinä jankutetaan samaa uudelleen ja uudelleen, siinon aivan helvetisti toistoa. Jaani Lampinen / Yle
 Juha Hurmeen kanssa Kalevalan kimppuun
 Vaikka rock ei ole trendikästä, ei Tuomari Nurmio koe sen kanssa olevansa valistuksen asialla.
 On hän sellaistakin tehnyt, erityisesti runsaan kymmenen vuoden takaisella tutkimusmatkallaan stadilaiseen tangoon.
 –  Tangomanifesti  oli snadisti teoreettinen juttu, ja ehkä täytti jotain kansansivistystehtävää. Rokkijuttu tulee vain sisäiseen tarpeeseen. Mun oli pakko tehdä se.
 Nyt tekeillä oleva projekti on kuitenkin juuri sitä itseään; kansanvalistusta. Nurmio syväsukeltaa suomalaiseen kulttuuriperintöön yhdessä lajin armoitetun matkasaarnaajan,  Juha Hurmeen  kanssa. He ovat iskeneet hampaansa  Kalevalaan .
 – Juha on nimenomaan kansanvalistaja, mutta ei tosikko. Hänellä on aina ketunhäntä kainalossa. Kun asia tuli puheeksi, Juhalla oli  Niemi -kirja loppusuoralla, ja tää tuli kuin tilauksesta. Se sai heti sellaset Lönnrot-fiilikset.
 Lähtökohta  Kalevalan  pöyhimiselle oli alusta asti selvä.
 – Kaikki pyhyys helvettiin. Päätettiin katsoa, mistä siinä on oikeasti kyse, onko siitä mihinkään. Siellä se  Kalevala  oli meidänkin kirjahyllyssä Raamatun vieressä, eikä siihen kukaan koskenut.
 Kalevala  ujutti itsensä Tuomari Nurmion mieleen lehtiartikkelin kautta.
 Siinä kerrottiin  J.R.R. Tolkienin  ensimmäisestä romaaniviritelmästä, Kullervon tarinasta.
 – Se jätti homman kesken, ja alkoi sit kirjottaa  Sormusten herra  -systeemejä, joilla on tahkottu miljoonia. Kelasin, ett jos  Kalevala  ois ruotsalaisten juttu, ne ois hoitaneet tänä aikoja sitten. Ei  Kalevala  voi olla täysin mennyttä skeidaa. Se vaan pitää kaivaa uudelleen esiin.
 Nurmio ja Juha Hurme tiesivät toisensa, mutta eivät tunteneet. Tavatessa tuli puheeksi Kalevala, ja yhteinen näkemys löytyi ketterästi.
- Molemmat oli ett helvetti: tää on se juttu. Jaani Lampinen / Yle
 "Kalevalan jollotukset on tarkoitettu laulettaviksi"
 Nurmio ymmärsi, että kalevalainen poljento on ollut aina läsnä myös hänen omassa musiikissaan. Suomalaisempaa musiikkia ei yksinkertaisesti ole.
 Nurmio huiskaisee kädellään kohti baarin kaiuttimia. Alakerran karaokekuninkaan arpova sormi on osunut humppaan.
 – Tää humppa, jota nyt tulee, on saksalaista. Vanhempi pelimannimusa on Ruotsista tullutta kamaa. Slaavilaiset molli-iskelmät on tulleet idästä. Kun ruvetaan oikeesti kelaa, mikä on suomalaista musaa, me joudutaan meneen  Kalevala -jollotuksiin.
 Ne jollotukset on tarkoitettu nimenomaan laulettaviksi. Luku-urakkana  Kalevala  on Nurmion mielestä lähes sietämätön.
 – Siinä on pitkiä litanioita, joita toistetaan, että ne muistaisi laulaessa paremmin. Se ei toimi luettuna.
 Nurmion ja Hurmeen  Kalevala -kaivausten ideana on etsiä eepoksesta se, mikä on universaalia ja pysyvää. Pois pudotetaan taulantekemiset ja tuohivirsut, kaskenpoltot ja äestykset.
 Ruoppauksesta on tekeillä Kalevala-festivaali, klubi, ja syksyllä ilmestyvä kokoelma-albumi. Albumilla muun muassa  Maria Mattila ,  Jukka Nousiainen  ja  Paleface  versioivat  Kalevalaa , miten parhaaksi katsovat.
 –  Kalevalassa  on stydiä matskua, ja siksi on syytä tsekata, mitä se on syönyt, ja mitä se paskantaa.
 Samalla, kun Nurmio riisuu pyhyyttä kansalliseepoksesta, hän palaa pyhän äärelle.
 Sieltä tavallaan kaikki alkoikin.
 Kun nyt sovitut hommat on hoidettu, on vuorossa tauko. - Mun kaalissa jauhaa koko ajan mylly vastustamattomalla voimalla ja ideoita on niin paljon, ettei niitä ikinä pysty toteuttaan.  Haluun tietää saaks hyrrän pysähtyyn. Jaani Lampinen / Yle
 Lakkaako hyrrä pyörimästä?
 Maaliskuussa tulee 40 vuotta siitä, kun Tuomari Nurmio julkaisi ensimmäisen singlensä.
 Levy-yhtiö ei alkuun uskonut, että  Valo yössä  olisi hittipotentiaalia. Se kuitenkin nousi listaykköseksi pienen säätämisen jälkeen.
 Sinkun kääntöpuolella ollut bluesmukaelma lapualaispastorin sanoittamasta virrestä kuumensi kansan tuntoja. Nurmion versiota pidettiin pilkkaavana.  Kurja matkamies maan  tukki  Ylen palautepuhelimet , ja päätyi käytännössä soittokieltoon. Edes Raha-automaattiyhdistys ei huolinut sitä jukebokseihinsa.
 Seuraavan painoksen b-puolelle vaihdettiin  Oi mutsi, mutsi .
 Rienaamisesta ei kuitenkaan ollut kysymys. Nurmio ei tietoisesti pilkkaa kenenkään uskoa. Jokainen saa hänen puolestaan uskoa ihan mihin lystää. Ensimmäisen singlen jälkeen Nurmioon levyttänyt lukuisia lauluja, joissa vilisee raamatullisia viittauksia. Ne eivät ole nostattaneet vastaavia laineita.
 –  Raamatussa  on peruskäsitteitä ja vertauksia, jotka on yleispäteviä. Mun omat körttiläissukulaisetkin on antaneet aikaa sitten mulle armon.
 Lisää hengellistä musiikkia on tulossa.  Knucklebone Oscarin  kanssa tehty gospel-albumi on yhtä äänityssessiota vaille valmis.
 – Gospel ei oo vain soulille, vaan myös rokkimusalle paljon tärkeempi elementti kuin yleensä ajatellaan. Se mättö, mitä gospelissa usein on, niin sieltä löytyy räpinkin juuret.
 Puhuttelee Tuomari Nurmiota gospelissa muukin kuin musiikki.
 – Monta kertaa olen liikuttunut, kun siellä on se ajatus, että jostain sen oikeudenkin pitäsi tulla. Jos ei tässä maailmassa, niin jossain toisessa.
 Gospel-levyn ja  Kalevala -mammutin jälkeen Nurmio, 68, aikoo tehdä vielä albumillisen uusia, omia biisejä.
 Sen jälkeen hän pitää taukoa.
 – Mä mietin sit breikillä, mistä tässä on kysymys, ja mitä mä haluan oikeesti tehdä.
 Elämälläsi?
 – Nimenomaan. Mietin sitä, ett saaks pään sisällä jatkuvasti pyörivän hyrrän pysähtymään edes hetkeksi.

Tuhruisten tarinoiden Tuomari Nurmio ravistelee seuraavaksi Kalevalaa: "Kaikki pyhyys helvettiin"


Summary: Äärijärjestö Isis ilmoitti tehneensä tuhoisan kirkkoiskun sunnuntaina.

Ainakin 20 ihmistä sai surmansa ja kymmeniä haavoittui, kun kaksi pommia räjähti sunnuntaina Jolon saarella Filippiineillä. Äärijärjestö Isis on ilmoittautunut iskun tekijäksi.
 Ensimmäinen pommi räjähti lähellä tuomiokirkkoa saaren pääkaupungissa Jolossa. Toinen pommi räjähti katedraalin parkkipaikalla pelastushenkilökunnan saavuttua paikalle. Iskut tapahtuivat aamumessun aikaan.
 Filippiinien asevoimien tiedottajan  Edgard Arevalon  mukaan kuolleiden joukossa on sekä siviilejä että sotilaita.
 Räjähdysalueelle johtavat tiet suljettiin ja loukkaantuneita kuljetettiin sairaalahoitoon. Osa haavoittuneista lennätettiin läheiseen Zamboangan kaupunkiin tehohoitoon.
 – Olen määrännyt joukkomme nostamaan valmiustasoaan. He varmistavat kaikkien jumalanpalveluspaikkojen ja julkisten tilojen turvallisuuden, kommentoi maan puolustusministeri  Delfin Lorenzana .
 Yle Uutisgrafiikka
 Terrorismi jatkunut pitkään
 Jolon saarella ja sen lähialueilla on toiminut vuosikymmeniä islamistinen separatistiryhmä Abu Sayyaf, jonka tiedetään aiemmin syyllistyneen pommi-iskuihin ja sieppauksiin.
 Sunnuntainen pommi-isku tapahtui muutama päivä sen jälkeen, kun Filippiinit hyväksyi kansanäänestyksessä uuden autonomisen alueen perustamisen maan eteläosiin. Äänestyksellä pyrittiin päättää roomalaiskatolista maata vuosikymmeniä repinyt kapina.
 Suurin osa maan muslimivaltaisista alueista kannatti autonomian myöntämistä. Sulun maakunnassa, jossa Jolo sijaitsee, autonomiaa kuitenkin vastustettiin. Uutistoimisto AP mukaan alueella toimii kapinallisjoukko joka vastustaa sekä autonomiaa että Aby Sayyaf -ryhmää.
 Artikkelia päivitetty 27.1.2019 kello 10:32 Lisätty tuoreimmat tiedot kuolonuhrien määrästä.
 Artikkelia päivitetty klo: 22:36: Isis ilmoittautui iskun tekijäksi.

Useita kuoli pommi-iskussa kirkkoon Filippiineillä – Isis ilmoittautui tekijäksi


Summary: Lahdessa ja muuallakin Suomessa pohditaan, miten julkisen taiteen toteutukseen liittyvää päätöksentekoa voidaan selkeyttää.

