Summary: Tallinnalaisten puuhamiesten mielestä Viro tarvitsee ristilipun ja uuden kansainvälisen nimen. Entinen presidenttikin on samoilla linjoilla.

Työkseen paljon matkustavat virolaiset törmäävät ulkomailla jatkuvasti samaan ennakkoluuloon: Viro mielletään osaksi Itä-Eurooppaa – eikä se ole mairitteleva mielikuva.
 IT-alalla työskentelevät tallinnalaiset  Jaan-Matti Saul  ja  Peedu Tuisk  ovat kohdanneet ennakkoluuloja muun muassa kansainvälisissä kokouksissa Yhdysvalloissa, Saksassa ja Isossa-Britanniassa.
 – Virolaisena minun odotetaan tekevän työni halvemmalla ja huonommin kuin suomalaisten kollegoideni. Suomea pidetään korkean laadun maana, kun taas Viro nähdään halpamaana, Peedu Tuisk, 31, kuvaa.
 – Länsieurooppalaisten mielikuvat Virosta kumpuavat neuvostoajalta. Monille tulevat ensimmäisenä mieleen korruptio ja autovarkaudet, Jaan-Matti Saul, 28, lisää.
 Nyt miehet kampanjoivat Viron uudelleen brändäämisen puolesta. Viro olisi heidän mielestään syytä liittää osaksi Pohjoismaita.
 Viron nykyisen virallisen lipun rinnalle pitäisi myös ottaa käyttöön ristilippu ja maan kansainvälinen nimi olisi vaihdettava Estoniasta Estlandiksi.
 Mutta palataan näihin pian.
 Jaan-Matti Saul on ammatiltaan verkkomarkkinointianalyytikko. Stanislav Moshkov
 Molemmat suhtautuvat aiheeseen intohimoisesti. Tuisk pitää teemaan liittyvää  blogia , jolla on muutama sata seuraajaa. Saul kirjoittaa aiheesta Facebookissa ja muissa sosiaalisen median kanavissa.
 Ajatukset ovat ottaneet tuulta alleen. Saulin postauksia ovat viime aikoina jakaneet ja kommentoineet muun muassa Viron entinen presidentti  Toomas Hendrik Ilves  sekä Helsingin ja Tallinnan välistä tunnelia suunnitteleva suomalainen liikemies  Peter Vesterbacka .
 Sinimustavalkoista ristilippua voisi miesten mielestä käyttää nykyisen lipun rinnalla esimerkiksi tuotteiden markkinoinnissa, matkailualalla ja urheilutapahtumissa. Stanislav Moshkov
 "Viro on henkisesti Pohjoismaa"
 Mielikuvat Virosta itäisenä halpamaana turhauttavat Tuiskia ja Saulia etenkin siksi, että Viro on heidän mukaansa kulttuurisesti, kielellisesti ja taloudellisesti paljon lähempänä Pohjoismaita kuin Itä-Eurooppaa.
 Moni virolainen ajattelee samoin. Pohjoismaiden ministerineuvoston Viron-konttorin  kyselytutkimuksessa  jopa 91 prosenttia virolaisista piti Viron ja Pohjoismaiden yhteistyötä tärkeänä tai erittäin tärkeänä.
 58 prosenttia vastanneista toivoi yhteistyön lisääntyvän entisestään.
 – Virolaisten kiinnostus Pohjoismaita kohtaan on viime vuosina selkeästi kasvanut, kertoo ministerineuvoston Viron-konttorin johtaja  Christer Haglund .
 Yksi selitys ilmiölle ovat hänen mukaansa maailmanpoliittiset levottomuudet, etenkin jännitteet Itä-Ukrainassa ja Krimillä.
 – Viro katselee nyt ympärilleen ja miettii, keitä ovat ne kaverit, joiden kanssa kannattaa liittoutua. Näyttäisi siltä, että virolaisten yhteistyöhalut Pohjoismaiden kanssa ovat suuremmat kuin muiden naapureiden kanssa, Haglund sanoo.
 Peedu Tuiskilla on oma IT-alan yritys. Stanislav Moshkov
 Tämän allekirjoittavat myös Jaan-Matti Saul ja Peedu Tuisk. Latvia ja Liettua eivät tunnu heistä yhtä läheisiltä naapureilta kuin Suomi ja Ruotsi.
 – Kuulostaa ehkä kummalliselta, mutta en tunne mitään hengenheimolaisuutta Baltian maita kohtaan. Olen käynyt vain kerran elämässäni Riiassa. Sen sijaan Helsingissä käyn usein. Suomalaisten ja ruotsalaisten kollegoiden kanssa tunnen olevani kotonani, Tuisk kertoo.
 20 vuotta sitten Viro pettyi
 Ajatus Virosta Pohjoismaana ei ole uusi.
 Jo vuonna 2000 Pohjoismaiden neuvoston istunnossa Reykjavikissa keskusteltiin ehdotuksesta aloittaa neuvottelut Baltian maiden kanssa neuvoston täysjäsenyydestä.
 Asiasta järjestettiin äänestys. Tulos oli Virolle pettymys: neuvotteluja ei aloitettaisi.
 Neuvosto perusteli ratkaisua muun muassa sillä, että Viron yhteiskuntamalli ei ole pohjoismainen. Virosta puuttuu suuri julkinen sektori, jota pidetään pohjoismaisten hyvinvointiyhteiskuntien perustana.
 Ennen neuvostoaikaa Virolla oli satojen vuosien ajan yhteinen historia Pohjoismaiden kanssa, sanovat Saul ja Tuisk. Stanislav Moshkov
 Saulin ja Tuiskin mielestä vertailukohta on epäreilu. Rautaesiripun takana vietetyt vuodet ovat väkisinkin hidastaneet Viron yhteiskunnan kehitystä.
 He uskovat yhteiskunnan muutokseen. Se on jo näkynyt esimerkiksi siinä, että Viro siirtyi viime vuonna tasaverosta askeleen progressiivisen verotuksen suuntaan.
 Lisäksi Viron talous kasvaa ennätyksellisen nopeasti. Vuonna 2017 talouskasvu oli EU-alueen huippua: peräti 4,9 prosenttia.
 – Edellisestä yrityksestä liittää Viro Pohjoismaihin on kulunut jo lähes kaksikymmentä vuotta. Pian voisi olla hyvä aika harkita asiaa uudelleen, Tuisk sanoo.
 Pohjoismaiden ministerineuvoston johtaja Christer Haglund ei kuitenkaan pidä Viron liittämistä Pohjoismaihin ajankohtaisena.
 – Voimme tehdä yhteistyötä ilman institutionaalisia raameja. Viro osallistuu jo nyt moniin pohjoismaisiin projekteihin ja yhteistyö löytää tulevaisuudessa varmasti vielä lisää uusia muotoja, Haglund sanoo.
 Viron bruttokansantuote asukasta kohden on samalla tasolla kuin Suomessa vuonna 1994. Jaan-Matti Saul ja Peedu Tuisk kutsuvatkin Viroa "retro-Pohjoismaaksi." Stanislav Moshkov
 Ristilippu kuuluu myös Viron juuriin
 Jaan-Matti Saulin ja Peedu Tuiskin ideat eivät kuitenkaan lopu tähän.
 Virolaiset tuntevat kaksikon ennen kaikkea ideasta ottaa Virossa käyttöön sinimustavalkoinen ristilippu. Miehet ovat puhuneet aiheesta Viron televisiossa ja sanomalehdissä.
 Saul on jopa perustanut  nettisivun , jonka kautta voi tilata itselleen ristilipun Viron väreissä. Tilauksia on tullut lyhyessä ajassa jo 1 700.
 Ristilippu tarvittaisiin, koska Viron nykyinen kolmiraitainen lippu muistuttaa liikaa Venäjän ja Itä-Euroopan maiden lippuja.
 – Virallista lippua ei tarvitsisi syrjäyttää kokonaan, mutta ristilippua voisi käyttää virallisen lipun rinnalla esimerkiksi markkinoinnissa, matkailussa ja urheilutapahtumissa, Tuisk sanoo.
 Ristilippu on brändi, joka kielii korkeasta pohjoismaisesta laadusta, sanovat Jaan-Matti Saul ja Peedu Tuisk. Stanislav Moshkov
 Jaan-Matti Saul muistuttaa, että kaikkien aikojen ensimmäinen ristilippu eli Tanskan lippu, Dannenbrog, syntyi Tallinnassa. Legendan mukaan se putosi taivaasta vuonna 1219, kesken tanskalaisten kristittyjen ja pakanallisten virolaisten välistä Lyndanisen taistelua.
 Tuisk ja Saul eivät ole ensimmäisiä ristilipun puolestapuhujia.
 101 vuotta sitten, kun Viro julistautui itsenäiseksi Venäjästä ja maahan valittiin virallista kansallislippua, ehdolla oli sinitaustainen lippu. Sen keskellä oli valkoinen, mustareunainen risti.
 Nykyinen kolmiraitainen lippu kuitenkin veti tuolloin pidemmän korren.
 Kolmiraita vapauden symboli
 Kolmiraitaisen lipun oli vihkinyt ensimmäisenä käyttöönsä Viron ylioppilasseura jo vuonna 1884. Sitä käytettiin yleisesti virolaisten kansallislippuna myös vuoden 1905 vallankumouksessa ja sitä seuranneina vuosina.
 Neuvostomiehityksen aikana vuodesta 1940 alkaen Viron lipun käyttö oli kielletty. Miehittäjät jopa pakottivat Viron kansallismuseon työntekijät kantamaan lipun pois museon vitriinistä. Sinimustavalkoisiin asukokonaisuuksiin pukeutuneita ihmisiä saatettiin miehityksen aikana pidättää.
 Kymmenien vuosien tauon jälkeen virolaiset liehuttivat lippua avoimesti vasta laulavassa vallankumouksessa 1980-luvun lopulla.
 Murroskohta oli kesä 1988. Tuolloin lippuvillitys levisi yli koko maan. Virolaiset kaivoivat esiin piilottamansa liput ja vetivät ne salkoihin.
 Viron poliittinen johto virallisti kolmiraitaisen lipun taas Viron kansalliseksi symboliksi vuonna 1989.
 Näistä syistä monien virolaisten suhde raitalippuun on tunteikas. Kolmiraitainen lippu, "Sinimustvalge", symboloi vapautta ja itsenäisyyttä.
 Lipun sanotaan kuvaavan myös Viron luontoa: valkoisen lumipeitteisen järven tai pellon takana häämöttää tumma metsä ja kaiken yllä sininen taivas.
 Ajatuskin lipun vaihtamisesta herättää Virossa kritiikkiä.
 Vaikka Saul ja Tuisk eivät haluaisi syrjäyttää maan nykyistä lippua, heistä kertovien lehtijuttujen kommenttikenttiin verkossa on satanut kriittisiä puheenvuoroja.
 Jaan-Matti Saul on kiinnittänyt reppuunsakin pienen ristilipun Viron väreissä. Stanislav Moshkov
 Viron entinen presidentti kannattaa ideaa
 Kritiikistä huolimatta idea ristilipusta pulpahtelee Virossa esiin tasaisin väliajoin. Edellisen kerran se oli voimakkaasti esillä 2000-luvun alussa, kun historioitsijat  Kaarel Tarand  ja  Eerik-Niiles Kross  ajoivat Viroon ristilippua.
 He menivät tavoitteissaan Saulia ja Tuiskia pidemmälle. He olisivat halunneet päästä kokonaan eroon kolmiraitaisesta lipusta. He vetosivat samoihin asioihin kuin Tuisk ja Saul nyt: Viron henkiseen pohjoismaalaisuuteen ja ristilipun tallinnalaiseen syntyhistoriaan.
 Historioitsijoiden mukaan Viron virallisen lipun kolme raitaa eivät kumpua maan omasta kulttuurista vaan ne on lainattu Saksan lipusta.
 Kuten Tuisk ja Saul nyt, myös Kross esitti Viron kansainväliseksi nimeksi Estlandia Estonian sijaan.
 – Estonia muistuttaa itäeurooppalaisten valtioiden kansainvälisiä nimiä: Lithuania, Bulgaria, Romania. Estland olisi lähempänä Finlandia, Tuisk selittää.
 Myös Viron entinen presidentti Toomas Hendrik Ilves on tunnettu ristilipun kannattaja. Viro kuuluu henkisesti Pohjoismaihin, Ilveskin on todennut.
 Tarand, Kross ja Ilves ovat olleet kaikki mukana nykyisessä ristilippukeskustelussa. Myös heidän mielestään ristilipun käyttöönotto hyödyttäisi Viroa.
 Tallinnasta ja Helsingistä "Fennican" kaksoispääkaupunki
 Viron maabrändiä parantaisi Tuiskin ja Saulin mielestä myös Suomi-yhteyden vahvistaminen.
 – Sekä Suomi että Viro hyötyisivät, jos ne markkinoisivat itseään yhdessä itämerensuomalaisena kaksoismaana, niin sanottuna Fennicana, Jaan-Matti Saul sanoo.
 – Kielemme ovat läheistä sukua toisilleen. Historiamme kietoutuvat yhteen monella tavalla. Tällä hetkellä emme hyödynnä tuota ainutlaatuista yhteyttä tarpeeksi.
  "Fennica" voisi olla samanalainen kansainvälinen brändi kuin "Scandinavia", sanovat Tuisk ja Saul. Stanislav Moshkov
 Saulin mielestä etenkin Helsingin ja Tallinnan muodostama kaksoiskaupunki on kansainvälisesti tehokas brändi. Missään muualla Euroopassa kaksi kokonsa, väkimääränsä ja taloutensa puolesta yhtä tasaväkistä pääkaupunkia ei sijaitse näin lähellä toisiaan.
 Näyttää siltä, että Helsinki ja Tallinna ovat jo menossa kovaa vauhtia Tuiskin ja Saulin toivomaan suuntaan.
 Viime kesänä Helsingin ja Tallinnan kaupungit solmivat sopimuksen yhteistyön vauhdittamiseksi.
 Kaupunkien välistä liikkuvuutta on tarkoitus helpottaa ja tuottaa parempia palveluita niille, jotka työskentelevät tai opiskelevat toisessa kaupungeista mutta ovat kirjoilla toisessa.
 Sopimus painottaa myös Itämeren suojelua sekä kaksoiskaupungin brändin suunnittelua ja markkinointia.
 Tuohon brändiin kuuluu olennaisena osana  merenalaisen rautatietunnelin  rakentaminen Helsingin ja Tallinnan välille. Tuisk ja Saul ovat intohimoisia tunnelihankkeen kannattajia – tietysti.
 Tunnelia suunnittelee tällä hetkellä kaksi kilpailevaa tahoa. Toinen on maiden yhteinen virkamieshanke, toinen liikemies Peter Vesterbackan luotsaama yksityisrahoitteinen hanke. Molemmissa tapauksissa Helsingin ja Tallinnan välinen matkustusaika lyhenisi noin puoleen tuntiin.
 Maabrändillä vauhtia talouteen
 Mihin kaikkeen maabrändin hiominen sitten voisi vaikuttaa?
 Ainakin se voisi lisätä kansainvälisten sijoittajien kiinnostusta Viroon, Tuisk uskoo. Se voi vaikuttaa myös siihen, haluavatko opiskelijat Suomesta ja muualta Euroopasta tulla Tallinnan ja Tarton yliopistoihin suorittamaan tutkintojaan.
 – On mielikuvallisesti eri asia lähteä opiskelemaan "entiseen Neuvostoliiton maahan" kuin "siihen moderniin, laadukkaasta designistaan tunnettuun maahan", Tuisk sanoo.
 Viron korkeakouluissa opiskelee tällä hetkellä noin 4000 ulkomaista tutkinto-opiskelijaa. Kaksikon mielestä joukkoa voisi vielä kasvattaa.
 – Viro on todella pieni maa. Eri alojen luovia ammattilaisia kannattaa houkutella tänne myös maan rajojen ulkopuolelta.
 Saul ja Tuisk haluaisivat Viroon lisää avoimuutta ja kansainvälisyyttä. Stanislav Moshkov
 Mikä meitä yhdistää ja erottaa?
 Tuisk uskoo perineensä Suomi-innostuksensa isovanhemmiltaan. He olivat historianopettajia, joita Suomi ja suomen kieli kiinnosti. Saul kertoo pitäneensä aina Suomea Viron "isoveljenä" – maana, josta kannattaa ottaa mallia.
 Kun Tuisk ja Saul nyt listaavat Pohjoismaita ja Viroa yhdistäviä asioita, mieleen tulee monta seikkaa: Joulun, juhannuksen ja laskiaisen vietto, saunominen, hiihtäminen, protestanttinen työmoraali…
 Mutta onko Viro tosiaan niin pohjoismaalainen, kuin he sanovat?
 Pohjoismaiden ministerineuvoston kyselytutkimuksessa virolaisilta kysyttiin, mitä he pitävät Viron ja Pohjoismaiden tärkeimpinä yhteisinä arvoina. Eniten ääniä saivat muun muassa sananvapaus, sosiaalinen hyvinvointi, luottamus ja rehellisyys.
 Sen sijaan esimerkiksi sukupuolten välinen tasa-arvo ei noussut vastauksissa esiin.
 – Kyllä tämä kielii siitä, että Virossa tasa-arvoasiat eivät ole vielä Pohjoismaiden tasolla, ministerineuvoston johtaja Christer Haglund sanoo.
 Tutkimukseen osallistuneilta kysyttiin myös, mistä asioista Pohjoismaissa he eivät pidä. Ylivoimaisesti eniten ääniä sai Pohjoismaiden maahanmuuttopolitiikka. Sitä pidettiin liian liberaalina.
 Viro tunnetaankin äärimmäisen tiukasta maahanmuuttopolitiikastaan. Tänään sunnuntaina järjestettävissä parlamenttivaaleissa ennustetaan  historiallista vaalivoittoa  konservatiiviselle ja äärioikeistolaiselle EKRE-puolueelle.
 Rasismia ei Virossa tuomita yhtä vahvasti kuin Pohjoismaissa. Esimerkiksi umpirasistisia kommentteja laukoneet poliitikot saavat jatkaa työtään politiikan huippupaikoilla.
 Peedu Tuisk ja Jaan-Matti Saul myöntävät rasismin olevan Virossa ongelma. He toivovat sen olevan ohimenevä vaihe, joka johtuu yhteiskunnan nuoruudesta.
 Christer Haglundin mukaan Viro on kehittynyt valtavasti kaikilla mittareilla, mutta eroja Pohjoismaihin on vielä. Suurin ero on se, ettei Virossa ole samanlaista hyvinvointivaltiomallia kuin Pohjoismaissa. Viro on hänen mukaansa ankara maa köyhille ja syrjäytyneille.
 Mutta niin oli Suomikin vielä 1960-luvulla, Tuisk ja Saul sanovat.
 – Me tulemme joissain asioissa Pohjoismaita jäljessä. Mutta sisimmässämme me olemme pohjoismaalaisia.
 Kuvausten päätteeksi Tuisk ja Saul alkavat suunnitella yhteisen yhdistyksen perustamista. Sen tavoitteena olisi Viron ja Pohjoismaiden välisen yhteistyön lisääminen. Stanislav Moshkov