Tästä on kyse Evakkopatsas esittää leskiäitiä ja kahta aikuista lasta kansallispuvuissa. Pronssipatsas on noin 2,3 metriä korkea ilman jalustaa. Noin 200 000 euroa maksavalle patsaalle on varattu paikka Kalmarinpuistoon
 Lahteen aiotaan pystyttää evakkopatsas lähellä kaupungin keskustaa sijaitsevaan Kalmarinpuistoon vuonna 2020.
 Lahjoitusvaroja patsaan toteutukseen kerätään parhaillaan. Toteutuksen hintalappu on liki 200 000 euroa. Kaupungin kontolle jäävät perustamis- ja ylläpitokulut.
 Idean isä on Lahden Karjalaisseuran puheenjohtaja  Raimo Koukonen . Idea lähti viriämään, kun hän näki kuvanveistäjä  Pekka Asikaisen  vuonna 1987 tekemän pienoismallin.
 – Patsaalla halutan kunnioittaa pakkoluovutetusta Karjalasta Lahteen saapuneita evakoita, mutta myös yli miljoonaa suomalaista, joilla on evakkotaustaiset sukujuuret.
 Hanketta ajamaan perustettiin työryhmä kolmisen vuotta sitten. Patsaan tekijäksi valittiin muun muassa jalkapalloilija  Jari Litmasen  patsaasta tuttu  Reijo Huttu .
 – Huttu on päijäthämäläinen taiteilija ja taustoiltaan karjalainen. Se on meille tärkeää, Koukonen toteaa.
 Vasupiirakat kainalossa kaupunginjohtajan pakeille
 Patsashankkeen etenemistä hankaloittivat alkutaipaleella monimutkaiset rahankeruusäädökset. Niistä selvittiin, mutta Lahden julkisen taiteen työryhmän ja hankkeen puuhamiesten näkemykset patsaan toteutuksesta poikkesivat toisistaan.
 – He halusivat, että patsaasta olisi järjestetty julkinen kilpailu. Kulut olisivat jääneet meidän maksettavaksemme. Jo siinä vaiheessa totesin, että mikään muu kuin näköispatsas ei tule kysymykseen, paljastaa patsastoimikunnan perustajajäseniin kuuluva kaupunginvaltuutettu  Lasse Koskinen  (ps.).
 Eteenpäin päästiin, kun ryhmä kävi esittelemässä asiaansa sittemmin eläköityneelle kaupunginjohtajalle.
 – Otimme vasullisen piirakoita mukaan kaupungintalolle. Kaupunginjohtaja  Jyrki Myllyvirta  katseli hetken papereita, ojensi ne museonjohtaja  Timo Simanaiselle  ja sanoi että hoida tämä. Siinä se laukesi, kertoo Lahden Karjalaisseuran puheenjohtaja Raimo Koukonen.
 Myllyvirta muistaa tapaamisen joulukuussa 2016 ja myöntää, että hänen mielestään patsashanketta oli syytä viedä eteenpäin. Hän ei kuitenkaan näe ylittäneensä toimivaltuuksiaan.
 – Ymmärsin roolini kaupunginjohtajana. Vaikka mielestäni patsashanketta oli syytä viedä eteenpäin, näin siinäkin tilanteessa, että taiteelliset ja kaupunkikuvalliset asiat ovat muiden vastuulla.
 Myllyvirta on avannut rooliaan patsasasiassa laajemmin  Etelä-Suomen Sanomien mielipideosastolla  24. tammikuuta 2019.
 "Kestämätön tilanne"
 Läänintaiteilija, kaupunginvaltuutettu  Elisa Lientolan  (vas.) mukaan evakkopatsashanke osoittaa, että toimintatapojen uudistukselle on Lahdessa tarvetta.
 – Meillä on vireillä sellainen vanhakantainen toimintatapa ja kulttuuri, että poliittisella pääomalla voi ostaa ohituskaistan ja saada julkiseen tilaan asioita, jotka eivät välttämättä täytä laatukriteereitä.
 Lientola sanoo, ettei hän vastusta evakkopatsasta sinänsä vaan prosessia, jolla asiaa on viety eteenpäin.
 – Onhan se kestämätön tilanne, että joku ryhmä ohittaa asiantuntemuksen ja demokraattisen päätöksenteon, marssii kaupungintalolle ja saa avoimen mandaatin tuoda jotakin kaikille yhteiseen tilaan.
 Lientola on itse asiantuntijana julkisen taiteen työryhmässä.
 Muutoksen paikka julkisen taiteen toteutuksessa?
 Kaupunkien omat taidehankintamäärärahat ovat viime vuosina olleet tiukassa. Julkisiin tiloihin on toteutettu teoksia yleensä niin sanotun  prosenttiperiaatteen  mukaisesti tai luovutettu lahjoituksina kaupungin ylläpidettäväksi. Tämä on lisännyt tarvetta terävöittää julkisen taiteen toteutukseen liittyvää päätöksentekoa.
 Esimerkiksi Mikkelissä on laadittu taideohjelma ja perustetaan työryhmä, jonka kautta kulkevat kaikki asiat ja hankkeet, jotka liittyvät julkiseen taiteeseen.
 – Työryhmällä on oikeasti valtaa. Kun puhutaan keskusta-alueelle tulevasta pysyvästä taideteoksesta työryhmän kannanotto ja puolto on ratkaisevaa, jotta teos voidaan toteuttaa, kertoo Mikkelin kulttuuri- ja museojohtaja  Matti Karttunen .
 Totesin, että mikään muu kuin näköispatsas ei tule kysymykseen.  Lasse Koskinen
 Työryhmän poikkihallinnollista näkemystä tarvitaan myös silloin, kun kyse on lahjoitusvaroin toteutettavista hankkeista.
 – Minkään yksittäisen tahon oma päätös ja se, että on saatu kerättyä riittävästi varoja teoksen toteuttamiseen, ei riitä. Päätöksen taustalle vaaditaan asiantuntijanäkemys, jotta teoksen pystyttäminen onnistuu, Karttunen toteaa.
 Läänintaiteilija Elisa Lientolan mukaan myös Lahdessa on aika käydä julkisen taiteen pelisäännöistä perusteellinen keskustelu.
 – Nyt kun meillä on uusi kaupunginjohtajakin, tässä on hyvä edetä. Määritellään periaatteet, mitä hankitaan, millä kriteereillä, kuka päättää ja kuka maksaa. Niin että säännöt ovat kaikille samat. Tärkeää on myös kunnioittaa asiantuntijoiden osaamista taidehankinnoissa.

Kummallinen vääntö patsaasta: asiantuntijat vastustivat, mutta aktiivit hakivat luvan kaupunginjohtajalta – läänintaiteilija tyrmistyi


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Nopeat rahanpesijät kiinni pankkien keskinäisellä tietojenvaihdolla
 Rahanpesulla tarkoitetaan toimintaa, jolla rikollisesti hankittujen varojen alkuperä pyritään häivyttämään niin, että varat näyttäisivät laillisilta. Jotta myös nopeat huijarit saataisiin kiinni ja sama temppu ei onnistuisi useammassa rahalaitoksessa, pankit haluaisivat saada  oikeuden vaihtaa tietojaan  rahanpesuepäilyistään.
 Hong Ying Jenny Matikainen / Yle
 Hongkong oli Hong Yingille paratiisi – nyt Kiinaa ei pääse pakoon edes siellä
 Hong Ying  pakeni 29-vuotiaana – siis melkein puoli vuosisataa sitten – Kiinan kulttuurivallankumousta Hongkongiin. Siihen aikaan se kuului Britannialle. Hong jatkoi matkaansa Yhdysvaltoihin ja sai sen kansalaisuuden. Nyt hän on amerikkalaisesta passistaan onnellinen, koska Kiina on kiristänyt otettaan Hongkongista. Samaa mieltä Kiinan ja Hongkongin suhteesta on 22-vuotias aktivisti,  Joshua Wong , joka perusti oman puolueenkin  taistellakseen vapaiden vaalien puolesta .
 Botuliinipistos kasvojen juonteisiin. Antti Eintola / Yle
 Kaksi naista kertoo, miksi he haluavat botoxia kasvoihinsa
 Botox-valmisteessa käytettävä botuliini luokitellaan Suomessa lääkeaineeksi, mutta täyteaineita ei. Siksi täyteainehoitoja saa pistää kuka tahansa.  Kaksi suomalaista naista kertoo , miksi he hakeutuivat kauneushoitoihin.
 Tuomari Nurmio Jaani Lampinen / Yle
 Tuomari Nurmio tarttuu Kalevalaan
 Tuomari Nurmio  levytti ensimmäisen singlensä 40 vuotta sitten, ja yhä pitää kiirettä. Ensi viikolla tulee Dumari ja Spuget -kokoonpanon rocklevy. Tekeillä on gospelalbumi ja uusista lauluista koostuva soololevy. Niiden lisäksi Nurmio on  Juha Hurmeen  kanssa purrut hampaansa kansalliseepos  Kalevalaan . Sitten on aikaa miettiä,  mitä elämällään tekisi .
 Yle Sää
 Pakkasennätys rikki Sodankylässä
 Varhain sunnuntaina aamulla pakkanen laski Sodankylässä -38,7 asteeseen, joka on  talven pakkasennätys . Sunnuntai on pakkaspäivä koko maassa, ennustaa Ylen meteorologi Toni Hellinen. Päivällä tuuli on enimmäkseen heikkoa ja monin paikoin on aurinkoista. Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Sodankylässä ennätyskylmää, pankit yhyttäisivät rahanpesijöitä tiedonvaihdolla, Kiina kiristää otettaan Hongkongista


Summary: 24-vuotias ratakelauksen maailmanmestari Amanda Kotaja testasi uutta jalkatukea, jonka avulla hän nousi lentoon.

Amanda Kotaja , 24, katsoo tuulitunneliin kiiltävän pleksin läpi. Punaisen lentohaalarin alla olo on jännittynyt ja kutkutteleva. Sinisissä silmissä välkkyy innostus.
 Kun ilma virtaa valoisassa tunnelissa ylöspäin, se pystyy kannattelemaan ihmistä. Aloittelijoita tuuli lennättää noin 180 kilometrin tuntinopeudella. Yksi minuutti tunnelissa vastaa laskuvarjohypyn vapaapudotusta neljästä kilometristä.
 – Ihailen vapauden tunnetta. Tulee olo, että pystyn mihin vain, sanoo Kotaja.
 Kun hän sai kutsun tammikuussa testaamaan uutta innovaatiota Sirius Sport Resortin tuulitunneliin Pyhtäälle, hänen ei tarvinnut miettiä vastausta. Lupaus oli, että Kotaja pääsee kokemaan lentämisen tunteen. Ilman pyörätuolia.
 Jotain sellaista Kotaja oli tuntenut ennenkin. Ensin Lontoossa ratakelauksen MM-finaalin ratkettua vuonna 2017 ja vielä enemmän kokeillessaan surffaamista.
 Kotaja oli kaivannut sitä tunnetta.
 Vapaana meressä
 Vuosi sitten Kotaja oli ystävänsä kanssa viettämässä vuodenvaihdetta Malesian itärannikolla Cheratingin kaupungissa. He löysivät tuttavan kautta surffikylän, jossa pääsivät kokeilemaan surffausta.
 – Minulla ei ollut mitään hajua, kuinka lainelautailu onnistuisi. Olin vain päättänyt kokeilla.
 Meri jännitti, vaikka Kotaja osasikin uida. Surffauksen opettaja ei ollut koskaan aikaisemmin ohjannut halvaantunutta lainelautailijaa, mutta Kotajan mukaan hän oli mahtava ja avoimin mielin. Hiekkarannan myötäisesti aallon mukana meneminen toi vapauden tunteen.
 – Kokemus oli ihana. Samanlaista tunnetta en ollut vielä saanut muista lajeista. Omassa lajissa olen niin tiukasti sidottuna tuoliin ja surffauksessa olin taas vain laudan päällä meren ympäröimänä. Tunsin olevani vapaa siellä meressä. Olisi mahtavaa kokea se uudestaan.
 Antti-Jussi Korhonen
 Englantilainen lentokouluttaja  Rosie Manning  katsoo Kotajaa ja käy läpi käsimerkit ja turvallisuusohjeet. Manning on itse kehittänyt ja valmistanut metallituen, jolla alaraajahalvautuneen jalat pidetään oikeassa asennossa lennon ajan. Ajatus laitteen kehittämisestä tuli, kun Manningin ystävä loukkaantui laskuvarjo-onnettomuudessa.
 – Tärkeää on pitää vartalo rentona ja leuka ylhäällä. Jalkojen tulee olla haara-asennossa, jotta ilmavirta kannattelee lentäjää tasaisesti, Manning opastaa.
 Kotaja pukee tuen ylleen. Se tuntuu rennommalta kuin ratakelauksessa käytettävä tuoli. Manning ilmoittaa Kotajalle lähtömerkin. Valkoisen kypärän alla, visiirin takana, sinisissä silmissä tuikkii innostus..
 Eteenpäin vaikka mönkimällä
 Amanda Kotaja syntyi selkäydinvammaisena. Kun hän oli pieni, hän halusi liikkua ilman pyörätuolia lattialla paikasta toiseen. 3-vuotiaana hän ryömi ja mönki.
 – Meidän mökillämme on aika juurakkoisia teitä, ja tykkäsin mennä siellä mönkimällä. Vanhempieni piti laittaa polvisuojat minulle, että ei sattuisi mitään. Ehkä se kertoo, etten halunnut kahliutua tuoliin, Kotaja naurahtaa.
 Viisilapsisessa perheessä kaikkeen uuteen suhtauduttiin avoimesti. Lapset saivat toteuttaa itseään ja tarttua asioihin, jotka heitä kiinnostivat. Selkäydinvamma ei koskaan hidastanut Kotajaa, vaikka joskus se harmittikin.
 – Joskus olisi ollut kivaa pelata jalkapalloa normaalisti muiden luokkakavereiden kanssa. Pidän kauheasti luonnosta ja muistan, että minulla oli lapsena aina kauhea polte mennä metsään ja kiipeilemään.
 Antti-Jussi Korhonen
 Kaikkialle Kotaja ei vammansa vuoksi päässyt, mutta hän ei antanut sen masentaa.
 – Ei se ole ollut minulle koskaan ylitsepääsemätön tai hallitseva juttu. Olen pystynyt nauttimaan asioista, joita pystyn tekemään.
 Onnekas koululainen
 Kun Kotaja meni ensimmäiselle luokalle pieneen kyläkouluun, vanhemmat huolehtivat lapsen pärjäämisestä liikuntatunneilla. Huoli oli turha. Liikunnasta tuli tytön suosikkioppiaine. Tunneilla sai vapaasti kokeilla erilaisia tapoja liikkua.
 – Sain soveltaa ja käyttää mielikuvitusta, miten suoritin eri lajit. Opettajani olivat tosi ihania.
 Hiihtokelkan avulla Kotaja pääsi liikuntatunneilla ladulle. Samaan kelkkaan pystyi vaihtamaan myös luistimenterät. Kotaja pelasi muiden mukana koripalloa ja salibandyssa hän oli maalivahtina.
 – Telinevoimistelussakin roikuin muiden kanssa rekissä ja renkailla. Pesäpallossa pelasin sellaisella säännöllä, että pääsin vapaataipaleella ykköspesälle ja siitä eteenpäin peli eteni tavallisesti. Parasta oli saada olla muiden mukana.
 Kotaja ajattelee olevansa onnekas. Hän sanoo, ettei vammaisen lapsen mukanaolo liikuntatunneilla ole itsestäänselvyys.
 – Tiedän hirveästi ihmisiä, joiden opettajat ovat kieltäneet lasta tulemasta liikuntatunneille, koska lapsi on vaaraksi muille lapsille pyörätuolinsa kanssa. Se on mielestäni kamalaa.
 Urheilukipinä syttyikin Kotajassa peruskouluikäisenä. Hän kirjasi kaverinsa ystäväkirjaan haaveensa: paralympiakultamitalisti.
 Antti-Jussi Korhonen
 Pyhtään tuulitunnelissa leijailee yksinäinen kenkä. Se nousee ilmavirrassa kieppuen koko ajan korkeammalle. Hetken päästä se katoaa ylös tunnelin katon rajassa olevan moottorin syövereihin.
 – Siitä taisi tulla silppua, toteaa tapahtumaa emännöivä Sirius Sport Resortin  Reetta Romppanen .
 Kieppuva kenkä kuului ratakelaaja  Sini Paukkerille , joka on Kotajan kanssa kutsuttu Pyhtäälle lentotukea testaamassa alaraajatukea.
 Tilanne pysäyttää lentämisen tunniksi. Lopulta yksi tunnelin ohjaajista juoksee katon rajasta tulevia huoltoportaita alas heiluttaen kädessään ehjää lentotossua.
 Tuulitunnelin valtava moottori alkaa jälleen kerätä kierroksia.
 Lajivalinta oli selvä
 Seitsemänvuotiaana Kotaja osallistui ensimmäisiin liikuntavammaisten lasten ja nuorten urheilukilpailuihin.
 Kotaja voitti leikkimielisissä kilpailuissa omalla pyörätuolillaan 60 metrin kelauksen ja pyörätuolipujottelun. Noista kilpailuista nuori Kotaja jäi myös järjestäjien mieleen.
 Oikeaan ratakelaustuoliin Kotaja istui ensimmäisen kerran 12-vuotiaana Kuortaneella.
 – Siellä järjestettiin kokeiluleiri parayleisurheilusta kiinnostuneille. Samaan aikaan leireilemässä oli myös Suomen parayleisurheilujoukkue ja sain kokeilla jonkun maajoukkueurheilijan tuolia.
 Amanda Kotaja EPA
 Ratakelaus tuntui Kotajan mielestä heti omalta jutulta. Asiaa ei tarvinnut arpoa.
 – Kelaus tuntui heti minun jutultani. En ole ollut koskaan hyvä heittolajeissa.
 Kotaja kilpaili ensimmäistä kertaa ulkomailla Sveitsissä vuonna 2011. Lämmittelyalueella pyöri yhtaikaa noin kolmekymmentä ratakelaajaa. Tilaa oli vähän ja piti katsoa tarkasti, että ei synny kolareita. Tuo hetki on piirtynyt Kotajan mieleen.
 – Siellä minulle tuli ensimmäistä kertaa sellainen olo, että minusta voi joskus tulla jotakin.
 Radalta ilmaan
 Rosie Manning seisoo tuulitunnelin suuaukolla ja ottaa Kotajaa vastaan. Kotaja pukkaa itsensä ketterästi irti pyörätuolista ja puolen sekunnin päästä hän oli ilmassa.
 Varovaisten ensi hetkien jälkeen varmuus alkaa löytyä. Hetken päästä Kotaja hallitsee kaiken, keskellä satojen kilometrien tuntivauhdilla ylöspäin puhaltavaa tuulta.
 – Se kävi urheilusuorituksesta. Tuntui käsissä ja lavoissa. Ihan kuin olisi tehnyt jonkun harjoituksen. Se oli voimaannuttava kokemus, hartioitaan pyörittelevä Kotaja toteaa.
 Vähän kuin kaksi vuotta sitten Lontoon olympiastadionilla, ratakelauksen MM-finaalissa.
 Amanda Kotaja pääsi lentämään tuuitunnelissa yhdessä ohjaaja Rosie Manningin kanssa. Antti-Jussi Korhonen
 Lontoo 2017
 Kotaja tunsi olonsa voimakkaaksi ja itsevarmaksi. Alkamassa oli maailmanmestaruuskilpailujen ratakelauksen T54-luokan loppukilpailu.
 Itsevarmuus kumpusi viiden vuoden takaisista paralympialaisista, joissa Kotaja oli edustanut Suomea. Kaikki oli mennyt hyvin. Vuoden 2012 paralympialaiset olivat silloin 17-vuotiaan Kotajan unelmien täyttymys.
 T54-luokassa Kotaja oli neljäs. Hän teki myös uuden euroopanennätyksen.
 – Mitali jäi lopulta reilun kymmenyksen päähän, mutta se ei edes harmittanut. Jälkikäteen kuulin, että jotkut olivat odottaneet minulta mitalia. Onneksi en ollut kuullut niitä puheita, niin ei tullut paineita.
 Nyt Lontoon MM-kisojen lähtöviivalla, radalla yksi, Kotajasta tuntui ettei kukaan voisi pysäyttää häntä. Edes juuri sairastettu vatsatauti ei ollut heikentänyt parikymppisen kelaajan voimia. Edelleen sisällä kyti tunne, että ihan sama, kukaan ei voi mitään.
 – Ennen lähtöä oli jännittynyt ja kutkuttava olo. Samalla kuitenkin halusin nauttia hetkestä.
 Starttimerkki repi taivasta ja naiset lähtivät matkaan. Maaliviivan ylityksen jälkeen Kotaja huomasi voittaneensa, kun tulokset ilmestyivät stadionin jättinäytölle.
 – Kyllä piti katsoa useampaan kertaan, että näinkö oikein.
 Amanda Kotaja arvottaa uransa kohokohdiksi 100 metrin maailmanennätyskelauksen vuodelta 2015 ja 100 metrin maailmanmestaruuden vuodelta 2017. James Marsh / AOP
 Kilpauransa tähän astisesta huippusuorituksesta Kotaja ei nyt kaksi vuotta myöhemmin juurikaan muista.
 – Ilman hyvää lähtöä en olisi voittanut.
 Ensimmäiset onnittelijat ehtivät Kotajan viereen olympiastadionin takasuoralla. Kelaustuolin päällä koettua tunnetta Kotaja kuvailee vapautuneeksi iloksi.
 Tunteessa maailmanmestaruuden ratkettua oli hyppysellinen samaa sävyä kuin malesialaisella rannalla surffatussa aallossa tai tuulitunnelissa Pyhtäällä.
 – Tuntui, että koko maailma oli auki ja voin saavuttaa mitä ikinä haluan.

Lapsesta asti pyörätuolissa istunut Amanda Kotaja lähti etsimään vapauden tunnetta, löysi sen Malesiasta – ja Pyhtäältä


Summary: Ravivalmentaja Timo Nurmos voitti viime vuonna kaksi suurkilpailua Pariisissa. Tähtihevosten valmennus alkoi Kempeleessä.