Entä jos Virosta tulisi kuudes Pohjoismaa? "Emme tunne hengenheimolaisuutta Baltiaa kohtaan"


Summary: Omenankuorija, munankeitin, leivänviipalointikone, suklaaputous. Kaappien perukoilta löytyy hittejä tai huteja.

Muutama vuosi sitten koteihin ostettiin kapselikahvinkeittimiä. 2019 keittiöihin halutaan sähköisiä kahvimyllyjä papujen jauhamiseen.
 Erikoiskahvien suosio innostaa hankkimaan kahvinvalmistuslaitteita.
 1970-luvulla suomalainen halusi automaattisen suodatinkahvin keittolaitteen eli tuttuakin tutumman kahvinkeittimen.
 Sosiaalinen media ja erilaiset keskustelufoorumit buustaavat ostopäätöstä. Jos somessa jaetaan hyviä kokemuksia, laitteesta tulee mahdollisesti hitti.  Tutkija Tarja Marjomaa, Työtehoseura
 Kahvista pitävät haluavat myös hifistellä kotikeittiössä. Kimmo Sipiläinen / Kaffecentralen
 Osa kodin itsestäänselvyyksistä on aikakautensa suosikkeja, jotka ovat jääneet elämään. Yksi sellainen on mikroaaltouuni.
 Ensimmäiset mikroaaltouunit tulivat Suomen markkinoille jo 1960-luvulla, mutta todellinen läpimurto alkoi 1980-luvun puolivälin jälkeen.
 – Uunien tuotekehitys oli niin nopeaa, että markkinoille tuli pian myös edullisia laitteita. Nopea ja tarpeellinen kapistus helpotti ruokataloutta merkittävästi, sanoo tutkija  Tarja Marjomaa  Työtehoseurasta.
 Mikroaaltouunin voittokulkuun liittyy oleellisena osana valmisruokateollisuuden kehittyminen. Kaupoista löytyi valmisteita, joita esimerkiksi koululaisen oli helppo lämmittää mikrossa, kun vanhemmat olivat töissä.
 Keltaisen koirakuoren uumenista paljastuu voileipägrilli. Raila Paavola / Yle
 Yhteiskunnan murros näkyy mikroaaltouunin ajankohtaisuutena myös vuonna 2019. Martoilta kysytään taas mikroruokien valmistusohjeita.
 – Reseptejä kysyvät yksinään asuvat, kertoo kotitalouden asiantuntija  Heli Similä  Keski- ja Etelä-Pohjanmaan Martoista.
 Yksin osana elinkaarta -raportin mukaan yksinasuminen on jatkuvasti lisääntynyt viimeisen 15 vuoden aikana. Suomen yli 2,6 miljoonasta kotitaloudesta yli miljoona on sinkkutalouksia.
 Mankeli, maidonvaahdotin, raclettegrilli, voileipägrilli, fonduepata, rikkaimuri, jalkakylpy...
 Sähköistyksen ja kunnallistekniikan yleistyminen toi suomalaiskoteihin pyykinpesukoneet, sähköliedet, kylmäsäilytyslaitteet ja sähkökäyttöiset pienlaitteet.
 – Vuonna 1910 Helsingissä oli käytössä 10 sähkösilitysrautaa. Seuraavana vuonna 166. 1970-luvulla sähköiset säätöraudat yleistyivät rytinällä, kuten monet muutkin kodin pienlaitteet, kertoo tutkija Tarja Marjomaa.
 Pölyyntyykö sinun varastossasi mankeli? Petra Haavisto / Yle
 2000-luvun nuoripari sai häälahjaksi 1960-luvun suosikin, sähkömankelin. Tilaa vievää lahjaa ei ole käytetty kertaakaan.
 Eläkkeellä oleva kokkolalainen  Liisa Palola  puolestaan käyttää mankelia viikoittain. Tukin ympäri pyörähtelevät lakanat, pöytäliinat ja käsi- ja kylpypyyhkeet.
 – Monelle riittää kuivausrumpu, itse olen eri mieltä. Mankeloitu lakana on mukava! Pyyhkeet taas pysyvät pehmeinä parilla pyöräytyksellä, sanoo Palola.
 Mankelointitaito ei ole vuonna 2019 itsestäänselvyys. Heli Similä Keski- ja Etelä-Pohjanmaan Martoista kertoo, että Martat ovat käyneet opettamassa vanhusten palvelukodissa työntekijöitä mankeloimaan.
 – Nuoret eivät välttämättä edes tiedä mikä mankeli on, Similä naurahtaa.
 Limsakone, jäätelökone, pastakone, popcorn-kone, smoothiekone, leipäkone...
 Ensimmäiset kodinkoneet olivat kalleutensa takia vain harvojen ulottuvilla. Esimerkiksi pölynimuri löytyi 1930-luvulla vain varakkaista talouksista.
 Nykyään hankintoja ohjaa rahaa useammin hyvinvointiin, ruoantuotantoon ja ilmastonmuutokseen liittyvät asiat.
 Esimerkiksi smoothiekoneet, blenderit, ovat terveellisyysboomin tuomia hittituotteita.
 – Martat ovat pitäneet viime vuosina lukuisia smoothie-kursseja. Reseptejä kysytään edelleen jatkuvasti, kertoo kotitalouden asiantuntija Heli Similä.
 Blendereiden ja smoothiekoneiden suosio jatkuu edelleen. Yle
 Markkinoinnilla oli ennen suuri merkitys siihen, tuliko härvelistä hitti. Mainonta ja tarjoukset vaikuttavat nykykuluttajaankin, mutta hän vaatii myös näyttöä laitteen hyödyistä.
 – Sosiaalinen media ja erilaiset keskustelufoorumit buustaavat ostopäätöstä. Jos somessa jaetaan hyviä kokemuksia, laitteesta tulee mahdollisesti hitti, sanoo tutkija Tarja Marjomaa.
 Mehulinko, vohvelirauta, sähköinen sitruspuristin, patterilla pyörivä makkaratikku...
 Kaapin perälle kätkeytyneiden laitteiden joukosta voi tehdä löytöjä. Osa takavuosien suosikeista, esimerkiksi founduepata, tekee aina silloin tällöin paluuta.
 – Meillä kotona muistetaan aina välillä voileipägrilli. Sitä käytetään innolla ehkä kuukauden verran ja nostetaan taas vuodeksi kaappiin, Heli Similä naurahtaa.
 Liisa Palola käy läpi omia laitteitaan: pergolaattorikeitin, siivutuskone, lihamylly, tehosekoitin, pari yleiskonetta, pussiton imuri, leivänpaahdin, vedenkeitin…
 – Lihamylly on ollut kaksi vuotta avaamattomana pakkauksessaan. Se odottaa hetkeä, jolloin innostumme miehen kanssa tekemään itse makkaraa. Vielä ei intoa ole tullut, Palola kertoo.
 Leipäkone oli superhitti 1990-luvulla. Raila Paavola / Yle
 Tarja Marjomaan mielestä 1990-luvun hitille, leipäkoneelle, kannattaisi antaa uusi mahdollisuus.
 – Leipäkone on hyvä esimerkiksi gluteenittomien leipien leivonnassa. Raaka-aineet voi valita itse, joten tietää, mitä syö, Marjomaa miettii.
 Nykykuluttaja vaatii ekologisuutta. Kierrätysmateriaalin käyttö laitteen valmistuksessa on jo nyt yksi myyntiargumentti.
 Osa laitteista osoittautuu toimiviksi ja tulevat klassikoiksi. Osa jää hetken hypetyksen jälkeen käyttämättä. Marjomaa patistaa miettimään, tuleeko laitetta käytettyä, ja kierrättämään kaappien turhat kapistukset.
 – Suklaaputous on turha hankkia, jos käyttö jää vaan yhteen juhlaan. Smoothien tekoon ei välttämättä tarvitse blenderiä, jos omistaa jo 1980-luvun hitin, sauvasekoittimen, Marjomaa kertoo.
 Tutkijaa harmittaa nykyajan kertakäyttökulttuuri. Kaikkia pienkoneita ei pysty korjaamaan, vaikka vika olisi vain pieni.
 – Kun koneet olivat kalliita, niistä myös huolehdittiin hyvin. Nykyään ei välttämättä edes oleteta, että laite kestäisi paria vuotta pidempään, Marjomaa miettii.
 Häntä myös ärsyttää, että ehjiä, toimivia koneita päivitetään uuteen malliin pelkästään uusien ominaisuuksien tai kodin sisustukseen sopivan trendikkäämmän värin takia.