Tästä on kyse Timo Nurmos on Ruotsin menestyneimpiä ravivalmentajia. Osa hänen 1–2-vuotiaista varsoistaan on valmennuksessa Kempeleessä Niemelän ravitallissa. Kuuluisimpia Kempeleessä varhaisvalmennuksessa olleita hevosia ovat Readly Express ja Villiam. Readly Express ja Timo Nurmos voittivat vuosi sitten Euroopan suurimman ravikilpailun Prix d'Ameriquen. Tämän vuoden kilpailu ajetaan Pariissa sunnuntaina 27. päivä. Readly Expressin valmistautuminen Normandiassa on sujunut hyvin.
 Keväällä kaksi vuotta täyttävä Express Love on lunki kaveri. Niemelän talliin Ruotsista tullut ori ei säiky kameroita eikä uhittele toimittajalle ja kuvaajalle. Valmentaja  Timo Niemelän  mukaan Express Love on järkevä hevonen.
 – Se on mukavan luonteinen ja lupaava ravurinalku.
 Express Love on Timo Nurmoksen valmennettava ja maailmantähti Readly Expressin ensimmäisiä varsoja, joka oppii Kempeleessä ravihevosen ja -tallin tavoille. Kameralle naureskeleva ori ei ole tullut yksin Ruotsista Kempeleeseen, vaan sillä on 16 kaveria mukana.
 "Kaikille annetaan samat eväät"
 Niemelän ravitalli sijaitsee vartin päässä Oulun keskustasta lentokentän kupeessa. Puitteet ovat mainiot. Äimäraution ravirata on lähellä, peltoteillä voi päästellä ja aitauksissa on tilaa niin omille kuin Nurmoksenkin tuomille hevosille.
 Timo,  Esko  ja  Antti Niemelä  ovat kokeneita hevosmiehiä. Esimerkiksi Timo on ajanut ensimmäisen ravivoittonsa jo 1970-luvulla.
 Niemelän tallissa valmennetaan myös omia ja muiden asiakkaiden hevosia Timo Nurmoksen varsojen lisäksi. Risto Ukkonen / Yle
 Yli 40 vuoden hevoskokemus antaisi pohjaa arvioida valmennuksessa olevien varsojen lahjakkuutta ja kykyjä, mutta tulevia voittajia on turha Timolta tiedustella.
 – Se voi olla kuka hyvänsä näistä varsoista. Kaikille annetaan samat eväät, ja ne näyttävät sitten myöhemmin hyvyytensä radalla.
 Nykyisiä Nurmoksen tähtiä Timo Niemelä sen sijaan muistelee mielellään. Vuoden takainen Prix d'Amerique -voittaja Readly Express oli aikanaan hänen veljensä Eskon käsissä, eikä ori tehnyt lähtemätöntä vaikutusta toisin kuin kaksi vuotta nuorempi Villiam, joka voitti nelivuotiaiden suurkilpailun viime syksynä.
 – Villiam oli jo ulkoisesti upea hevonen, joka näytti voittajalta, Timo Niemelä muistelee.
 Kempele antaa aikaa Nurmokselle
 Tukholman kupeessa tallia pitävältä Nurmokselta tulee vuosittain 15–20 nuorta varsaa varhaisvalmennukseen Kempeleeseen. Näin on ollut jo yli 15 vuoden ajan. Yhteistyö sai alkunsa vuosituhannen alussa, kun torniolaisvalmentaja  Timo Nurmos  lähti Ruotsin radoille.
 – Timo soitti ja kysyi, että voisiko hän tuoda varsoja opetukseen tänne. Meille se sopi vallan hyvin, ja pian ensimmäiset hevoset olivat täällä, Timo Niemelä muistelee yhteistyön alkua.
 – Yhteistyökuvio on tosi tärkeä meille. Se antaa selkeän perustan tallin toiminnalle, kertoo ravivalmentaja Timo Niemelä, joka pyörittää Kempeleessä kahden veljensä kanssa yli 30 hevosen tallia.
 Kovimmat harjoitukset jätetään pois paukkupakkasilla, mutta pientä liikettä hevosille annetaan silloinkin.  Paulus Markkula / Yle
 Noin puolet Nurmoksen yksivuotiaista varsoista on vuoden ajan valmennuksessa Kempeleessä ja loput Ruotsissa. Nurmokselle yhteistyö antaa ennen kaikkea tärkeää aikaa.
 –Työ on jatkuvaa touhuamista ja menoa, mikä on ammatin huonoin puoli. Kaikki raviaktiivit taitaa olla hieman univelassa koko ajan, mutta tähän on vapaaehtoisesti lähdetty ja laji antaa niin paljon, että nukutaan sitten kun voi, Nurmos naurahtaa.
 Niemelän veljesten ansiosta huippuvalmentaja pystyy keskittymään paremmin kilpailuikäisiin hevosiin, kun lupaavat 1–2-vuotiaat varsat treenaavat Kempeleessä kokeneiden hevosmiesten käsissä.
 Raviurheilun olympiakulta kruunasi Nurmoksen uran
 Timo Nurmos on Ruotsin menestyneimpiä ravivalmentajia. Suomessa ja Ruotsissa hänet on opittu tuntemaan etenkin 3- ja 4-vuotistähdistään, mutta Prix d'Ameriquen voitto on omassa arvossaan.
 – Tämä on se suurin voitto, raviurheilun olympiakulta. Kilpailu on hyvin vaikea voittaa, ja kaiken pitää mennä nappiin. Voitossa kiteytyi pitkä ura, ja kun sen helmen saa, niin kyllähän se hieno tunne on, tänä vuonna 60 vuotta täyttävä Nurmos tunnelmoi.
 Timo Nurmos sai kruunun pitkälle uralleen Ranskan ravipyhätössä Vincennesin radalla vuoden 2018 tammikuussa. AOP
 Nurmoksen villi voittojuoksu ravipyhättö Vincennesin juhlahumussa on jäänyt raviharrastajien ja osin myös Nurmoksen mieleen.
 – Vaikeahan se on muistaa mitä kaikkea siinä tapahtui, kun hevonen ylitti maalilinjan voittajana. Siinä oli mahdoton hässäkkä ja hirveä määrä ihmisiä, uskomatontahan se oli.
 Readly Expressin voiton arvostusta Ruotsissa kuvaa myös se, että muutoinkin menestynyt ohjastaja  Björn Goop  oli naapurimaassa ehdolla vuoden urheilijaksi.
 Timo Nurmos puolestaan oli valmentajien rahalistan kakkonen, yli neljän miljoonan euron voitoillaan. Eroa ykköseen  Daniel Redeniin  jäi noin 300 000 euroa.
 Nurmos ja Normandia hoitavat hevosen viimeistelyn
 Tähtihevonen Readly Express ja Timo Nurmos valmistautuvat suurkilpailuun tutussa ympäristössä Normandiassa. Hevosen ohjastaja Björn Goop valmentaa omia hevosiaan vuokraamassaan ranskalaistallissa, jossa hoidetaan myös Readly Expressin viimeistelyt.
 Timo Nurmos vastaa itse Readly Expressin virittämisestä sunnuntain kilpailuun.
 – Se on treenarin työ, ja viimeisen viikon harjoitukset ajan itse. Nämä ovat mieluisia päiviä ajaa ja viimeistellä hevosta hieman erilaisessa ympäristössä.
 Timo Nurmos vastaa itse tähtihevosensa viimeistelyistä Euroopan suurimpaan ravikilpailuun. Aftonbladet / AOP
 Nurmos luottaa suojattiinsa, jonka viimeinen raskaampi harjoitus oli torstaina.
 – Hevosella on rutiinia lisää ja uskon, että hevonen on hyvin lähellä viime vuotista tasoa, mutta missä kunnossa vastustajat ovat niin sitä on vaikeampi arvioida.
 Readly Expressin ja muiden ravureiden päivän vire selviää sunnuntai-iltapäivänä klo 17 jälkeen.
 Suomen lippua ei ole povitaskussa
 Valmentajavelho Timo Nurmos hakee jälleen menestystä Ranskan ravipyhätöstä, joka oli hänelle varsin antelias viime vuonna.
 Tammikuisen Prix d'Amerique -suurvoiton jälkeen Nurmos juhli jälleen Pariisissa lokakuussa. Hänen oma hevosensa ja isoisänsä mukaan nimetty Villiam voitti nelivuotiaille Euroopassa järjestettävän pääkilpailun.
 Vuoden takaisista Vincennesin voittojuhlista muistetaan villisti iloinnut valmentaja Timo Nurmos, joka juhli Suomen ja Ruotsin liput käsissään.
 Vuoden 2018 Prix d'Amerique -kilpailu päättyi suomalais-ruotsalaisjuhliin, jonka keskipisteessä olivat Readly Express, ohjastaja Björn Goop ja valmentajaTimo Nurmos.  AOP
 Nurmos ei tiedä keneltä Suomen lipun sai, mutta luottaa, että siniristilippu löytyy taas mahdollisiin voittojuhliin sunnuntaina.
 – Se ei ollut oma lippu, vaan jostain yleisön seasta se tuli. Eiköhän sieltä taas lippu löydy, jos päästään voittoa juhlimaan, toivottavasti. Silloin heilutetaan sitä taas korkealla, Nurmos lupaa.

Kempeleen kaviourilta Pariisin parrasvaloihin – Timo Nurmoksen ravitähdet varttuvat Perämeren viimassa


Summary: Moninkertainen ministeri Pirkko Työläjärvi rikkoi lasikattoja aikana, jolloin yhdeksän kymmenestä miehestä äänesti miesehdokasta.

Sinä päivänä  Pirkko Työläjärvi,  80, itki. Työläjärvi oli saanut kuulla puoluetoimikunnan kokouksessa, että hänet oli nostettu  Martti Miettusen  hallituksen sosiaali- ja terveysministeriksi. Vuosi oli 1975.
 – Vieläkin harmittaa, että menin keskosena sosiaali- ja terveysministeriöön, Työläjärvi sanoo nyt.
 Sinänsä hänen valintansa oli ajan hengen mukainen. Naisia nostettiin hallituksiin heille mielletyille aloille näytöksi siitä, että Suomi kunnioitti sukupuolten tasa-arvoa.
 Se, mikä oli yhteiskunnalle epäsovinnaista, sopi Työläjärvelle paremmin. Työläjärvi nousi ensimmäisenä naisena sekä valtiovarainministeriksi että kauppa- ja teollisuusministeriksi 1970- ja 1980-luvun taitteessa.
 Asia ei jäänyt huomaamatta politiikkaa seuraavilta Helsingin Sanomien toimittajilta.
 – Naisten lisääntyneestä itseluottamuksesta kertoo tapa, jolla sosialidemokraattien menestyvä  Pirkko Työläjärvi  otti vastaan kauppa- ja teollisuusministerin salkun. Hän ei esittänyt ainuttakaan naisellista veruketta. Hän otti paikan kuin mies, kykyjään epäilemättä, toimittajat kirjoittivat Tamminiemen pesänjakajat -teoksessa.
 Itseluottamukselle löytyi katetta. Työläjärvi oli opiskellut kauppatieteitä Åbo Akademissa, työskennellyt elinkeinoelämän palveluksessa ja lopulta edennyt Rauman verotoimistoon toimistopäälliköksi.
 Työläjärvi oli aikakautensa lasikattojen murtaja, mutta muutos on ollut hidasta. Eikä maailma näytä vieläkään valmiilta, mikäli näkemystä hakee tilastoista.
 Miehet äänestävät yhä miehiä
 Pirkko Työläjärvi nousi ensimmäistä kertaa eduskuntaan vuonna 1972, jolloin hänestä tuli yksi 43 naiskansanedustajasta. Kaikista kansanedustajista naisten osuus oli 21,5 prosenttia.
 Tuohon aikaan puolueet mainostivat naisia vielä vaihtoehtona naisäänestäjille. Taustalla oli aimo annos realismia, sillä 93 prosenttia miehistä äänesti miesehdokkaita. Vastaavasti noin 40 prosenttia naisista äänesti naisia.
 Luvut ovat vuosien mittaan tasoittuneet. Viime eduskuntavaaleissa naisten osuus kaikista valituista kansanedustajista oli hieman yli 40 prosenttia. Naisista 52 prosenttia äänesti naisehdokkaita, kun taas hieman useampi kuin seitsemän kymmenestä miehestä äänesti miesehdokkasta.
 Yle Uutisgrafiikka
 Vaikka naisten paikkamäärässä ja äänestyskäyttäytymisessä on nähty muutoksia, ne ovat kuitenkin olleet hitaita. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin professori  Hanna Wass  selittää muutosten hitautta äänestäjien tottumuksilla.
 – Tutkimme tätä presidentinvaaleissa 2006 ensimmäistä kertaa. Kysyimme, oliko äänestäjälle tärkeää, että ehdokas edistää oman sukupuolen asemaa yhteiskunnassa. Miehillä tämä ei selittänyt miesehdokkaan äänestämistä, vaan se näytti perustuvan lähinnä tottumukseen, Wass sanoo.
 Naisilla tilanne oli päinvastainen, mikä on ymmärrettävää. Miehet ovat yhä yhteiskunnassa useammin johtotehtävissä kuin naiset.
 Naisia olennaisempaa on kuitenkin kiinnittää huomiota miesten äänestämiseen, sillä toisin kuin naiset miehet äänestävät voittopuolisesti oman sukupuolen ehdokasta.
 Tottumusten puolesta puhuvat myös tutkimustulokset, joiden mukaan kansalaiset yhdistävät eri sukupuoliin erityyppisiä osaamisalueita.
 Kyselytutkimusten mukaan ihmiset  ajattelevat, että miehet osaavat paremmin talouteen ja turvallisuuteen liittyviä asioita.
 Naisiin kansalaiset yhdistävät luontevasti taidot pehmeillä aloilla kuten sosiaali- ja terveydenhuollossa. Tämä saa Wassin ajattelemaan, että kansalaiset pitävät miehiä naisia pätevämpänä ehdokkaina osin tiedostamattaan.
 – Sukupuoliperusteinen tehtävänjako alkoi lieventyä 1990-luvulla. Silti mielikuvat miesten ja naisten osaamisalueista elävät vahvoina.
 Wass muistuttaa, että samaisen tutkimuksen mukaan sukupuolistereotypiat eivät kuitenkaan näytä selittävän tietoista päätöstä äänestää mies- tai naisehdokasta.
 Keskustelukulttuuri nostaa rimaa
 Maailma eikä Suomi ole kuitenkaan vielä täysin valmis. Näin ainakin ajattelee vihreiden nouseva kyky ja eduskuntavaaliehdokas  Bella Forsgrén , joka keräsi viime kuntavaaleissa eniten ääniä Jyväskylässä heti  Touko Aallon  (vihr.) jälkeen.
 – Vaikutusvaltaisimmat ministerinsalkut ovat menneet miehille. Kun vielä laskee ministerisalkkujen jakautumista miehille ja naisille, niin huomaa, että paikat on jaettu epätasa-arvoisesti, Forsgrén sanoo.
 Vihreiden eduskuntavaaliehdokas Bella Forsgrén nousi toissa vuoden kuntavaaleissa Jyväskylän kaupunginvaltuustoon. Forsgrén sai vaaleissa lähes 1 300 ääntä. Jarkko Riikonen/Yle
 Pääministeri  Juha Sipilän  (kesk.) hallitus on ottanut takapakkia tasa-arvossa, ainakin mikäli tarkastelun alle otetaan ministerien salkkujako. Kun esimerkiksi  Matti Vanhasen  (kesk.) ja  Alexander Stubbin  (kok.) hallituksessa noin puolet ministereistä oli naisia,  vastaava luku on Sipilän hallituksessa ollut noin 39 prosenttia .
 Vastaavasti eduskuntapaikkojen jakaantumista viime vuosina noin 60 prosenttisesti miehille ei voi pitää lopullisena lasikaton murtumisena.
 Omalla urallaan Forsgrén on huomannut epätasa-arvoista kohtelua sosiaalisessa mediassa, jossa epäasialliset kommentit hänen mielestään kohdistuvat miehiä useammin naisiin.
 Kuntapolitiikassa on puolestaan tullut vastaan ajoittain osaamistason kyseenalaistamista. Forsgrén uskoo, että taustalla on sekä hänen ikänsä että sukupuolensa.
 – Molemmat tekijät varmasti korostavat tätä asennetta. Naisena oleminen on näistä merkittävämpi, sillä siihen liitetään enemmän odotusarvoja.
 Forsgrén ei ole havaintonsa kanssa yksin. Tutkija  Johanna Mäkelän   tuoreessa väitöskirjassa  18 naispoliitikkoa kertoivat, että heitä kritisoidaan julkisuudessa rajummin kuin miehiä.
 Samassa tutkimuksessa tuotiin esille, että politiikassa yhä arvostetaan miehisinä pidettyjä ominaisuuksia. Tutkimuksen haastatteluissa naiset sanoivat, että räiskyviä ja persoonallisia naisia pidetään politiikassa kummajaisina.
 Naiset saivat äänestää, mutta eivät hallita omaisuuttaan
 Poliittiset naisjärjestöt asettivat eduskuntavaaleihin 1991 kovan tavoitteen. Naisia piti saada eduskuntaan yhtä paljon kuin miehiä.
 Eduskuntapuolueet hyväksyivät tavoitteen, mutta varsinainen työ jäi naisjärjestöille. Sukupuoli ja tasa-arvon vaatimus näkyivätkin ehdokkaiden kampanjoissa.
 Useissa naisehdokkaiden mainoksissa todettiin, että ehdokasta voivat äänestää myös miehet.
 Naisjärjestöt eivät yltäneet tavoitteeseensa, mutta ne saavuttivat silloisen maailmanennätyksen. Naiset ottivat eduskunnassa 14 paikan harppauksen ja paikoista 38,5 prosenttia tuli naisille.
 Yle Uutisgrafiikka
 Valtiotieteiden tohtori  Mari K. Niemi  arvioi Kamppailu vallasta -kirjassa, että muutoksen taustalla oli järjestöjen vuosia kestänyt määrätietoinen työ. Naiset äänestivät nyt naisia enenevässä määrin.
 Kyse oli muutenkin keskeisistä vaaleista. Vuoden 1991 vaalien jälkeen ministerisalkuista vähintään neljä kymmenestä jaettiin naisille.
 Kehitys oli kuitenkin hidasta. Suomi siirtyi yhtenä ensimmäisistä valtioista yhteiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen jo vuonna 1906. Mikä selittää hidasta kehitystä?
 – Suomessa jatkui pitkään paternalistinen perinne, jossa isot päätökset olivat miesten päätöksiä, Tampereen yliopiston emeritusprofessori  Heikki Paloheimo  sanoo.
 Paloheimo nostaa esille sen, että naiset saivat oikeuden hallita omaisuuttaan vasta vuonna 1930. Poliittisesti naiset olivat siis täysivaltaisia kansalaisia, mutta kotona tilanne oli toinen. Siellä mies hallitsi puolisonsa omaisuutta.
 Naisehdokkaita vastaan kampanjoitiin erikseen
 Osittain 1990-luvun muutosta eduskuntapaikoissa selittää aiempien vuosien radikaalit vuosikymmenet. Suomi ja maailma oli monessa mielessä muutoksessa 1960- ja 1970-luvulla.
 Tämä heijastui politiikkaan. Naiset haastoivat entistä useammassa vaalipiirissä istuvia kansanedustajia, jotka olivat miehiä.
 Tilanne johti myös useisiin konflikteihin puolueiden sisällä, minkä joutui kokemaan keskustalainen  Marjatta Väänänen  vuoden 1975 eduskuntavaaleissa.
 Väänänen toimi puolueensa varapuheenjohtajana ja kulttuuriministerinä  Kalevi Sorsan  (sd.) hallituksessa, ennen kuin hänet valittiin kansanedustajaksi.
 Ei siis ollut ihme, että istuvan kansanedustajan  Matti Mattilan  (kesk.) tukijoukot näkivät Väänäsen uhkana Uudenmaan vaalipiirissä.
 Väänänen kertoi veteraanikansanedustajien muistitietoarkiston haastattelussa, että Mattilan tukijoukot soittelivat piirin johtohenkilöille, jotta he olisivat ohjanneet piirin keskustalaisia äänestämään Mattilaa.
 Tapaus ei ollut ainoa laatuaan, eikä se ollut ihme. Vaaleissa jaettiin valtaa ja istuvat kansanedustajat pyrkivät pitämään asemastaan kiinni.
 Samalla asetelma korosti miesten ja naisten vastakkainasettelua, koska istuvat kansanedustajat olivat voittopuolisesti miehiä ja naiset pyrkivät aikaisempaa useammin eduskuntaan.
 Väänäsen ja Työläjärven kaltaisten esikuvien nousu valtakunnan politiikkaan oli tärkeää sukupuolten tasa-arvon näkökulmasta. Naisedustajat loivat latua uusille tulokkaille ja totuttivat äänestäjiä ajatukseen naisehdokkaista.
 Onko Suomi nyt tasa-arvoinen?
 Forsgrén ja Työläjärvi puhuvat hyvin eri tavalla sukupuolten välisestä tasa-arvosta. Forsgrén määrittelee itsensä feministiksi, jota Työläjärvi puolestaan vierastaa.
 – Tämä johtuu siitä, että olen ikäluokkaa, joka tuntee vanhan työväen naisasialiikkeen. Se oli käytännönläheistä ja yksilöityihin parannusehdotuksiin perustuva liike, jolla oli kykyä viedä asioita läpi, Työläjärvi sanoo.
 Työläjärven mukaan feminismillä on ollut historiassa paikkansa. “Sovinismi sai siitä voimakkaan vastapuolen” ja Me Too -kampanja on jatkanut perustellusti taistelua.
 – Feminismi korostaa sukupuolta. Toivon, että yhteiskunnallisia rakenteita kuten syntyperää, taloudellista ja sosiaalista asemaa sekä koulutusta tarkasteltaisiin myös tässä yhteydessä.
 Työläjärven mukaan heikossa asemassa olevilla miehillä ja naisilla menee Suomessa yhtä huonosti. Paremmassa asemassa olevilla taas menee yhtä hyvin.
 Ministeri Pirkko Työläjärven mukaan sukupuolen lisäksi pitäisi yhteiskunnassa kiinnittää huomiota muun muassa ihmisten taloudelliseen ja sosiaaliseen tilateeseen. Näiden tekijöiden kautta voidaan hänen mukaansa purkaa rakenteellisia ongelmia. Nella Nuora / Yle
 Siksi olisi tärkeää, että poliitikot puuttuisivat nimenomaan asumis- ja elinkustannuksiin sekä palveluihin.
 Forsgrén puolestaan näkee, että Suomessa riittää vielä paljon kehitettävää myös sukupuolten välisissä eroissa. Seuraavalla hallituskaudella pitäisi ainakin pureutua perhevapaauudistukseen ja translakiin.
 – Toivoisin, että seuraava hallitus tekisi tasa-arvo-ohjelman, joka ottaisi huomioon politiikan eri osa-alueet, Forsgrén sanoo.
 Myös Työläjärven mukaan yhteiskunnassa pitäisi kiinnnittää enemmän huomiota sukupuolten väliseen palkkatasa-arvoon.
 Molemmat taitavatkin puhua samasta asiasta hieman eri nimillä.
 Juttua muokattu:
 27.1. klo 11.50: Jutusta on poistettu grafiikka. Grafiikassa miesten ja naisten äänestysosuudet olivat väärinpäin.
 27.1. klo 13.15 juttuun on lisätty grafiikka, jossa miesten ja naisten äänestysosuudet ovat oikein.
 Lue lisää:
 Naiset rynnivät eduskuntavaaleihin ehdolle – "Ehdokkaiden miesvaltaisuus on ollut krooninen ongelma"

Pirkko Työläjärvi käytti kykyjään "kuin mies" ja sai kiitosta - Miksi miehet yhä äänestävät valtaan miehiä?


Summary: Viides jäänmurtaja lähti tänä vuonna liikkeelle pari viikkoa aiemmin kuin viime vuonna.

Arctian jäänmurtaja Sisu lähti jäänmurtoon Perämerelle Helsingin Katajanokalta sunnuntaina aamuyhdeksän aikaan. Sisu on kuluvan talven viides avustustyöhön lähtenyt jäänmurtaja.
 Otso, Kontio ja Polaris ovat matkanneet jo aiemmin Perämerelle meriliikennettä avustamaan. Voima lähti jäänmurtoon lauantaina itäiselle Suomenlahdelle.
 Nyt matkaan lähtenyt Sisu avustaa meriliikennettä pääasiallisesti Kokkolan, Pietarsaaren ja Kalajoen alueella.
 Tänä vuonna viides jäänmurtaja lähti jäänmurtoon pari viikkoa aiemmin kuin viime vuonna. Viime vuonna viides jäänmurtaja lähti Katajanokalta helmikuun 10. päivä.

Jäänmurtaja Sisu suuntaa Perämerelle – liittyy Otson, Kontion ja Polariksen seuraan


Summary: Moni keihäänheittäjä loukkaa heittokätensä. SM-hopeaa heittänyt Toni Keränen toipuu kyynärvarren jänneleikkauksesta.