Kodit täyttyvät pienkoneista – tutkijaa ärsyttää, kun toimiva laite vaihdetaan uuteen trendikkäämmän värin takia


Summary: Uudelle alalle suuntaavat kouluttautuvat etenkin sosiaali- ja terveysalalle.

Aikuiskoulutustukea saa tällä hetkellä Suomessa lähes 25 000 henkilöä. Tuen saajista noin kaksi kolmasosaa suuntaa uudelle alalle, kerrotaan Työllisyysrahastosta.
 – Aikuiskoulutustuen suosio on kasvanut jatkuvasti vuodesta 2010. Silloin tuen saajia oli noin 9 000, Työllisyysrahaston toimitusjohtaja  Janne Metsämäki  sanoo.
 Metsämäen mukaan tukea käytetään eniten sosiaali- ja terveysalalle kouluttautumiseen.
 – Alan osuus on noin 35 prosenttia, vaikkakin sen suosio on vähentynyt jo monta vuotta peräkkäin. Eniten aikuiskoulutustukea saadaan 30-44-vuotiaiden ikäryhmässä. Alle 30-vuotiaita on tuen saajista noin 10 prosenttia ja 45-59-vuotiaita noin 20 prosenttia.
 Aikuiskoulutustuen saamisen edellytyksenä on vähintään kahdeksan vuoden työura tai päätoiminen yrittäjyys.
 Työ- ja elinkeinoministeriön tutkimusjohtajan  Heikki Räisäsen  mukaan kasvaville aloille vaihdetaan tällä hetkellä eniten. Vuosina 2015-2018 eniten on kasvanut rakennusala. Vastaavasti supistuvilta aloilta vaihdetaan pois. Pitkäaikaisena trendinä on ollut teollisuusalan työvoiman lasku, mutta aivan viime aikoina myös teollisuusala on kääntynyt kasvuun.
 Janne Metsämäki kertoo, että aikuiskoulutustuen saajista lähes 40 prosenttia opiskelee ammattikorkeakoulussa.
 Tietoisuus vaihtoehdoista lisääntynyt
 Työsuhteet ovat muuttuneet aiempaa epävakaammiksi ja lyhyemmiksi, mikä selittää myös alanvaihdosten lisääntymistä, sanoo Turun Aikuiskoulutussäätiön toimitusjohtaja  Tommi Forss . Myös ihmisten suhtautuminen työhön on muuttunut.
 – Työelämässä uskalletaan hakea uutta suuntaa, ja yleinen tietoisuus vaihtoehdoista ja koulutusmahdollisuuksista on lisääntynyt.
 Tampereen Aikuiskoulutuskeskuksen opinto-ohjaajan  Anni Nivan  mukaan alanvaihdosten taustalla ovat yleensä joko muutoshalu, vuorotyöstä säännölliseen työaikaan vaihtaminen, työttömäksi jääminen tai terveydelliset syyt.
 Aiemmin päästiin herkemmin työkyvyttömyyseläkkeelle, kun nyt uutta suuntaa on haettava kouluttautumalla ammattiin, joka sopii paremmin omaan tilanteeseen.

Aikuiskoulutustukea saa Suomessa yhä useampi


Summary: Kevytautot ovat kuitenkin mopoautoja turvallisempia kuskille ja kyydittäville, jalankulkijoille eivät.

Liikenneturvan toimitusjohtaja  Anna-Liisa Tarvainen  on huolissaan kevytautojen aiheuttamasta turvallisuusriskistä. Kevytautoilla saavat ajaa ensi marraskuusta lähtien 15-vuotiaat. Mopoautoilla on sama ikäraja.
 – Tiedämme ihmisten aivojen kehityksestä, että nuori 15-vuotias ei pysty ottamaan samanlaista vastuuta – ei itsestään eikä muista kulkijoista – kuin aikuinen kokeneempi henkilö, Tarvainen arvioi.
 Kevytautot ovat tavallisia henkilöautoja, joihin on asennettu nopeusrajoitin. Kevytautoilla saa ajaa 60 kilometrin tuntinopeutta. Mopoautoissa raja on 45 kilometriä tunnissa.
 Eduskunta hyväksyi joulukuussa kevytautojen korkeamman nopeusrajoituksen äänin 167-12 vastoin hallituksen esittämää matalampaa nopeusrajoitusta. Kevytautojen puolesta puhuu muun muassa mopoautoja selkeästi parempi turvallisuus.
 – Mopoauton törmäysturvallisuus ei ole samaa luokkaa kuin auton. Se on kevytrakenteinen ja jää törmäyksissä heikommalle. Auto on parempi siinä suhteessa, Tarvainen myöntää.
 Myös Autotuojien ja -teollisuuden toimitusjohtaja  Tero Kallio  korostaa kevytautojen turvatekniikkaa. Kevytautoiksi kelpaavat vain vuonna 2015 tai sen jälkeen ensirekisteröidyt autot. Niiden turvatekniikka on edistynyttä.
 – Nuorelle ja kokemattomalle kuljettajalle kevytauto on ehdottomasti parannus nykytilaan, jossa haja-asutusalueiden ja pikkukaupunkien nuoriso taittaa matkansa mopolla, mopoautolla tai jopa maataloustraktorilla, Kallio sanoo.
 Uusia turvallisuusjärjestelmiä
 Autojen turvallisuuteen vaikuttaa se, miten hyvin ne pysyvät kuljettajan hallinnassa. Kallion mukaan auton ikärajoituksen vuoksi kaikissa kevytautoissa on pakollisena ajonvakautusjärjestelmä (ESC), joka korjaa kuljettajan tekemiä virheitä tiettyyn rajaan saakka.
 – Ajonvakautus auttaa vaikeissa oloissa liukkaalla pysymään paremmin tiellä, Tarvainen vahvistaa.
 Pakolliseksi on tulossa myös automaattinen hätäjarrutus, joka reagoi esimerkiksi tiellä oleviin jalankulkijoihin kuljettajan toiminnasta riippumatta. Automaattinen hätäjarrutus on jo saatavissa enemmistöön automalleista. Tarvainen pitää automaattista hätäjarrutusta hienona ja tärkeänä ominaisuutena.
 EU säätänee automaattisen hätäjarrutuksen pakolliseksi arviolta vuodesta 2021 alkaen. Nopeusrajoituksella vaikutuksiaTarvaisen mukaan korkeammalla nopeusrajoituksella on kuitenkin selvä vaikutus jalankulkijoiden ja pyöräilijöiden turvallisuuteen.
 – Kuolemanriski riippuu siitä, törmätäänkö kävelijään neljällä- vai kuudellakympillä, Tarvainen arvioi.
 Kallio myöntää nopeuden vaikuttavan onnettomuuksiin. Hän muistuttaa kuitenkin, että nykyisissä autoissa on kiinnitetty huomiota jalankulkijoihin. Muun muassa keulan muotoilulla ja pehmeillä materiaaleilla pyritään lieventämään seurauksia.
 Jalankulkijoiden turvallisuus on yksi osa autojen törmäystestejä.Tilastokeskuksen mukaan Suomessa kuoli viime vuonna liikenteessä 223 ihmistä, joista 21 oli jalankulkijoita ja 14 pyöräilijöitä.
 Kevytautoista keskusteltiin Ylen aamu-tv:ssä perjantaina.

Liikenneturva epäilee 15-vuotiaan kypsyyttä kevytauton rattiin


Summary: Päätöksellä halutaan lieventää sotilaallisia jännitteitä Korean niemimaalla.

Etelä-Korean puolustusministeri vahvisti tänään, että Yhdysvallat ja Etelä-Korea lopettavat vuosittaiset laajamittaiset yhteiset sotaharjoitukset.
 Jeong Kyeong-doo  ja hänen amerikkalainen virkaveljensä  Patrick Shanahan  keskustelivat puhelimitse lauantaina. Puolustusministerit ”keskustelivat ja hyväksyivät suunnitelmat koskien Key Resolve ja Foal Eagle -harjoituksia", puolustusministeriön tiedotteessa sanotaan.
 Foal Eagle on liittolaisten suurin yhteinen sotaharjoitus ja se on aina ärsyttänyt Pohjois-Koreaa. Harjoitukseen on osallistunut jopa 200 000 eteläkorealaista ja noin 30 000 amerikkalaissotilasta.
 Päätöksellä halutaan tukea diplomaattisia ponnisteluja Pohjois-Korean riisumiseksi ydinaseista ja lieventää sotilaallisia jännitteitä Korean niemimaalla.
 Yhdysvaltain presidentti  Donald Trumpin  ja Pohjois-Korean johtaja  Kim Jong-unin  huipputapaaminen Vietnamin Hanoissa tällä viikolla päättyi tuloksettomana.
 Aiheesta lisää:
 Analyysi: Kim lähti huipputapaamisesta voittajana, koska Trump kutsui häntä suureksi johtajaksi – ja Koreassa sillä on iso merkitys
 Tutkijat Trumpin ja Kimin huippukokouksesta: Suuret odotukset, tuli pannukakku

Yhdysvallat ja Etelä-Korea lopettavat suuret sotaharjoitukset


Summary: Lähes 40 prosenttia on äänestänyt jo ennakkoon.

Virolaiset valitsevat tänään kansanedustajat 101-paikkaiseen parlamenttiin, riigikoguun. Mielipidekyselyissä ykkössija on vaihdellut nykyistä hallitusta johtavan keskustapuolueen ja opposition reformipuolueen välillä.
 Vahvimman nousun on tekemässä oikeistopopulistinen Ekre-puolue, josta tulee kyselyiden perusteella parlamentin kolmanneksi suurin ryhmä. Riigikoguun ovat yli viiden prosentin äänikynnyksen pääsemässä varmuudella myös sosiaalidemokraatit ja Isänmaa-puolue.
 Lähes 40 prosenttia virolaisista on jo antanut äänensä keskiviikkona päättyneessä ennakkoäänestyksessä. Ylivoimaisesti suurin osa ennakkoäänistä, lähes 250 000, annettiin sähköisesti internetin välityksellä. Määrä oli uusi ennätys.

Virossa äänestetään parlamenttivaaleissa, oikeistopopulistit nousussa


Summary: Oikeuden päätöksen ennakoidaan aiheuttavan mielenosoituksia Kalifornian Sacramentossa.

Kalifornian Sacramentossa aseettoman mustan miehen ampuneita poliiseja vastaan ei nosteta rikossyytteitä. Kaksi poliisia ampui viime vuonna 22-vuotiaan miehen tämän isovanhempien kodin takapihalla.
 Poliisille oli ilmoitettu, että mies rikkoo ikkunoita naapurustossa. Paikalle saapuneet poliisit näkivät miehen kädessä jotain, jota he pitivät aseena. Miehellä oli kädessään kuitenkin pelkkä kännykkä. Poliisit ampuivat miestä yhteensä kahdeksan kertaa.
 Poliiseista toinen oli valkoinen ja toinen musta. Sacramenton piirikunnan asianajaja Anne Marie Schubert sanoo, että poliisien voimankäyttö tilanteessa oli sallittua.
 Schubertin mukaan poliisit joutuvat usein tekemään päätöksiä silmänräpäyksessä nopeasti muuttuvissa tilanteissa. Oikeuden päätöksen ennakoidaan aiheuttavan mielenosoituksia Sacramentossa.
 Kuolleen miehen äiti totesi tuoreeltaan, että poliiseja vastaan olisi pitänyt nostaa syytteet henkirikoksesta.
 – He teloittivat poikani. Se ei ole oikein, sanoi äiti.
 Yhdysvalloissa on ollut vuosien saatossa useampia tapauksia, jossa poliisi on ampunut aseettoman mustan miehen. Tapaukset ovat synnyttäneet keskustelua poliisin rasisitisista ennakkoasenteista sekä voimankäytöstä.
 Asiaa vastustamaan on noussut kansanliike, joka ollut järjestämässä myös Sacramenton mielenilmauksia.
 Aiheesta lisää:
 Kaliforniassa väkijoukot lähtivät kadulle nähtyään videon, jossa poliisi ampuu aseettoman tummaihoisen miehen

Kaliforniassa aseettoman mustan miehen ampuneet poliisit eivät joudu syytteeseen


Summary: Poliitikkojen moraali venyy oudolla tavalla vaalipaineen alla.  Juttusarja käsittelee vaali-ilmiöitä.

Olen kuullut monen huokaavan, että politiikka on tylsää. Tuskin kukaan voi sellaista nyt väittää. Kotimaan politiikka on jännittävämpää, yllättävämpää ja oudompaa kuin elämä Twin Peaksissä.
 Olisi toivottavaa, että tosielämän trilleri lisäisi vaalien alla kansalaisten luottamusta puolueisiin ja poliitikkoihin. Valitettavasti asia lienee päin vastoin.
 Kuka tässä enää tietää, kehen politiikassa voi luottaa?
 Satunnainen vaalitarkkailija Juttusarja kommentoi ja analysoi kevään vaalikampanjoiden käänteitä. Sarja jatkuu eduskuntavaalien ja eurovaalien ajan.
 1. Hallitus toimii ikään kuin se olisi lain yläpuolella
 Jo on aikoihin eletty. Maan hallitus kokee ilmeisesti olevansa lain yläpuolella. Se runnoo läpi keskeneräistä sote-pakettiaan sivuuttaen korkeimman hallinto-oikeuden (KHO) päätökset ja oikeusoppineiden kannanotot.
 KHO ilmoitti jo vuonna 2017, että sote-uudistuksessa on kohtia, joista pitäisi tehdä niin sanottu notifikaatio Euroopan unionille. Hallituksen olisi pitänyt varmistaa, että valinnanvapautta koskevat pykälät ovat Euroopan unionin säädösten mukaisia.
 Näin ei ole tehty, eikä tehdä vieläkään,  arvioi  eurooppaoikeuden professori  Juha Raitio .
 Sosiaali- ja terveysvaliokunnassa hallituspuolueet junailivat oudon päätöksen puheenjohtajan ollessa poissa paikalta. Pikaisesti järjestetyssä äänestyksessä valiokunnan varapuheenjohtaja ajoi läpi kiistanalaisen  menettelytapapäätöksen .
 Sen mukaan valiokunta ei enää kuule ratkaisevissa kokouksissaan asiantuntijoita, kun se arvioi hallituksen sote-lakeihin tekemiä muutoksia. Massiiviseen lakipakettiin saattaa jäädä sen vuoksi perustuslain ja EU-sopimusten vastaisia kohtia.
 Oppositiokaan ei ole syytön yllätyskäänteeseen. Yksi syy hallituspuolueiden rajuun tempaukseen on nimittäin niiden turhautuminen opposition valiokunnassa noudattamaan viivytystaktiikkaan.
 2. SDP on salaillut Antti Rinteen sairauden vakavuutta
 Pitkään vakavasta sairaudesta toipunut SDP:n puheenjohtaja,  Antti Rinne  ilmoitti viime viikonvaihteessa takaavansa, että hän pystyy pääministerin tehtävään, jos SDP voittaa vaalit.
 Samassa yhteydessä hän kertoi pystyneensä tammikuun puolivälissä liikuttamaan vain ranteitaan.
 – Nyt tilanne on se, että 150 metriä kävelen helposti.
 Sairauteensa liittyvissä asioissa Rinteen muisti on palaillut pätkittäin. Myös puolueen tiedotus on ollut tässä asiassa harhaanjohtavaa.
 Tammikuun 3. päivä julkaistu tiedote kertoi, että Espanjassa keuhkokuumeeseen sairastunut Rinne jää sairauslomalle, mutta on paranemaan päin. Puolue tiedotti Rinteen kunnosta useaan otteeseen samaan optimistiseen sävyyn kertoessaan muun muassa Rinteen sairausloman pituudesta ja Suomeen paluusta.
 Puheenjohtajan todellinen teveydentila alkoi paljastua vasta 21. tammikuuta. Tuolloin Rinne kertoi  Facebookissa  sepelvaltimotukoksestaan, saamastaan sairaalabakteerista ja hänelle kotimaassa tehdystä pallolaajennuksesta.
 Tämän viikon tiistaina Rinne täydensi sairaskertomustaan Iltalehdelle. Hän kertoi olleensa sairautensa aikana pakkonukutettuna 15 päivää. Hän myönsi myös, että infarkti oli vaurioittanut hänen sydänlihastaan.
 Sairaudesta toipuminen oli alkanut paljon myöhemmin, mitä puolue oli tiedotteissaan antanut ymmärtää.
 Antti Rinne palasi eduskuntatyöhön eilen, perjantaina. Hän aikoo lähteä täydellä höyryllä vaalikentille. Maallikon silmin vaikuttaa siltä, että hän on valmis riskeeraamaan terveytensä valtataistelussa.
 Helsingin Sanomissa Rinne antoi kuitenkin ymmärtää, ettei riskejä ole.
 – Lääkäri on todennut, että olen työkykyinen. Ja piste.
 On selvää, että Antti Rinne joutuu vielä moneen kertaan vastaamaan sairauteensa liittyviin kysymyksiin. On selvää, ettei niille ei ole vielä pistettä pantu.
 3. Ministerien muunnellut totuudet hämmentävät kansalaisia
 Muuntuva totuus ja julkisuuden paineessa täydentyvät faktat ovat osa politiikan arkipäivää. Myös hallitusrintama antoi tästä näyttöjä viime viikolla, kun paljastui, että viestintä- ja liikenneministeri  Anne Berner  (kesk.) on ehdolla ruotsalaisen rahoituskonserni SEB:n hallitukseen.
 Pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.) ja Berner kertoivat kohun eri vaiheissa eri tavoin,  milloin he olivat saaneet tietää  Bernerin ehdokkuudesta.
 Lähes huomiotta jäi kysymys siitä, kuinka vastaavilta tilanteilta voitaisiin vastedes välttyä. Pääministeri Sipilältä kysyttiin eduskunnan kyselytunnilla, pitäisikö ministereille säätää samanlainen karenssi kuin korkeille virkamiehille. Pääministeri jätti vastaamatta kysymykseen ja puhui aiheen vierestä.
 4. Vaalien lähestyminen aiheuttaa paniikkia ja suhmurointia
 Vaalien lähestyessä erityisen ahdistuneita ovat poliitikot, jotka pelkäävät putoavansa kansakunnan kaapin päältä.
 Ilmeisesti paniikki on iskenyt myös kahdeksassa hallituksessa istuneeseen tahtopolitiikan ruumiillistumaan,  Paavo Väyryseen . Hän otti MV-lehden perustajan, Ilja Janitskinin  seitsemän tähden liikkeen ehdokkaaksi  sekä eduskunta- että eurovaaleihin.
 Janitskin sai syksyllä 2018 käräjäoikeudelta vuoden ja kymmenen kuukauden vankeustuomion. Kuudentoista rikoksen lista sisälsi muun muassa törkeitä kunnianloukkauksia, kiihottamisia kansanryhmää vastaan ja tekijänoikeusrikoksia.
 Eduskunnassa istuu nyt poikkeuksellisen paljon puolueloikkareita. Epätoivo kalvaa monia heistä. Gallupit osoittavat, että sinisille kansanedustajapaikan uusiminen on äärimmäisen vaikeaa.
 Eduskuntaan perussuomalaisena valittu Jalonen on nyt sinisten eduskuntaryhmän jäsen. Vaaleissa hän käy  ehdolle “sitoutumattomana”  kokoomuksen ja rkp:n yhteislistalta. Jalonen eroaa nyt sinisistä, muttei puolueen eduskuntaryhmästä.
 Kaikesta huolimatta Jalonen on ilmoittanut palaavansa sinisiin, jos hän tulee valituksi. Kokoomuksen mukaan näin ei tapahdu, jos mies tulee valituksi, vaan siinä tapauksessa Jalonen pysyy kokoomuksessa.
 Ketä pitäisi uskoa? Keiden luottamuksen Jalonen uskoo vaalistrategiallaan voittavansa?
 Ari Jalonen on myöntänyt, että hän haluaa operaatiollaan auttaa kokoomusta nousemaan maan suurimmaksi puolueeksi ja  Petteri Orpoa  pääministeriksi.
 Kaikesta edellä kerrotusta huolimatta Jalonen sanoo:
 – En ole loikkari.
 5. Kaksinaismoraali on puolueiden helmasynti
 Vaalikuume nostaa esiin poliitikkojen raadolliset piirteet ja puolueiden moraalikäsitysten erikoisen suhteellisuuden. Näin käy helposti myös sellaisille puolueille, joiden kannatus on nousussa.
 Perussuomalaiset on nostanut vaaliaseekseen Oulussa maahanmuuttajien tekemiksi epäillyt raiskaukset. Niiden seurauksena puolue on vaatinut ponnekkaasti, että raiskauksiin ja muihin vakaviin rikoksiin syyllistyneet maahanmuuttajat pitää karkottaa maasta.
 Sama puolue on ottanut eduskuntavaaliehdokkaakseen raiskauksesta tuomitun miehen,  Matti Putkosen . Kampanjaa aloittaessaan  ehdokas kertoi itse  vuosikymmeniä sitten saamastaan tuomiosta.
 Putkonen on rangaistuksensa kärsinyt aikapäiviä sitten. Muodollista estettä hänen ehdokkuudelleen ei ole. Tapaus pistää kuitenkin miettimään, suhtautuuko perussuomalainen puolue kantasuomalaisten tekemiin rikoksiin eri tavalla kuin maahanmuuttajien rikoksiin.
 6. Hallitusrintamassa on pahempia repeämiä kuin miesmuistiin
 Moni hallituspuolueiden kansanedustaja on ilmoittanut äänestävänsä eduskunnassa  sosiaali ja terveydenhuollon uudistuksen toimeenpanoa vastaan.
 Uudistuksen vastustajia on sekä kokoomuksessa että sinisissä. Nuo puolueet koettavat pistää vastarannankiiskejään järjestykseen epätoivon vimmalla, jotta soteuudistus menisi läpi.
 On epävarmaa, valmistuuko sotelakien paketti ajoissa ennen vaalikauden loppua, vaikka istuntokautta pidennetään nimenomaan soten maaliin saattamiseksi.
 Kiihkeimmin uudistusta yrittää runnoa pääministeripuolue keskusta. Hankkeen valmistelua ovat johtaneet keskustan ministerit koko hallituskauden ajan. Jos sote kaatuu, keskusta voi menettää vaaleissa paljon ääniä.
 Keskustan kannatus on pahassa luisussa muutenkin. Maaseudun Tulevaisuuden teettämä  tutkimus  kertoo, että tämän vaalikauden aikana keskustan kannatus on romahtanut viljelijäväestön piirissä.
 Tuo keskustan perinteistä ydinkannattajakuntaa koskeva tutkimus enteilee merkittävää muutosta. Keskustalla saattaa olla edessään veret seisauttava vaalitappio.
 Lue myös:
 Satunnaisen vaalitarkkailjan analyysi: Kansan tuomio pelottaa – kokoomus teki lehmänkäännöksen vanhusten hoitajamitoitusta koskevassa kiistassa
 Satunnaisen vaalitarkkailijan analyysi: Antti Rinne ei kerro kaikkea sairaudestaan – Tiedot pitäisi julkistaa, jos Rinne pyrkii pääministeriksi
 Satunnainen vaalitarkkailija: Kansalaisten tuohtumus vanhustenhoidon ongelmista on oppositiolle oiva ase, sillä moni äänestää tunteella

Satunnainen vaalitarkkailija: Seuraamme poikkeuksellista poliittista sirkusta: Suhmurointia, muunneltua totuutta ja takinkäännöksiä


Summary: Eritrealaiset pakenevat diktatuurin komentoa ja loputtomiin venyvää pestiä valtion palveluksessa. Tämä näkyy Suomessa asti.