Tästä on kyse Keihäslupaus Toni Keränen valmistautuu tulevaan kauteen kyynärpäävamman jäljiltä. Keräsen heittokäsi leikattiin syksyllä 2018. Vamma oli keihäänheittäjille varsin yleinen kyynärvarren sisemmän sivusiteen katkeaminen.
 Nuori keihäslupaus  Toni Keränen  aloittaa punttisalilla lämmittelyn päivän sisäharjoitusta varten. Ulkona kärvistellään pakkasessa, mutta ajatukset Keräsellä ovat jo lähestyvässä kilpailukaudessa.
 Limingan Niittomiesten nuori keihäslupaus kiskaisi rikkinäisellä kädellä yllätyshopean vuoden 2018 Kalevan kisoissa Jyväskylässä.
 Toni Keräsen kyynärpään sisemmän sivusiteen jänne repesi jo kesällä 2017. Lopulta jänne meni kokonaan poikki huhtikuussa 2018. Keränen kilpaili viime kesän rikkoutuneella kädellä. Tämän salli se, että katkennut jänne ei aiheuttanut kipua.
 Heittokäteen tehty leikkaus on ortopedian ja liikuntalääketieteen erikoislääkäri  Tapio Kallion  mukaan keihäänheittäjille tyypillinen. Kallio pitää Keräselläkin ilmennyttä käsivammaa turhankin yleisenä.
 – Keihäänheitossa kyynärnivel voi vaurioitua jopa yhdestä heitosta. Nivel kuormittuu räjähtävässä suorituksessa. Leikkauksella korjataan syntynyt vika, mutta yhtä tärkeää on muuttaa heittotekniikkaa niin, että uusia vammoja ei enää synny.
 Toni Keräsen oikean ranteen jänne siirrettiin kyynävarren sivusiteen tilalle. Timo Nykyri / Yle
 Leikkauksessa potilaan nivelkudos korvataan toisella jänteellä. Keräsen kohdalla jänneleikkauksessa hänen omasta ranteestaan siirrettiin toinen, vahvempi jänne tilalle ja se liitettiin kyynärvarren sivusiteen paikalle. Nyt paikkojen pitäisi kestää.
 – Paras varaosa löytyy omista kudoksista. Elimistöstämme löytyy hyviä varaosia useasta kohtaa. Kädestä lähin paikka, mistä sopiva varaosa on otettavissa, on ranteen koukistajajänne, Kallio kertoo.
 Keränen on tyytyväinen kätensä tämän hetkiseen kuntoon.
 – Leikkauksen jäljiltä käsi on kuntoutunut hyvin ja mikä parasta, leikkaus onnistui täysin. Muuten olen harjoitellut normaalisti, mutta vielä en uskalla keihääseen koskea. Ehkäpä parin viikon sisään käynnistyy jo heittoharjoitukset.
 – Toivotaan, että vammakierre on ohi, Keränen jatkaa.
  Valmentaja luottaa menestykseen
 Kesällä 21 vuotta täyttävää Kerästä on valmentanut vuodesta 2017 mies keihäslegenda Tero Pitkämäen taustajoukoista,  Hannu Kangas . Tämä on huojentunut siitä, että käden korjausleikkaus onnistui hyvin.
 – Tonin kuntoutuminen ja palautuminen leikkauksesta on edennyt suunniteltua nopeammin. Mies on jo 95 prosenttisesti kunnossa.

 Keränen on pystynyt tekemään heittoharjoitteita keihäänheiton harjoituspallolla eli möykyllä.Keihääseen kosketaan kun aika on oikea.
 – On ollut hieno seurata, että Toni on yhdistänyt kuntoutuksen ja harjoittelun. Ei ole kiirehdetty turhaan, vaan tehty määrätietoisesti töitä kesää ajatellen.
 – Täytyy muistaa, että kyynärpään täytyy kestää vähintään seuraavat kymmenen vuotta, Kangas jatkaa.
 Valmentaja luottaa täysin siihen, että Keräsen potentiaali tulee esille, kun heittokäsi on nyt saatu kuntoon.
 – Näen, että hän on ehdottomasti yksi lahjakkaimmista kotimaisista heittäjistä tällä hetkellä, mutta paljon on vielä tehtävää fyysisellä puolella. Myös räjähtävä nopeus täytyy saada paremmin esille.
 "Kyllä tästä vielä heittokäsi tulee"
 Kun Toni Keräsen kyynärpään sisempi sivuside ensin repeytyi ja lopulta katkesi, oli miehen ensimmäinen ajatus, että se laitetaan kuntoon kilpailukauden 2018 jälkeen. Keihäänheiton lopettaminen ei käynyt edes mielessä.
 – Koko ajan ajatus oli ja on edelleen, että kyllä tästä vielä heittokäsi tulee. Pakko sanoa, että uran jatkuminen ei pelottanut, Keränen sanoo.
 Ajatusta uran jatkumisesta auttoi se, että Keräsen jännevamma on varsin yleinen keihäspiireissä.
 – Mitä olen heittäjäkonkareilta kuullut, niin he sanovat, että jossain vaiheessa leikkaus tehdään melkein kaikille. Parempi vaan, mitä aikaisemmin leikataan.
 Toni Keräsen kyynärvarren arpi muistuttaa tehdystä leikkauksesta. Timo Nykyri / Yle
 Nyt Keränen tekee voimaharjoittelua pitkän tähtäimen suunnitelmalla. Tavoite on tehdä iso harppaus keihäskartalla seuraavien kolmen, neljän vuoden aikana. Yli 80:n metrin ylitys on seuraavana vuorossa.
 – Ennätystä lähdetään parantamaan, se on selvä, Keränen sanoo.
 Kalevan kisojen hopea irtosi tuloksella 78,86, mikä oli kolmisen metriä enemmän kuin aiempi ennätys.
 Oliver Helanderin  ohella Suomella on hyvä tilanne keihästoivojen suhteen. Keränen laskeskelee, että toistakymmentä potentiaalista 80 metrin ylittäjää kärkkyy paikasta auringossa.
 – On erittäin hyvä tilanne, että keskinäinen kilpailu kirittää meitä nuoria heittäjiä. Kilpailu vie eteenpäin, Keränen muistuttaa.
 Jos on kilpailutilanne tiukka kotimaassa, on se sitä vielä enemmän globaalisti. 80:n metrin ylittäjiä löytyy yli 30:stä maasta.
 Lue myös:
 Suomen keihästoivo paransi ennätystään kolme metriä kyynärpään sivuside poikki: "Tässä ei ole mitään menetettävää"
 Uudella keihäslupauksella sellaiset kaaret, että kenttäkin käy ahtaaksi

Keihäslupaus Toni Keränen rakentaa uutta nousua käsileikkauksen jäljiltä – jänne katkesi, varaosa löytyi ranteesta


Summary: Nicolás Maduron hallinto poisti tiukan aikarajan Yhdysvaltain diplomaattien poistumiselle.

Venezuelan presidentti  Nicolás Maduro  ei aio suostua  EU-maiden eilen esittämään vaatimukseen , jonka mukaan Venezuelassa on järjestettävä uudet vaalit kahdeksan päivän kuluessa.
 Hän sanoi CNN Turk -uutiskanavan haastattelussa, että kyseessä on uhkavaatimus, jollaisia kukaan ei voi antaa Venezuelalle.
 Yhdysvaltojen ja Venezuelan välinen jännite sen sijaan laski aavistuksen verran, kun presidentti Nicolás Maduron hallinto ilmoitti sallivansa Yhdysvaltain diplomaatit jatkossakin maaperällään.
 Aikaraja umpeutui lauantaiyönä
 Yhdysvaltain ja Venezuelan välinen nokittelu alkoi kiihtyä keskiviikkona, kun Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  tunnusti oppositiojohtaja  Juan Guaidón  Venezuelan presidentiksi.
 Myöhemmin samana päivänä Maduro ilmoitti katkaisseensa diplomaattiset suhteet Yhdysvaltoihin. Hän antoi amerikkalaisdiplomaateille 72 tuntia aikaa poistua maasta.
 Yhdysvallat ilmoitti edustajiensa jäävän maahan, koska käskyä ei esittänyt Washingtonin tunnustama hallinto.
 Aikaraja diplomaattien poistumiselle umpeutui myöhään lauantai-iltana.
 Auringon laskiessa Venezuelassa maan ulkoministeriö perui poistumismääräyksen ja asetti sen sijaan kuukauden mittaisen neuvotteluajan. Tänä aikana Maduron hallinto haluaa luoda Yhdysvaltain ja Venezuelan välille järjestelyn, jossa suurlähetystöt korvataan maita edustavilla toimistoilla.
 Yhdysvalloilla ja Kuuballa oli samankaltainen järjestely vuosikymmeniä aina vuoteen 2015 saakka. Tuolloin  Barack Obaman  hallinto palautti diplomaattiset suhteet kommunistien johtamaan saarivaltioon.
 Yhdysvaltain ulkoministeriö ei ole vahvistanut tai muutoin kommentoinut Venezuelan eilistä linjausta. Ulkoministeriö on ainoastaaan toistanut, että henkilöstön turvallisuus on sille tärkeintä ja ettei Yhdysvallat aio sulkea suurlähetystöään.
 Lue lisää:
 Jyrkän linjan diplomaatti luotsaamaan Yhdysvaltain Venezuela-politiikkaa – Elliott Abrams vähätteli ihmisoikeusrikoksia ja valehteli kongressille
 Venezuelassa suurmielenosoituksia Maduron hallintoa vastaan – Maduro katkaisi diplomaattisuhteet Yhdysvaltoihin

Venezuelan Maduro viittaa kintaalla EU-maiden vaalivaatimuksille, mutta sallii Yhdysvaltojen diplomaattien jäädä maahan


Summary: 20-vuotias suomalaismies on malesialaisten tiedotusvälineiden mukaan kadonnut tiistaina.

Lomamatkalla Malesiassa oleva 20-vuotias suomalaismies on kateissa Tiomanin saarella, kertovat malesialaiset tiedotusvälineet. Niiden mukaan mies katosi tiistaina.
 Malesialaisviranomaisten mukaan miehen etsinnät aloitettiin tämän tuttavan tehtyä katoamisilmoituksen poliisille. Etsinnöissä on mukana muun muassa palomiehiä ja poliiseja.
 Miehen oli tiettävästi aikomus vierailla turistien suosimilla Kampung Asahin vesiputouksilla ja tavata tuttavansa tämän jälkeen. Tuttavan palattua tiistaina töistä suomalaismies oli poissa, mutta hänen tavaransa olivat edelleen tuttavan kotona.
 Kun suomalaismiestä ei kuulunut takaisin, tuttava teki katoamisilmoituksen lauantaina. Pelastusviranomaisten mukaan etsinnät aloitettiin pian tämän jälkeen.
 Tioman on saari Etelä-Kiinan meressä Malesian itärannikolla.
 Suomen ulkoministeriö selvittää asiaa.
 Yle Uutisgrafiikka
 Malesialaismedian mukaan kymmenet ihmiset saarella, mukaan lukien pelastushenkilöstö ja vapaaehtoiset sekä koirapartiot, ovat sunnuntaina osallistuneet miehen etsintöihin. Ne alkoivat jo edellispäivänä pienellä ryhmällä.

Lehti: Suomalaisturisti kateissa Tiomanin saarella Malesiassa – Ulkoministeriö selvittää asiaa


Summary: Kamelien kauneuskisoissa huijataan esimerkiksi botoxilla.