Kun tietoja rauhasta alkoi tihkua,  Bethelihem Tedlasta  tuntui, että tulevaisuus kirkastui kertaheitolla.
 Koko maailma yllättyi, kun Afrikan sarvessa vuosikaudet toisiaan kyräilleet naapurimaat Eritrea ja Etiopia solmivat rauhan viime kesänä. Kaupunkien kaduilla juhlittiin. Matkustajille jaettiin samppanjaa ja ruusuja, kun ensimmäinen suora reittilento maiden välillä pariinkymmeneen vuoteen vihdoin pääsi matkaan.
 Suorat puhelinlinjat avattiin, ja moni soitti heti rajan toiselle puolelle jääneille sukulaisilleen ja ystävilleen. Jotkut soittelivat umpimähkään silkasta ilosta, koska se oli taas mahdollista.
 Bethelihem Tedla seurasi uutisia sisarustensa ja vanhempiensa kanssa Etiopian pääkaupungissa Addis Abebassa.
 – Olimme todella optimistisia. Toivoimme, että kotona Eritreassa saadaan nyt paljon lisää vapautta, Tedla kertoo.
 Pettymys oli suuri, kun niin ei käynytkään. Tavallisten ihmisten elämässä mikään ei ole muuttunut, hän sanoo.
 Bethelihem Tedla asuu Etiopian pääkaupungissa Addis Abebassa. Joona Pettersson
 Samoin ajattelee moni muukin eritrealainen.  Kun Etiopian ja Eritrean välinen raja lopulta syyskuussa avattiin,  he äänestivät jaloillaan . Rajan yli tuli heti tuhansia ihmisiä – ja tulee edelleen.
 Ihmiset pakenevat diktatuurin komentoa ja jopa kymmeniin vuosiin venyvää niin sanottua kansallispalvelusta. Osa joutuu silloin armeijaan, osalle valtio sanelee työn, jota paiskitaan käytännössä ilmaiseksi.
 Ei ihme, että Eritreaa on usein innostuttu vertaamaan Pohjois-Koreaan, vaikka niin sulkeutunut maa ei olekaan.
 Tilanne on näkynyt Välimerellä ja Suomessa asti Eritreasta kauas pois pyrkivinä turvapaikanhakijoina.
 Addis Abeban keskustaa halkoo kiinalaisten rahoittama pikaraitiotie.  Joona Pettersson
 Bethelihem Tedla lähti Eritreasta  kolmisen vuotta sitten. Toisin kuin moni muu, hän ylitti rajan laillisesti. Koska hänen munuaissairauttaan ei pystytty hoitamaan kotimaassa, hallinnolta heltisi lupa matkustaa Sudaniin.
 Kotiin Tedla ei enää palannut.
 Nyt 29-vuotias Tedla istuu pienessä vaateputiikissa tornitalossa Addis Abeban keskustassa. Kulmaikkunoista avautuvat laajat näkymät miljoonakaupungin talojen yli vihreille vuorille.
 Alhaalla kadulla kohtaavat vauras ja köyhä Etiopia. Ohi pyyhältää uusi raitiovaunu, kiinalaisten rahoittama ja harvinaisuus Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Kerrostalon alaovilla ikäihminen kerjää rahaa.
 Tedla on yksi Etiopian lähes 200 000 eritrealaispakolaisesta ja menestystarina: Addis Abebassa hän on onnistunut luomaan itselleen kokonaan uuden uran. Nykyään hän on itseoppinut vaatesuunnittelija.
 Bethelihem Tedlan vaateluomuksia on esillä liiketilassa Addis Abebassa. Joona Pettersson
 Kotona Eritreassa Tedla työskenteli koulupsykologina. Sellaisena hän oli varsin hyvässä asemassa, olihan hän päässyt korkeakouluun ja ennen kaikkea saanut siistin sisätyön.
 Käytännössä Tedla oli kuitenkin valtiolle miltei ilmaista työvoimaa. Hänen palkkansa vastasi noin kymmentä euroa kuukaudessa.
 – Se ei ole yhtään mitään, hän sanoo.
 Kyse oli pakollisen kansallispalveluksen suorittamisesta. Siitä maksettava korvaus ei edes rutiköyhässä maassa  yleensä riitä säälliseen elämiseen .
 Kansallispalvelus tarkoittaa Eritreassa järjestelmää,  jossa täysi-ikäistyvät nuoret kulkevat karun sotilaskoulutusleirin kautta kohti valtion määräämää tulevaisuutta. Koulussa parhaiten menestyneet ohjataan jatko-opintoihin, joiden jälkeen valtio osoittaa heille siviilityön.
 Eritrean pääkaupunki Asmara. AOP
 Heikoimmat oppilaat ja koulupudokkaat etenkin köyhältä maaseudulta päätyvät armeijaan. Sieltä heidät voidaan vuokrata työvoimaksi esimerkiksi julkisille tai yksityisille rakennustyömaille. Palvelustaan suorittavat voivat joutua raatamaan myös surkeissa oloissa kaivoksissa tai maatiloilla, jotka saattavat olla hallinnon tai armeijan avainhenkilöiden epäsuorassa omistuksessa.
 Teoriassa palveluksen kesto on 18 kuukautta, mutta  käytännössä se voi kestää vuosikausia .
 Valittaa ei voi, sillä itsevaltaisen presidentin  Isaias Afwerkin  hallinnolla on kansalaisista tiukka ote.  Kansainvälisten ihmisoikeusjärjestöjen  ja YK:n mukaan Eritreassa ei ole sananvapautta, toimivia demokraattisia instituutioita eikä vapaata mediaa tai oikeuslaitosta. Kansalaisyhteiskunta on olematon.
 Vapauksien puute on vain osa kurjuudesta.  YK:n alainen tutkimuskomitea  raportoi vuonna 2016, että Eritrean viranomaiset ovat syyllistyneet rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Komitean mukaan valtio orjuuttaa, sieppaa, kiduttaa ja murhaa kansalaisiaan järjestelmällisesti ja laajamittaisesti.
 Medebarin torin sisäänkäynti Asmarassa, jossa on paljon hyvin säilynyttä vanhaa rakennuskantaa.  AOP
 Komennon seurauksena Eritrea on tyhjentynyt vauhdilla: parinkymmenen vuoden aikana ainakin joka kymmenes eritrealainen on paennut ulkomaille.  Pakolaisten tarkkaa osuutta  on vaikea tietää, koska Eritrean nykyisestä väkiluvusta ei ole julkisissa lähteissä yksimielisyyttä. Arviot vaihtelevat 2,5 miljoonasta yli kuuteen miljoonaan.
 – Siellä tuntuu kuin asuisi saarella ilman tietoa ulkomaailmasta. Elämässä on niin monia rajoitteita, Bethelihem Tedla sanoo.
 Hän on kertonut elämästään aiemminkin ulkomaisessa mediassa ja uskaltaa siksi esiintyä tässä jutussa nimellään.
 Yle Uutisgrafiikka
 Ankaraa järjestelmää on perusteltu vihanpidolla  Etiopian kanssa.
 Pieni rannikkovaltio Eritrea itsenäistyi huomattavasti itseään suuremmasta Etiopiasta vuonna 1993. Itsenäistymistä edelsi vuosikymmenien taistelu.
 Vuosina 1998–2000 naapurit kävivät rajasodan, jossa kuoli jopa satatuhatta ihmistä. Kiista Badmen rajakaupungista jäi ratkaisematta. Etiopia piti kaupunkia hallussaan, vaikka se sopimuksen mukaan kuului Eritrealle.
 Sota jätti jälkeensä jäätyneen konfliktin, joka välillä leimahti yhteenotoksikin.
 Eritrean pääkaupungin Asmaran liepeillä on niin sanottu tankkien hautausmaa, jonne on koottu panssariajoneuvoja Etiopian ja Eritrean sodasta. AOP
 Eritrea jäi pysyvään hälytystilaan hellimään suomalaisille tutulta kuulostavaa narratiivia, jossa pieni maa taistelee itsenäisyydestä suuren naapurinsa kanssa. Se joutui vuosiksi kansainväliseen eristykseen, mikä sopi Etiopian pirtaan.
 Pitkien vihollisuuksien jälkeen  sopu näytti syntyvän viime kesänä nopeasti . Kulissien takana rauhaa oli hierottu huolella ulkovaltojen avulla, sillä lähentyminen ja koko Afrikan sarven vakaus on muun muassa strategisia etujaan ajavien Persianlahden maiden ja pakolaisista huolestuneen Euroopan intresseissä.
 Eritrea on lämmittänyt suhteitaan myös muihin naapurimaihinsa. Marraskuussa YK poisti Eritrealta pakotteet, joita oli perusteltu tuella terroristijärjestö al-Shabaabille Somaliassa.
 Etiopian kanssa tehdyn rauhan myötä tärkein Eritrean käyttämä peruste loputtomalle kansallispalvelukselle poistui.
 Moni uskoi, että Etiopian nuoren pääministerin  Abiy Ahmedin  uudistusvimma tarttuisi myös Eritreaan. Ja että Eritrea laskisi, ettei sen talous enää kestä eristystä eikä nuorten ikäluokkien vuotamista ulkomaille.
 Etiopian pääministeri Abiy Ahmed ja Eritrean presidentti Isaias Afwerki avasivat Eritrean suurlähetystön Etiopiassa 16. heinäkuuta 2018. EPA
 Mitään muutoksia järjestelmässä  ei ole kuitenkaan sen jälkeen havaittu, sanoo ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin tutkija.
 – Kansallispalvelus kestää edelleen määrittelemättömän ajan ja mielivaltaisia pidätyksiä tapahtuu yhä, kertoo järjestön Afrikan sarveen erikoistunut tutkija  Felix Horne  puhelinhaastattelussa.
 Samaa sanoo Ylelle ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin tutkija  Fisseha Tekle . Myös YK:n ihmisoikeuskomissaarin toimiston  viesti lokakuun lopussa  oli samansuuntainen.
 Suljetusta maasta on vaikea saada riippumatonta tietoa, eivätkä ihmisoikeustarkkailijat ole sinne tervetulleita. Järjestöt saavat suuren osan tiedoistaan haastattelemalla Eritreasta paenneita. Tietojen uskottavuutta lisää se, että pakolaisten kertomukset ovat hyvin yhteneväisiä, Horne ja Tekle sanovat.
 Moni ei osaa edes visioida, mitä voisi tapahtua.  Human Rights Watchin tutkija Felix Horne
 Joidenkin raporttien mukaan viime kesänä kansallispalveluksensa aloittaneille olisi ilmoitettu, että he vapautuisivat 18 kuukauden kuluttua. Human Rights Watchin Felix Hornen mukaan vapautumista ei voi pitää varmana, sillä vastaavia lupauksia on kuultu aiemminkin.
 Laajat palveluksesta kotiuttamiset olisivat ylipäänsä Eritrealle hyvin hankalia, Horne sanoo. Hallitus takuulla laskee saavansa käsiinsä ruutitynnyrin, jos kaduille äkkiä vapautuisi suuri joukko sotilaskoulutuksen saaneita työttömiä.
 Hornen mielestä on kuitenkin toivoa, että tilanne voi kehittyä parempaan suuntaan, syntyihän sopu Etiopiankin kanssa varsin nopeasti ja monelle yllätyksenä. Hänen on silti vaikea nähdä, miten Eritrea voisi muuttua, jos hallinto ei itse päätä avautua.
 – Eritreassa ei näytä olevan liikehdintää, joka voisi muuttaa järjestelmää sisältäpäin. Kansalaisyhteiskuntaa ja mediaa on tukahdutettu niin pitkään, että moni ei osaa edes visioida, mitä voisi tapahtua, Horne sanoo.
 Eritrealaispakolaiset asettuvat Addis Abebaan tultuaan usein alueille, joilla asuu jo heidän maanmiehiään ja -naisiaan. Joona Pettersson
 Suihkukone jylisee matalalla  ruskeiden kerrostalojen yli Addis Abeban esikaupungissa. Asuntojen ikkunanpieliä koristavat lautasantennit.
 Näissä taloissa asuu paljon eritrealaisia – osa vasta tulleita, osa jo vuosia kaupungissa asuneita. Useampi ihminen ahtautuu täällä yhteen pieneen makuuhuoneeseen, sillä Addis Abeban vuokrat ovat pakolaisille korkeita.
 He tekevät niitä töitä, joita hyvällä tuurilla ehkä sattuvat saamaan: rakentavat, siivoavat, tarjoilevat.
 YK:n pakolaisjärjestön  UNHCR:n laskujen mukaan  Addis Abebassa asuu vajaat 20 000 eritrealaispakolaista. Sen jälkeen kun Eritrean ja Etiopian raja viime syyskuussa avattiin, kaupunkiin on virrannut aiempaa enemmän eritrealaisia, kertoo  Samuel .
 Samuel on siistiin kauluspaitaan pukeutunut keski-ikäinen mies. Hän istuu ystävänsä  Dawitin  kanssa katukahvilan terassilla. Molemmat ovat paenneet Eritreasta. He eivät esiinny jutussa oikeilla nimillään turvallisuussyistä, sillä kotimaassa on vielä sukulaisia.
 – Eritreassa kaikki ovat epätoivoisia, Dawit sanoo.
 He tietävät, mistä puhuvat, sillä yhteydet kotimaahan ovat tiiviit. Lisäksi uudet tulokkaat turvautuvat täällä useimmiten maanmiestensä verkostoon.