Saudi-Arabiassa kamelit kisaavat paitsi nopeudessa myös kauneudessa. Kauniina pidetään suurta kamelia, jonka huulet roikkuvat.
 – Eräs eläinlääkäri oli myöntänyt antaneensa botoxia ja sitä myös löydettiin kotietsinnässä. Vilppiä oltiin osattu epäillä, koska kamelien huulet olivat halvaantuneet, eläinlääkäri  Markus Kiili  kertoo. Samaan tavoitteeseen on päästy myös katkomalla kamelien huulihermoja, mikä vaikeuttaa huulilla ruokansa hamuavan eläimen elämää koko sen loppuiän.
 Epäilys on, että kameleihin ruiskutetaan myös silikonia.
 – Päästä yritetään saada mahdollisimman iso. Mitä isompi, sen parempi, Kiili kuvaa kamelien kauneusstandardia.
 Äkäslompolossa yksityistä eläinklinikkaa pitävä Kiili kuuli kamelien kauneuskirurgiasta ensi kerran viime kesänä. Facebookissa kiersi ilmoitus, jossa etsittiin miespuolista eläinlääkäriä eläinklinikalle Riadiin. Tehtävänä olisi kehittää menetelmät operoidun kamelin erottamiseksi luomukamelista. Kiili innostui ilmoituksesta saman tien.
 – Minusta kamelit ovat hienoja eläimiä, jotka kestävät ihan uskomattomia olosuhteita. Kiinnosti lähteä tutustumaan lajiin.
 Elävä esimerkki sopeutumiskyvystä seisoo parin metrin päässä Kiilistä. Konijänkän eläintilan Hilma-kameli rouskuttaa ruokaansa viidentoista asteen pakkasessa ja käy välillä hamuamassa aidan yli Kiilin toppatakin hihaa.
 Kauneusdopingin testaus alkutekijöissään
 Kamelien kauneusvilppi sai saudihovin vaatimaan testausta, ei niinkään eläimen kärsimyksen vaan taloudellisen vedätysmahdollisuuden vuoksi, Kiili kertoo.
 – Hyvä kameli maksaa pari miljoonaa ja sen pitää saada yhtä hyviä jälkeläisiä. Jos huulet on muilla keinoin korjattu, niin ne ominaisuudet eivät periydy.
 Kauneusdopingin voisi todennäköisesti todistaa lämpökameran ja ultraäänilaitteen avulla.
 – Silikoni näkyy lämpökamerassa kylmänä, koska siinä ei veri kierrä. Ultraäänilaitteessa taas näkyisi arpikudos, jota syntyy jokaisesta injektiosta. Myös verikokeilla voitaisiin ehkä löytää aineita tai niiden synnyttämiä vasta-aineita.
 Kiili pohdiskelee kuvantamismahdollisuuksia lumisateessa Yllästunturin juurella. Saudi-Arabian viisumi on taskussa, mutta Kiili ei ole päässyt vielä lähellekään Riadia.
 – Kun elokuussa sovimme työstä, minulta kysyttiin pääsenkö tulemaan seuraavalla viikolla, Kiili muistelee. Tarkoitus oli saada testit käyttöön suurissa, Saudi-Arabian perustajan, kuningas Abd al-Azizin nimeä kantavissa kamelikilpailuissa. Viisumirumba vei kuitenkin pari kuukautta ja kun viisumi viimein lokakuussa saapui, työnantajan puolella oli kiire yllättäen loppunut.
 Marraskuuksi suunnitellut kamelikilpailut kerrottiin siirretyn helmikuulle, mutta vielä joulun allakaan ei ollut tietoa kilpailun järjestelyistä.
 – Eilen huomasin, että netissä oli tuloksia, joten ilmeisesti kilpailut on kuitenkin järjestetty, Kiili ihmettelee.
 "Asiat muuttuivat hankalaksi"
 Alussa selviltä tuntuneet työkuviot muuttuivat epämääräisiksi suurin piirtein samoihin aikoihin, kun maailmaa havahdutti sauditoimittaja Jamal Khashoggin häikäilemätön murha Saudi-Arabian Istanbulin suurlähetystössä.
 – Ajattelen, että nämä asiat liittyvät toisiinsa, koska sen jälkeen asiat menivät hankalaksi, Kiili pohtii.
 – Murhasta seurasi erimielisyyttä hovin sisällä ja jos on kovasti erimielisyyttä, niin tuskin silloin harrastetaan yhdessä. Hovin harrastushan tämä kamelitouhu on.
 Testejä riadilaiselta eläinklinikalta oli pyytänyt ja maksumieheksi ilmoittautunut hovia edustava kameliklubi, joka ei Kiilin käsityksen mukaan ole vieläkään allekirjoittanut sopimusta eläinklinikan kanssa.
 – Nyt en yhtään tiedä, menenkö sinne vai en, Kiili toteaa. Hän arvelee lähtevänsä matkaan aikaisintaan syksyllä siinä tapauksessa, että kamelikisat järjestetään vuoden päästä ja testausta yhä pidetään tärkeänä.
 Siihen asti työtä riittää omalla vastaanotolla, kotitalon kellarissa Kuertunturilla. Siellä hoidetaan muun muassa Lapin matkailun tärkeitä kausityöläisiä eli rekikoiria.

Lappilaiseläinlääkäri palkattiin kitkemään kamelien kauneuskirurgiaa Saudi-Arabiaan, mutta toimittajamurha sekoitti matkasuunnitelmat


Summary: Vaurioiden korjaaminen kestää koko sunnuntain.

Riihimäen kautta kulkeva junaliikenne myöhästelee kaapelivaurion takia, rataliikennekeskuksesta kerrotaan.
 Myöhästymiset ovat noin 15–30 minuuttia.
 Kaapeleiden kerrotaan katkenneen viime yönä ratatöiden yhteydessä. Vaurioiden korjaaminen kestää arvion mukaan koko sunnuntain.

Katkenneet kaapelit hidastavat junia Riihimäellä


Summary: Annemari Kivimäki soitti lastenhaitarilla ja Jouko Kyhälä erikoishuuliharpulla itsensä tohtoriksi.

Jos tohtoriksi väitellään usein tekemällä useita artikkeleita tieteellisiin julkaisuihin, kulkee musiikin tohtorin taiteellinen väitöstyö omalla tavallaan.
 Musiikin tohtori  Anne-Mari KIvimäki  loi Perinnelaboratorion, jossa työsti kuutisen vuotta karjalaista haitarimusiikkia.  Jouko Kyhälä  perehtyi taiteellisessa tohtorintutkinnossaan huuliharpun historiaan ja sielunelämään.
 Suurin ponnistus molemmilla oli konserttisarjan luominen. Tässä jutussa Kivimäki ja Kyhälä kertovat hieman erilaisesta tutkimuspolusta ja sen merkityksestä omalle taiteilijauralleen.
 Taideyliopiston Sibelius-Akatemiasta  väitelleet musiikin tohtorit  sijoittuvat monelle alalle. Osa jatkaa tutkijoina ja opettajina, mutta joillekin se on tapa etsiä uutta ulottuvuutta taiteen tekemiseen.
 Lähdin Iljan matkalle 1900-luvun alun Suistamoon.  Anne-Mari Kivimäki
 Anne-Mari Kivimäki  rakensi viiden konsertin sarjan, jossa taustalla oli edesmenneen karjalaisen haitarinsoittaja  Ilja Kotikallion  (1894–1961) elämä rajan taakse jääneellä Suistamolla.
 KIvimäki on pitkään työskennelyt Puhti-duossa tanssija  Reetta-Kaisa Ileksen  kanssa ja yksi osa sarjaa oli Puhdin toteuttama Pahan laulu.
 Loput konsertit tutkintoon Kivimäki teki joko esiintymällä soolona, esiintymisryhmänä tai orkesterin kanssa. Niistä haitari-trancea soittava Suistamon Sähkö -yhtye keikkailee tänä vuonna niin Suomessa kuin ulkomailla.
 Kivimäen työn keskeisin käsite on Perinnelaboratorio, joka syntyi taiteellisen tutkimuksen aikana välineeksi yhdistää perinne ja taiteilijan uteliaisuus ja uudet haitaritrance-sävellykset.

 Tuore tohtori sovelsi tutkielmassaan mikrohistoriaa, etnografiaa ja kuviteltuja kenttäretkiä tutkimusaineiston tarkasteluun ja Suomen Kirjallisuuden Seuran (SKS) arkistoaineiston kanssa työskentelyyn.
 Kuvitellut kenttäretket on Sibelius-Akatemian kansanmusiikkiosaston entisen professori  Heikki Laitisen  luoma käsite. Anne-Mari Kivimäki matkasi sadan vuoden taakse kuunnellessaan SKS:n arkistoäänitteitä.
 – Laitoin silmät kiinni. Lähdin Iljan matkalle 1900-luvun alun Suistamoon.
 – Kuvittelin, miten haitari soi, miten tanssijat tanssi, mitä syötiin, mikä se kulttuuri oli, mitä se elämänmeno oli, Anne-Mari Kivimäki kertoo.
 Syntyi siis monitaiteisia konsertteja, joissa oli mukana tanssia ja muita taiteenlajeja.
 Sama linja on Kivimäen ja tanssija Reetta-Kaisa Ileksen  Puhti -duossa, joka on heidän oman määritelmänsä mukaan hullun koheltavaa, välillä herkistyvää, iloista ja paatoksellista tanssijan ja muusikon yhteistyötä.
 En juuri ollenkaan lähtenyt matkimaan Ìlja Kotikallion haitarinsoittoa.  Anne-Mari Kivimäki
 Suistamo on nykyään miltei kadonnut, mutta elää vielä evakoiden muistojen Karjalassa. Kivimäki kävi tutustumassa myös nykyiseen Suistamoon.
 – En juuri ollenkaan lähtenyt matkimaan Ìlja Kotikallion haitarinsoittoa. Lähdin enemmän sinne kuvitteellisen kenttäretken tutustumismatkalle miettimään, millainen se minun Suistamoni on ja tuon sen Suistamon tähän päivään.
 – Karjalan kaipuusta, muistosta, sodasta, myös ilosta ja rakkaudesta lähdin tekemään ja siihen juuri liittyy vahvasti mikrohistoria tieteellisesti ajatellen, tuore tohtori sanoo.