 – Joskus huoneessamme on nukkunut kymmenen ihmistä. Heillä ei ole ketään muuta, kenen puoleen kääntyä, ja velvollisuutemme on auttaa heitä.
 Dawit pakeni Eritreasta salakuljettajien avulla. Hän kertoo joutuneensa ensimmäisen pakoyrityksensä jälkeen Eritreassa vankilaan. Joona Pettersson
 Viranomaislähteiden mukaan yli 30 000 eritrealaista on hakenut turvapaikkaa Etiopiasta sen jälkeen kun maiden välinen raja avattiin ja sen sai ylittää laillisesti. Suurin osa heistä on naisia ja lapsia, jotka haluavat jatkaa matkaa Euroopassa tai Pohjois-Amerikassa jo olevien perheenjäsentensä luokse.
 Viralliset luvut laahaavat kuitenkin väistämättä perässä. Kaikkia tulijoita ei ole rekisteröity eikä kokonaismäärästä siten ole varmuutta.
 Kaikki rajan yli tulevat eivät myöskään ole pakolaisia. Osa tulee tapaamaan Etiopiassa asuvia sukulaisiaan ja palaa sen jälkeen takaisin.
 Samuel ja Dawit pakenivat Eritreasta  kolmisen vuotta sitten salakuljettajien avulla. Vaarallinen taival rajaseutujen halki maksoi runsaat puolitoista tuhatta euroa, he kertovat.
 Sellaisiin summiin ei olisi mitenkään ollut varaa, elleivät ulkomaille asettuneet sukulaiset olisi tulleet hätiin.
 Miesten selitys lähdön syistä kulkee tuttuja latuja: Valtio määräsi ammatin ja pakotti pysymään armeijassa.
 – Sillä tavalla Eritrean hallitus saa ihmiset ulos. He tekevät sen tahallaan, haluavat nuorten lähtevän, koska silloin kukaan ei ole enää vaatimassa vastauksia kysymyksiin, Dawit syyttää.
 Aina pakoyritys ei onnistu. Dawit kertoo istuneensa Eritreassa melkein kaksi vuotta vankilassa, koska jäi ensimmäisellä kerralla kiinni. Hän oli silti valmis yrittämään uudelleen.
 Pakolaisten matka Etiopian ja Eritrean rajaseudun halki on hankala ja vaarallinen, Samuel ja Dawit kertovat.  Michael Tsegaye / EPA
 Etiopian puolella rajaa Samuel ja Dawit päätyivät ensin YK:n pakolaisjärjestön leirille. Sieltä on teoriassa mahdollisuus päästä kiintiöpakolaisena eteenpäin, mutta käytännössä odottelu kestää vuosikausia eikä välttämättä johda mihinkään, he sanovat.
 Samuel ja Dawit eivät jääneet odottamaan ihmeitä vaan jatkoivat matkaansa tuhansien muiden tavoin.
 Se oli mahdollista, koska vihollisuuksista huolimatta Etiopia on halunnut kohdella eritrealaispakolaisia suopeasti: ortodoksiusko ja tigrinjan kieli yhdistävät rajan molemmin puolin. Eritrealaiset ovat saaneet muun muassa asettua asumaan pakolaisleirien ulkopuolelle, toisin kuin esimerkiksi Somaliasta ja Etelä-Sudanista tulleet.
 Leiriltä poistumisen kääntöpuoli on, että sen jälkeen on omillaan, Samuel ja Dawit sanovat.
 He kertovat, että suuri osa uusista tulijoista siirtyykin pian muihin lähimaihin, joista he toivovat löytävänsä työtä. Eläminen ainakin on halvempaa Sudanissa tai Ugandassa kuin diplomaattikaupunki Addis Abebassa, ajatellaan.
 Addis Abeban esikaupungissa pakolaiset asuvat usein ahtaasti yhdessä, sillä vuokrat kaupungissa ovat korkeita. Joona Pettersson
 Nuorimmista osa lähtee salakuljettajien matkaan Saharan halki tähtäimessään Välimeren ylitys ja Eurooppa. Siitäkin huolimatta, että reitin vaaroista ja Libyan vankiloista tiedetään, kuten myös Euroopan maiden tiukentuneista asenteista pakolaisia kohtaan.
 Samuelilla ja Dawitilla on töitä Addis Abebassa vain satunnaisesti, mutta parikymppisten riskinotolle heillä ei riitä ymmärrystä.
 – Heitä kiinnostaa vain, onko jossakin joku tuttu, ja sitten heidän pitää vaarantaa henkensä päästäkseen sinne, Samuel sanoo.
 Välimeren Italian-reitillä eritrealaiset  olivat pitkään yksi suurimmista kansalaisuusryhmistä. Vilkkain vuosi oli 2015, jolloin Italiaan saapui  Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n  mukaan meriteitse lähes 40 000 eritrealaista.
 Meren yli tulijoiden määrä on sittemmin romahtanut, kun salakuljetusta on EU:n tahdosta suitsittu. Libyan rannikkovartiosto on pyrkinyt pysäyttämään salakuljettajien veneitä, ja pakolaisia ja siirtolaisia on suljettu Libyassa pidätyskeskuksiin. Etelä-Euroopassa taas on suljettu satamia pelastusaluksilta.
 Tästä huolimatta eritrealaiset  olivat viime vuonnakin  Italian-reitin toiseksi suurin ryhmä.
 Italian Punaisen Ristin kuva vuodelta 2017 pelastusoperaatiosta Välimereltä. EPA
 Tämä näkyy pienessä määrin myös Suomessa.  Maahanmuuttoviraston mukaan  Italiasta ja Kreikasta tuli Suomeen EU:n sisäisinä siirtoina 764 eritrealaista vuosina 2015–2017. Heistä lähes kaikki ovat saaneet Suomesta turvapaikan.
 Niinpä Eritrean ja Etiopian rajan avaaminen viime syksynä on näkynyt myös Suomen Addis Abeban edustustossa. Perheenyhdistämiseen tähtäävien asiakkaiden jono on pidentynyt, kun turvapaikkapäätökset Suomessa ovat valmistuneet ja samaan aikaan perheenjäsenet ovat voineet tulla laillisesti Etiopiaan hakemaan oleskelulupaa Suomeen.
 Eritrean raja ehti kuitenkin olla apposen auki vain kolmisen kuukautta. Joulukuun lopussa kaksi keskeistä rajanylityspaikkaa pantiin yllättäen kiinni jalankulkijoilta.
 Kauppa rajan yli jatkuu entisellään, ja viranomaislähteiden mukaan UNHCR:n pakolaisleireille rekisteröityy yhä päivittäin parisataa eritrealaista. Helmikuun lukujen arvioidaan nousevan noin viiteentuhanteen, mikä on suunnilleen saman verran kuin joulukuussa.
 YK:n pakolaisjärjestön UNHCR:n leiri eritrealaispakolaisille Afarin alueella Koillis-Etiopiassa. AOP
 Etiopia joutuu pähkäilemään,  miten pakolaisten tuloon pitäisi suhtautua nyt, kun Eritrean kanssa ollaan taas hyvää pataa.
 Lisäksi se on joutunut miettimään, miten selvitä pakolaisten isännöimisestä ylipäänsä, sillä  käsillä on humanitaarinen kriisi . Etiopiassa on paitsi liki miljoona pakolaista naapurimaista, myös kolme miljoonaa sisäistä pakolaista, jotka ovat liikkeellä kuivuuden ja alueellisten levottomuuksien takia.
 Ratkaisu on yrittää tehdä välttämättömyydestä hyve.
 Parlamentti sääti tammikuussa uuden lain, jonka myötä pakolaiset saavat paljon lisää vapauksia. He voivat jatkossa muun muassa valita asuinpaikkansa sekä saada työluvan, virallisia todistuksia ja lapsensa kouluun.
 Pakolaisjärjestöt ovat kiitelleet. YK:n pakolaisjärjestön UNHCR:n mukaan Etiopia nousee siihen kärkimaiden joukkoon, jonka pakolaisia koskeva lainsäädäntö on linjassa kaikkien kansainvälisten sopimusten kanssa.
 – Tämä toimii mallina koko maanosalle. Se on rohkea veto, jota ei tule pitää itsestäänselvyytenä, kehuu UNHCR:n Etiopian-edustaja  Clementine Nkweta-Salami .
 Aiemmin näin on ylistetty Ugandaa, joka on jo pitkään  tukenut pakolaisia avokätisesti . Ugandan mainetta tosin tahrasi viime vuonna ilmi tullut  tukien väärinkäyttö .
 Mehän vähennämme siirtolaisuutta Afrikan sarvesta Eurooppaan.  Etiopian apulaisvaltiovarainministeri Admasu Nebede
 Etiopian pakolaislain motiivina on saada tulijat tukemaan talouskasvua. Jos heistä voidaan tehdä tuottavia, kohennetaan paikallista taloutta ja viime kädessä koko alueen vakautta, luettelee Etiopian apulaisvaltiovarainministeri  Admasu Nebede  Addis Abebassa.
 Ministeri perää silti realismia: kansainvälisen yhteisön tukea tarvitaan.
 – Mehän vähennämme siirtolaisuutta Afrikan sarvesta Eurooppaan, Admasu Nebede sanoo.
 Kiinalaiset ovat perustaneet Etiopiaan tehtaita. Huajian-yhtiön kenkätehtaalla Addis Abeban lounaiskulmassa valmistuu vientiin 8 000 kenkäparia päivässä. Mika Mäkeläinen / Yle
 Omin avuin Etiopia ei tosiaankaan pakolaisia pysty työllistämään. Vaikka talouden kasvuluvut ovat Afrikan huippua, myös väestönkasvu on kova. Nykymenolla töitä ei riitä edes omille kansalaisille, sillä  työmarkkinoille tulee joka vuosi  kaksi miljoonaa uutta etiopialaista.
 EU on tukenut Etiopiaa Afrikka-hätärahastosta, joka perustettiin vuoden 2015 siirtolaiskriisin jälkimainingeissa.  Rahaston tarkoitus  on  puuttua muuttoliikkeen syihin luomalla työpaikkoja , joskin arvostelijoiden mukaan  rahaa on pumpattu  Euroopan omia etuja ajaviin pikakeinoihin kuten rajavalvontaan.
 Etiopiassa EU rahoittaa kymmenillä miljoonilla euroilla muun muassa hanketta, jonka tavoitteena on luoda satatuhatta työpaikkaa  Etiopiaan nouseviin teollisuuspuistoihin . Näistä kolmasosa pitäisi varata nimenomaan pakolaisille.
 Avokätistä tukea tarvitaan jatkossakin, jotta pakolaiset pääsisivät todella nauttimaan heille luvatuista oikeuksista.
 Bethelihem Tedla halusi tuotteensa myyntiin oikeaan kauppaan, koska asiakkaat toivoivat sitä somessa, hän kertoo.   Joona Pettersson
 Addis Abeban keskustan vaateputiikissa  Eritreasta paennut Bethelihem Tedla esittelee mallistoaan. Esillä on siisteiksi nyyteiksi kiedottuja valkoisia huiveja ja leninkejä, joihin on ommeltu käsin värikkäitä koristeita.
 Osa kuoseista ammentaa perinteistä, jotka ovat yhteisiä Etiopialle ja Eritrealle, Tedla kertoo. Osa taas on omia visioita, lehtikuvien ja nettilöytöjen inspiroimia, kuten esimerkiksi naisen puvun miehustaan kirjottu lintukuvio. Sen nimi on  National Geographic .
 Perheen yhteisessä bisneksessä Tedla suunnittelee, yksi sisarista hoitaa kirjanpidon ja toinen on mallina. Kaikki ovat tulleet Etiopiaan jo vuosia sitten, samoin kuin vanhemmat.
 Tedla toivoo, että pakolaisille luvatut oikeudet rohkaisevat monia etsimään töitä ja aloittamaan jotakin omaa. Tähän asti rajoituksia on ollut paljon: yritystä ei esimerkiksi voi perustaa omiin nimiinsä eikä edes pankkitiliä voi avata, vaan pakolaisten pitää toimia välikäsien kautta, hän kertoo.
 – Silloin monesta voi tuntua, että pitää istua tyhjän panttina. Se on odottamista, ei elämistä, hän sanoo.
 Bethelihem Tedla haluaa, että hänen töissään perinteet kohtaavat nykyajan. Joona Pettersson
 Hänellä itsellään ei ole juuri nyt muita suunnitelmia kuin seurata Addis Abebassa, mihin suuntaan oma yritys kehittyy ja mihin uuden ja vanhan kotimaan välit.
 Eritreasta Tedla ei osaa kaivata juuri mitään. Paitsi yhtä asiaa: arki oli pienempää.
 – Siellä perheemme tiivistyi. Täällä olemme hajallaan emmekä tapaa niin usein, Tedla sanoo.
 – Mutta vasta sitten, kun Eritrea tekee rauhan Etiopian lisäksi myös oman kansansa kanssa, voin sanoa, että tämä on se rauha, jota toivoimme.
 Toimittaja oli Etiopiassa ulkoministeriön Kehitysakatemian matkalla helmikuussa.
 Joona Pettersson
 Lue myös:
 Suurlähetystöjä, puhelinyhteyksiä, lentoliikennettä: Nyt Etiopian ja Eritrean maarajakin on auki – ensi kertaa 20 vuoteen
 Yle tapasi Afrikan uudet kiinalaiset omistajat –  "Etiopiasta voi tulla maailman tehdas"
 Guardian:  'It's just slavery': Eritrean conscripts wait in vain for freedom
 Le Monde:  Dans les villes éthiopiennes frontalières de l’Erythrée, "l’affluence de réfugiés ne tarit pas"

"Afrikan Pohjois-Korea" ei avautunutkaan, vaikka Eritrea ja Etiopia tekivät rauhan – "Kuin asuisi saarella, elämässä on niin monia rajoitteita"


Summary: Protestoijat vastustavat 82-vuotiaan Abdelaziz Bouteflikan viidettä valtakautta.

Algerian kaupunkien kaduilla on nähty viimeisen viikon aikana poikkeuksellisia mielenosoituksia istuvaa presidenttiä  Abdelaziz Bouteflikaa  vastaan.
 Kymmenet tuhannet ihmiset ovat vaatineet Bouteflikaa luopumaan vallasta. Joukossa on ollut niin nuoria kuin vanhoja ihmisiä.
 – Katsokaa Algerian nuorisoa. He toivovat vain kunnollista presidenttiä, joka voi edes puhua kansalle, sanoi 45-vuotias virkamies  Hamdane Salim.
 Protesteissa on kuollut yksi ihminen ja haavoittunut kymmeniä.
 82-vuotias presidentti ilmoitti helmikuussa halukkuudestaan viidennelle valtakaudelle. Bouteflika on 1950–60-lukujen Ranskan vastaisen itsenäisyyssodan veteraaneja ja on ollut vallassa jo 20 vuotta.
 Presidentti Abdelaziz Bouteflika juhlii lauantaina 82-vuotispäiväänsä. Kuva vuodelta 2017 paikallisvaaleista. Ryad Kramdi / AFP
 Mielenosoitukset harvinaisia
 Algerian toiseksi suurimmassa kaupungissa Oranissa noin 8 000 ihmistä osoitti perjantaina mieltään presidenttiä vastaan,  kertoo ranskalaislehti Le Monde .
 – Kansa haluaa kaataa hallinnon, jotkut mielenosoittajista huusivat uutistoimisto Reutersin mukaan.
 Iskulausetta käytettiin vuoden 2011 arabikevään mielenosoituksissa Egyptissä, Libyassa ja Tunisiassa. Niissä vaadittiin pitkään vallassa roikkuneita johtajia luopumaan vallasta.
 Laajat julkiset protestit ovat kaksi sotaa läpikäyneessä Algeriassa harvinaisia. Pääkaupunki Alger'ssa mielenosoitukset on kokonaan kielletty, mutta laajoja mielenosoituksia on ollut nyt sielläkin.
 Yle Uutisgrafiikka
 "Hän on kuin kuollut"
 Presidentti  Bouteflika ilmoitti helmikuussa , että hän aikoo pyrkiä viidennelle kaudelle kevään vaaleissa.
 Mielenosoittajien mielestä presidentin horjuva terveys ei salli enää uutta valtakautta. Bouteflika käyttää pyörätuolia ja on esiintynyt vain harvoja kertoja julkisuudessa saatuaan sairauskohtauksen vuonna 2013.
 Parhaillaan Bouteflika on sairaalahoidossa Genevessä, raportoi sveitsiläislehti  La Tribune de Genève .
 Presidentin vastustajien mukaan valtaa käyttävät Algeriassa presidentin lähipiiri ja neuvonantajat.
 – Hän on kuin kuollut. Hän ei pidä enää puheitakaan kansalle. On ymmärrettävää, että katkaisemme hiljaisuutemme ja lähdemme kaduille tässä tilanteessa, 23-vuotias  Tahar  sanoi Oranissa Le Mondelle.
 Sotamenestys siivitti suosiota
 Bouteflikan kannatus perustuu pitkälti hänen taustaansa itsenäistymissodan sankarina sekä siihen, että hän nujersi 1990-luvulla käyneen sisällissodan päätteeksi Algerian islamistisen vastarintaliikkeen.
 Algerian pääministeri Ahmed Ouyahia (oik.) on yksi maan vallankäyttäjistä. Hän isännöi Saksan liittokansleria Angela Merkeliä Algerissa syksyllä. EPA
 Bouteflika on myös nauttinut tärkeiden eturyhmien, kuten ammattiliittojen ja yritysjohtajien tukea.
 Algerian talous on viime vuosina kärsinyt maan merkittävimmän vientituotteen öljyn hintojen laskusta. Taloustilanteen heikkeneminen on todennäköisesti lisännyt vastustusta istuvan presidentin hallintoa kohtaan.
 Lisää aiheesta:
 Algerian ulkoministeri siirtolaisten karkotuksista Ylelle: "Olemme erittäin tarkkaavaisia kansallisen turvallisuuden suhteen"

"Kansa haluaa kaataa hallinnon" – Algeriassa arabikevään kaikuja sairaalahoidossa olevan presidentin vastaisissa mielenosoituksissa


Summary: Euroviisufanit ennakoivat, että kisasta tulee kahden kappaleen välinen kamppailu.

Suomen euroviisuedustuskappale valitaan illalla, kun  Darude  esittää suorassa lähetyksessä kolme kappaletta. Ehdokaskappaleet ovat  Release me ,  Superman  ja  Look away .
 Edustuskappaleen Israelin Euroviisuihin valitsevat katsojat sekä kansainvälinen ammattilaisraati. UMK19: Darude -lähetys Turun Logomosta nähdään klo 21 alkaen TV2:ssa ja Areenassa.
 Ennakkomaistiaisia illan show'sta voi katsoa  UMK19-etkot-lähetyksestä .
 "Viisufanit ovat tärinöissään"
 Illan show kiinnostaa odotetusti euroviisufaneja. Viisuklubi OGAE Finlandin puheenjohtaja  Miksu Behm  kertoo, että faneilla on ollut etukäteen hyvä pöhinä Daruden show'n ympärillä.
 – Odotan, että show'sta tulee spektaakkeli. Jo pelkästään juontajat ovat niin kovia ja hulluja. Viisuetkojen perusteella luvassa on aikamoinen valoshow. Näyttää sairaan makeelta, Behm hehkuttaa.
 Tänä vuonna Uuden Musiikin Kilpailu järjestetään Turussa. Innokkaita viisuilijoita sinne vie Helsingistä viisujuna. Miksu Behmin mukaan junaan hyppäävät ovat jo ihan tärinöissään.
 – Junassa on viisukaraoke ja aion rynnätä sinne heti ensimmäisenä, että saan laulaa edes yhden biisin.
 Daruden show kiinnostaa myös kansainvälisesti. Behm tietää, että viisufaneja on tulossa Turkuun ainakin Sveitsistä.
 Mikä kappale voittaa?
 Viisufanien keskuudessa veikataan, että kilpailusta tulee kahden kappaleen välinen kisa. Tasaväkisiä suosikkeja ovat  Superman  ja  Look away . Plagiointiepäilyjenkin kohteeksi noussut  Release me  ei ole herättänyt samanlaista innostusta.
 – Kun kolmas kappale  Look away  julkaistiin, se pomppasi suosikiksi. Nyt peli on taas tasoittunut. Oma suosikkini on Superman. Katsotaan miten käy, Miksu Behm sanoo.
 Lisätietoja UMK-lähetyksestä ja äänestyksestä  UMK:n nettisivuilta .
 Katso:   Henkilökuva Ville Virtasesta Areenassa

Daruden viisubiisi valitaan tänään – "Show'sta tulee varmasti spektaakkeli"