 Oman haasteensa konserttisarjaan antoi soittimeksi valittu venäläinen neuvostoaikainen lastenhaitari Notka eli suomennettuna pieni nuotti.
 Notka on venäläinen lastenhaitari, joka ei juuri kestää kovaa soittamista. Markku Sandell / Yle
 – Päätin sitten vaan jääräpäisesti, että teen tohtoritutkinnon tällä.
 Notka ei ole mikä tahansa Es-vireinen kaksirivinen haitari, vaan pahvipalkeet ja oudot näppäimet tekevät soittamisesta haasteellista.
 – Päätin, että teen tällä tätä omaa karjalalaista musiikkiani niiden Iljan tarinoiden pohjalta. Niin mä hemmetti soikoon vetäsin sen koko viisi konserttisarjaa sillä. Minulla on ehkä noin 25 näitä haitareita, kun ne hajoaa jatkuvasti, musiikin tohtori Anne-Mari Kivimäki selittää
 Luova työ on Kivimäelle omanlaisensa leikkikenttä.
 – Varmasti ollaan jokainen omassa unelma-ammatissa, kun saadaan leikkiä asioilla ja Notkalla ja vielä viihdytään kaikki.
 Huuliharpun kiehtova maailma
 Huuliharppuyhtye  Sväng  oli tohtori Jouko Kyhälän laboratorio taiteellista väitöstutkimusta tehtäessä. Kyhälä keräsi tietoa tästä hyvin yleisestä soittimesta ja päätyi huuliharpun perässä Saksaan ja Yhdysvaltoihin alan mestareiden pariin.
 Hänen kohteenaan oli juuri soitin itse ja sen historia ja käytön laajentaminen.
 – Musiikkinani oli suomalainen kansanmusiikki kaikilta aikakausilta eikä se, mikä on huuliharpun lyhyt historia 1800-luvun puolivälistä eteenpäin ja työkaluna huuliharppu, Kyhälä kuvailee uraauurtavaa työtään.
 Jouko Kyhälä ja harmonetta. Markku Sandell / Yle
 Hän etsi tietoja huuliharpusta ja sen käyttötavoista. Jo 1990-luvulla oli alkanut tutkimus soittimen erityispiirteistä ja mitä tapahtuu fysikaalisesti, kun huuliharppua soitetaan.
 Huuliharpussa on Kyhälän mukaan muista soittimista poikkeavia ominaisuuksia.
 – Kahden ääntä tuottavan kielen yhtä aikaa soiminen mahdollistaa taivuttamisen eli sävelkorkeuksien tuottamisen, mitä ei ole viritettynä siihen soittimeen, musiikin tohtori avaa huuliharpun salaisuuksia.
 Jos Anne-Mari Kivimäki matkasi kuvitteellisilla kenttämatkoillaan Karjalaan, lähti Kyhälä vastaaville matkoille vanhoihin häihin ja niiden maisemaan etsiessään tietoa improvisaatiosta. Miten soittaja jaksoi monta päivää peräkkäin.
 – Kun yksi pelimanni soittaa kolme vuorokautta putkeen, niin luultavasti hänen on pakko improvisoida. Tein tällaisen olettamuksen, että minkälaisen metodin kehitän, että pystyn improvisoimaan tässä viitekehyksessä.
 Siinä voi kaivaa esiin sen kaiken vähän tiedon, mitä meillä on historiasta ja sen jälkeen panna mielikuvitus siihen päälle.  Jouko Kyhälä
 Kyhälä pitää taiteellista tohtorintutkielmaa Kivimäen tapaan hienona leikkikenttänä, jossa metodina on taiteellinen tutkimus, artistic research. Se tarkoittaa, että tutkitaan niitä asioita, mitä tapahtuu siinä taiteentekemisen prosessissa.
 – Siinä voi kaivaa esiin sen kaiken vähän tiedon, mitä meillä on historiasta ja sen jälkeen panna mielikuvitus siihen päälle, Kyhälä hehkuttaa.
 Konsertit ovat osa tutkimusta. Ne eivät ole tuloksia, vaan ikäänkuin mahdollisuuksia kokeilla sitä asiaa mitä tutkii.
 Ainut ammattimainen harmonetan soittaja
 Jouko Kyhälän harmonetta on harvinainen huuliharppu, jota valmistettiin 50- ja 60-luvuilla. Harmonetan teko lopetettiin, kun valmistaja kyllästyi korjaamaan mutkikkaita soittimia.
 – Harmonetta on 50-luvulla tehty keksintö, jossa on 72 pienenpientä kieltä ja 93 pienenpientä ruuvia, jotka pitää avata, että pystyy niitä virittämään, Kyhälä kuvailee.
 Hän sai ostettua itselleen viisi harmonettaa, joista kaksi kulkee keikoilla ja kolme odottaa kotona virittämistä. Soitin mahdollistaa kuitenkin hankaluudestaan huolimatta monipuolisen ohjelmiston kansanmusiikista klassiseen.
 Huuliharppuyhtye Svängissä on mukana kolme muuta soittajaa ja bändin taidot ovat kehittyneet 15 vuoden aikana.
 Harmonetan virittäminen on oma taiteenlajinsa. Petri Kivinen / Folklandia
 – Väittäisin, että ilman tätä tohtorintyötä Sväng olisi ihan jossain muualla. Ehkä me soitettaisiin jotain hieman yksinkertaisempaa ja vähemmillä keinoilla.
 Aluksi ohjelmistossa oli suomalaista ja balkanilaista kansanmusiikkia. Nyt Sväng on levyttänyt Chopinia ja Sibeliusta.
 – Ensimmäiset loikkaamiset kansanmusiikista oli, kun meitä pyydettiin Ranskaan, että tehkää Chopin-ohjelmisto 2010.
 Se oli sysäys uuteen suuntaan ja Kyhälän ymmärrys huuiharppuyhtyeen mahdollisuuksista kasvoi.
 Esikuvana ollut romanialainen Trio Polyfonica soitti vain kansanmusiikkia ja aiempina vuosikymmeninä huuliharppuyhtyeet olivat vaudevilleteattereiden vakiokalustoa. Nuo yhtyeet soittivat viihdemusiikkia, virtuoosinumeroita ja kevyttä jazzia.
 Sväng keikalla. Petri Kivinen / Folklandia
 Chopinin pianopartituureja sovittaessaan Kyhälä oivalsi, että hänellähän on käytössään miltei sinfoniaorkesteri.
 – Vasurin kolme sormea on tossa bassohuuliharppu. Peukalo, etusormi ja pari muuta sormea, ne on harmonetta ja miten ne jaetaan tänne ylös.
 – Yllättäen aukesi se, että meillä on orkesteraalinen sointi, koska meidän taajuudet ulottuvat 40 hertsistä sinne liian korkealle. Samalla tavalla kuin orkesterissa me pääsemme yhtä matalalle ja korkealle, Kyhälä kertoo.
 Ilman vuosien harjoittelua ja puurtamista klassisen musiikin soittaminen ei Svängiltä onnistuisi.
 – Aluksi piti miettiä, voidaanko me soittaa. Nyt me tehdään ensin sovitus ja opetellaan soittamaan. Näin se pitää mennä, Jouko Kyhälä hehkuttaa.
 Tohtorintutkinto auttoi uusiutumaan
 Jos huuliharppuyhtye Sväng ei olisi kehittynyt nykytasolleen ilman Kyhälän tutkimustyötä, niin myös Anne-Mari Kivimäki sanoo löytäneensä uusia ilmaisutapoja tohtorintutkintoa tehdessään.
 Kysymykseen miksi sinusta piti tulla tohtori, Anne-Mari Kivimäki ei anna vastausta, mutta Puhti-duon työstämät eri esitykset ehkä kertovat jotakin.
 – Tohtorintutkintosarjahan tuotti minulle ja myös Puhdille yhden uuden esityksen eli  Pahan laulu , mikä on nähty esimerkiksi Folklandia-risteilyllä.
 Esitys sai ristiriitaista palautetta. Joidenkin mukaan Pahan laulua ei saisi ollenkaan esittää kansantanssi- tai kansanmusiikkiareenoilla. Toiset taas pitivät sitä risteilyn parhaana keikkana.
 Teatteria, tanssia ja musiikkia yhdistyy Puhdin ja Kivimäen teoksissa runsaasti. Tämän vuoden Folklandialla nähty Puhdin ja Kuolion esitys herätti myös ristiriitaisia tunteita.
 – Aika vapaalla linjalla Puhti et Kuolio esitys vedettiin. Ehkä tämä koko tohtorintutkinto on antanut minulle vapauksia, että anna mennä. Jotkut tykkää, jotkut ei, Anne-Mari Kivimäki sanoo.
 Puhti ja Kuolio keikalla. Anne-Mari Kivimäki soittaa etualalla. Markku Sandell / Yle
 Keikalla Kivimäki soitti paitsi kaksirivistä haitaria myös pientä kosketinsoitinta.
 – Se on joku tällainen 80-luvun lasten Casio. Haastoin kollegani  Eero Grundströmin  konemusiikissa. Heheh. Ja konekiskaani tultiin kuvaamaan keikan jälkeen, soittaja naurahtaa.
 Yhteistä Anne-Mari Kivimäelle ja Jouko Kyhälälle on, että taiteellisen tohtorityön myötä he ovat löytyneet uusia ilmaisumuotoja. Ne ovat taas saaneet yleisönkin innostumaan, mikä on esiintyvälle taiteilijalle oleellista.
 – Artistina ja taiteilijana todella pääsin uusiutumaan ja luomaan uutta. Se, että pitää laittaa mielikuvitus peliin, niin silloin tulee varmasti ja toivottavasti luotua jotain uutta ja mielenkiintoista, ettei jumitu paikallaan, Kivimäki sanoo.
 Jouko Kyhälä jatkaa samaan tapaan taiteellisen tutkimuksen tavoitteista ja mahdollisuuksista. Hänen mukaansa lopputulos on kuitenkin se, että tutkimus hyödyttää paitsi omaa uraa ja tekemistä myös uusiutumista.
 Hyötyä kertyy myös muille taiteentekemisen yhteisössä. Kyhälän mukaan hänen keräämänsä tieto näkyy siinä, miten nuoret nykyään soittavat huuliharppua ja miten soittamista opetetaan.
 – Sellainen itsekkyydestä lähtenyt tarve kehittyä johtaa yhteiseen tietoon. Mielestäni on tutkimuksen olennainen ydin, että se hyödyttää ihmiskuntaa, Kyhälä kiteyttää myös taiteellisen tutkimuksen tarkoituksen.
 Lue myös:
 Ärsyttääkö perinnemusiikki? Näiden kansanmusiikkiyhtyeiden tyyli sopii myös perinneallergisille
 Karvalakkikelit eivät hidasta Taidebussin menoa – video
 Jouko Kyhälä ja jyrkät portaat Svängin soundiin
 Juttu on osa "10 kertaa tieteestä" -sarjaa, jossa esitellään suomalaista tutkimusta. Aiemmin sarjassa on julkaistu alla olevat jutut:
 "Haukuttiin patalappuprofessoriksi" – käsityötiede on monelle outo
 Geeneissämme piilottelee tuntemattomia esi-isiä – tutkijoiden mukaan niitä voi löytyä useita
 Laaja korkeakouluverkosto vai muutama huippuyliopisto? Helsingin yliopiston rehtori haluaa valtiolta päätöksiä
 Lähiluonnossamme voi elää valtava tuntematon eliömaailma – suomalaistutkimus tuo uutta tietoa kasvien tuntemattomista viruksista
 Kun matematiikan perustutkimukselle yllättäen lahjoitetaan kolme miljoonaa euroa, on syytä kysyä miksi – mutta kaikkea ei voi laskemalla ennakoida
 Kantasoluista syntyy eläviä kudoksia – suomalainen huippututkimus yhdistää biologiaa, teknologiaa ja lääketiedettä, jotta löydettäisiin uusia keinoja sairauksien hoitoon

Haitarilla tai huuliharpulla tohtoriksi – kuvitteelliset kenttäretket menneeseen Karjalaan synnyttivät jopa trance-musiikkia


Summary: Palkittu toimittaja työskenteli pitkän uransa aikana useissa suomalaisissa tiedotusvälineissä.

Toimittaja  Olli Ainola  on kuollut,  kertoo Iltalehti . Lehden mukaan Ainola menehtyi sunnuntaina vaikean sairauden uuvuttamana 60-vuotiaana.
 Ainola työskenteli sekä toimittajana että esimiehenä muun muassa Iltalehdessä, Yleisradiossa ja Helsingin Sanomissa. Hän voitti uransa aikana useita palkintoja journalistisesta työstään.
 Ainola oli perehtynyt erityisesti politiikan ja talouden aiheisiin. Viime vuodet hän työskenteli Iltalehden erikoistoimittajana.
 – Ollin merkitys oli valtava paitsi Iltalehdelle myös koko suomalaiselle politiikan journalismille, sanoo vastaava päätoimittaja  Erja Yläjärvi  Iltalehdessä.
 Lue myös:   Iltalehden erikoistoimittaja Olli Ainola on kuollut (Iltalehti)

Iltalehti: Toimittaja Olli Ainola on kuollut