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Vastaanottokeskuksista yhä enemmän ilmoituksia henkilökuntaan kohdistuvista uhkauksista
 Vastaanottokeskuksista tehdään yhä enemmän ilmoituksia  henkilökuntaan kohdistuneista uhkauksista . Ilmoitukset turvapaikanhakijoiden tekemistä uhkauksista lisääntyvät, vaikka vastaanottokeskusten asukkaiden määrä laskee. Viime vuonna tehtiin 172 ilmoitusta. Poliisi ei kuitenkaan ole havainnut turvallisuustilanteessa merkittävää muutosta.
 Matti Nykänen siunataan viimeiselle matkalleen Jyväskylässä
 Markku Ulander / Lehtikuva
 Helmikuun alussa menehtynyt mäkihyppylegenda  Matti Nykänen   haudataan tänään  lauantaina Jyväskylässä. Siunaustilaisuuteen osallistuu vain Nykäsen lähipiiri, mutta sen jälkeen hautajaissaattue kulkee Jyväskylän Vanhalta hautausmaalta Taulumäeltä Laajavuoreen kello 13:n aikaan. Yleisö voi saapua hautajaissaattueen reitin varrelle muistamaan mäkikotkaa.
 Suomelle kansainvälistä huomiota astmapotilaiden hyvästä hoidosta
 Henrietta Hassinen / Yle
 Maailman arvostetuimpiin lääkietieteellisiin julkaisuihin kuuluva The Lancet kirjoittaa Suomen  kansallisen astmaohjelman saavutuksista  ja kehottaa muita maita ottamaan oppia Suomesta. The Lancet muistuttaa Suomen käynnistäneen kansallisen astmaohjelmansa aikana, jolloin joka viides astmapotilas kärsi vaikeista oireista. Vuonna 2016 heitä oli enää 2–5 prosenttia potilaista.
 Eritrea sopi rauhasta, mutta diktatuuri ei hellitä – ja se näkyy Suomessa asti
 Bethelihem Tedla lähti Eritreasta kolmisen vuotta sitten. Tavallisten ihmisten elämässä mikään ei ole siellä muuttunut, hän sanoo. Joona Pettersson
 Koko maailma yllättyi, kun Afrikan sarvessa vuosikaudet toisiaan kyräilleet naapurimaat Eritrea ja Etiopia solmivat rauhan viime kesänä. Myös  Bethelihem Tedlasta  tuntui, että tulevaisuus kirkastui kertaheitolla. Mutta nyt hän on pettynyt: tavallisten eritrealaisten arjessa mikään ei muuttunutkaan.  Tapasimme Etiopiassa  diktatuuria paenneita eritrealaispakolaisia.
 Daruden viisubiisi valitaan tänään
 Anton Sucksdorff / Yle
 Illalla selviää, mikä Daruden kolmesta kappaleesta lähtee edustamaan Suomea toukokuussa Israelin Euroviisuihin. Onko se  Release me ,  Superman  vai  Look away ? Viisufanit uskovat, että kisasta tulee kahden biisin välinen kamppailu. Viisuklubi OGAE:n puheenjohtaja  Miksu Behm  uskoo ennakkoon näkemänsä perusteella, että  illan show'sta tulee spektaakkeli .
 Lumipyryä ja hankalaa ajokeliä
 Yle
 Tänään lauantaina on monin paikoin luvassa hankala ajokeli lumisateiden takia.
 Eniten lunta sataa Pohjois-Pohjanmaalla, Kainuussa ja Pohjois-Karjalassa, paikoin jopa yli kymmenen senttimetriä. Aivan etelässä lunta tulee vain muutamia senttejä. Kylmän yön jäljiltä lämpötila pysyy pakkasella melkein koko päivän etelää lukuun ottamatta. Lue lisää säästä  Y len sääsivuilta .

Herätys: Vastaanottokeskuksissa uhkaillaan henkilökuntaa, Nykänen haudataan Jyväskylässä, Daruden viisubiisi valitaan tänään


Summary: SDP:n Antti Rinteen pitkä sairausloma on nostanut esiin keskustelun pääministerin työssä tarvittavasta jaksamisesta.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

– Kun olen joskus jälkeenpäin katsonut kalenteria ja päiväkirjaa, hengästyttää vieläkin.
 Näin toteaa keskustan kansanedustaja  Matti Vanhanen , joka toimi Suomen pääministerinä vuosina 2003–2010. Samaan aikaan hän oli myös keskustan puheenjohtaja.
 Keskustelu pääministerin työssä vaadittavista fyysisistä ja henkisistä ominaisuuksista on ajankohtainen SDP:n puheenjohtajan  Antti Rinteen  vakavan sairastelun tultua ilmi alkuvuodesta.
 Rinne on yksi pääministeriehdokkaista kevään eduskuntavaaleissa, mutta jotkut ovat epäilleet sitä, kuinka hän pystyy hoitamaan mahdollista vaativaa pääministerin tehtävää sydänoperaation jälkeen.
 Perjantaina töihin palannut  Rinne vakuutti , että hän on siihen kykeneväinen.
 Pääministeriys on Suomen poliittisessa järjestelmässä ylivoimaisesti raskain ja stressaavin työtehtävä. Pääministerin työn vaativuus ja kuormittavuus on kasvanut Suomen EU-jäsenyyden aikana huomattavasti.
 Tämän tietää myös Matti Vanhanen.
 Hän kertoo, että EU-jäsenyys 1990-luvulla toi pääministerille huomattavan määrän lisätehtäviä, kuten muun muassa paljon ulkomaanmatkoja ja kokouksia.
 Tämä näkyi tietenkin myös Vanhasen pääministeriaikana, kun ulkomaanmatkojen päälle tulivat myös maakuntamatkat.
 – Päivät olivat ajallisesti pitkiä. Ohjelma saattoi vielä vähän vaihtua päivän mittaan. Muistan esimerkiksi erään matkan Torniojokilaaksoon. Siellä päivän aikana minulla oli 13 erilaista tapaamista, Vanhanen muistelee.
 SDP:n puheenjohtaja Antti Rinne palasi sairauslomalta perjantaina 1. maaliskuuta Petteri Sopanen / Yle
 Vanhanen ei laskenut tuntejaan, mutta paljon niitä tuli
 Erikoistutkija  Mona Mannevuo  Eduskuntatutkimuksen keskuksesta huomauttaa, että poliitikkojen työ on erittäin kuormittavaa.
 – Toisaalta heihin kohdistuva valtava paine on oikeutettua ja kansalaisten kuuluukin olla kriittisiä.
 Johtavien poliitikkojen jaksaminen on noussut keskusteluun myös aiemmin, kun  vihreiden Touko Aalto  ja  sinisten Jari Lindström  kertoivat julkisuudessa uupumuksestaan.
 Erikoistutkija Mona Mannevuo pitää politiikon jaksamisen kannalta tärkeänä työyhteisöä. Kalle Mäkelä / Yle
 Mannevuon mukaan nykyaikana politiikkojen työtä leimaavat jatkuva palaute erityisesti sosiaalisen median kautta, tiedon valtava määrä ja hektisyys.
 – Mutta täytyy muistaa, että kritiikki ja julkinen paine ovat olleet aina mukana vallanpitäjien elämässä, ajatellaanpa vaikka 1990-luvun lamaa, Mannevuo sanoo.
 Matti Vanhanen muistuttaa, että nykyinen pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.) on tehnyt kohta neljä vuotta kestäneen kautensa aikana noin 200 EU-tehtäviin liittyvää ulkomaanmatkaa.
 – Veikkaan, että  Urho Kekkosen  presidenttikausilla samaan lukuun päästiin vasta 25 vuodessa.
 Vanhanen sanoo, ettei koskaan laskenut, kuinka monta tuntia työskenteli viikossa johtaessaan valtioneuvostoa.
 – Vähän menee hatusta vedetyksi, mutta silloin työskentelin 60 tuntia viikossa ja välillä enemmänkin, hän arvioi varovaisesti.
 Sipilän päivä alkaa aamukuudelta – katso pääministerin kalenteri
 Nykyisen pääministerin Juha Sipilän poliittinen erityisavustaja  Riina Nevamäki  kuvaili Ylen pyynnöstä pääministerin työarkea yleisluontoisesti.
 Nevamäki lähetti myös pyynnöstä esimerkiksi Sipilän kalenterin lokakuun lopulta. Nevamäki huomauttaa, että viikolle ei poikkeuksellisesti sattunut kansainvälisiä tapaamisia tai ulkomaanmatkoja.
 Voit katsoa kalenterin alta.
 Pääministeri Juha Sipilän (kesk.) viikkokalenteri lokakuun lopulta. Kuvan saa suuremmaksi klikkaamalla. Valtioneuvoston kanslia.
 Nevamäki kertoo, että Sipilä herää yleensä aamuisin kuuden aikaan. Pääministerin päivä alkaa yleensä kokouksilla, joita riittää iltaan saakka.
 Pääministeri johtaa hallituksen ministerivaliokuntia, strategiaistuntoja, hallituksen neuvotteluja, talousneuvostoa, tutkimus- ja innovaationeuvostoa.
 Pääministeri käytännössä valmistelee asioita jokainen arki- ja viikonloppuilta.
 Sipilän hallituskaudella ulkomaanmatkoja vaativat EU-kokoukset ovat korostuneet Britannian vaikean EU-eroprosessin takia. Samaan aikaan pääministeriä on pitänyt kiireisenä myös Suomen EU-puheenjohtajuuskauden valmistelu.
 Sipilän tavoitteena on ollut tavata kaikki EU-päämiehet ennen kesäkuussa alkavaa puheenjohtajakautta.
 Erikoistutkija Mannevuon mukaan tavallisen kansanedustajan ja pääministerin työssä on se ero, että kansanedustaja voi vaikuttaa kalenteriinsa, kun taas pääministeri ei.
 – Uupumisriski on suuri, kun omiin aikatauluihin ei voi vaikuttaa.
 Lisäksi mukaan tulevat lukuisat hetkessä tapahtuvat asiat, joihin on reagoitava välittömästi.
 Mannevuo on pohtinut poliitikkojen jaksamista demokratian toteutumisen kannalta.
 Hän muistuttaa, että uupuneena harkintakyky voi pettää ja muut voivat käyttää sitä hyväkseen.
 Virheitä voi tulla herkemmin.
 – Voidaan myös kysyä, kuinka monta eri asiaa yksi ihminen voi seurata, kun ajatellaan tietomäärää.
 Pääministerin vapaapäivät jäävät vähäisiksi
 Erityisavustaja Riina Nevamäki kertoo, että pääministeri Sipilä on pyrkinyt pitämään yhden vapaapäivän viikossa, mutta se ei ole läheskään aina toteutunut.
 Myös yhdestä lämpimästä ruoasta päivässä on pyritty pitämään kiinni, tosin aina ei siinäkään ole onnistuttu.
 Toisaalta myös valtioneuvoston jäsenet saavat levätä joskus pidemmin. Ministereillä on oikeus pitää vuosilomaan rinnastettavaa vapaata 30 päivää kalenterivuosittain.
 Tuolloinkin kriisin sattuessa on oltava valmis reagoimaan.
 Sipilä kommentoi tehtävänsä kuormittavuutta ulkoasiainvaliokunnan kokouksen jälkeen eduskunnassa perjantaina.
 – Kyllähän tämä kovaa hommaa on, pääministeri on paljon liikkeellä. Päivät ovat pitkiä ja vapaapäiviä on vähän. Viikonloppuisinkin ollaan menossa joko kokouksissa tai puolueen puheenjohtajan tehtävissä, Sipilä sanoi.
 Erikoistutkija Mona Mannevuon mukaan ratkaisevaa jaksamisen kannalta on työyhteisö, käytännössä pääministerin kohdalla esimerkiksi puolue, hallituskumppanit ja erityisavustajat.
 Jos oma työyhteisö ja lähipiiri kasaavat julkista painetta tai ryhtyvät jopa kampittamaan, se ei tiedä hyvää poliitikon jaksamiselle.
 – Esimerkiksi Rinteestä me ajattelemme, onko hän työkykyinen. Kysymys on myös siitä, miten puolue tukee häntä, Mannevuo sanoo.
 Painetta lisää se, että politiikan kulttuuri on kilpailuhenkinen ja poliitikko joutuu kommentoimaan vaikeita aiheita.
 – Jos poliitikko esiintyy esimerkiksi maahanmuuton kaltaisten ilmiöiden yhteydessä, se saattaa johtaa masinoituun sähköpostitulvaan ja vihapostiin, Mannevuo antaa esimerkin.
 Pääministeri Juha Sipilä on pyrkinyt pitämään yhden vapaapäivän viikossa, mutta se ei ole läheskään aina toteutunut. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Hyvä peruskunto ja asioihin perehtyminen auttoivat
 Mona Mannevuo uskoo, että ihmiset, jotka ovat päässeet politiikassa pitkälle, ovat hyvin paineensietokykyisiä.
 Etukäteen sitä ei kuitenkaan pysty välttämättä arvioimaan eikä ole ehkä tarpeenkaan.
 – Emmehän me voi tietää etukäteen sitäkään, millaisia paineita pääministeriin tulee kohdistumaan, hän sanoo.
 Matti Vanhanen painottaa jaksamisessa varsin yksinkertaiselta kuulostavaa keinoa.
 – Olennainen asia pääministeriaikanani oli, että fyysinen peruskunto oli kohdallaan.
 Vanhanen kertookin, että pääministerin tehtävä on nykyään ”hyvissä voimissaan olevan noin viisikymppisen ihmisen homma, jolla on elämänkokemusta ja fyysinen peruskunto kohdallaan”.
 – Se [hyvä peruskunto] auttoi minun kohdalla erittäin paljon, koska säännölliseen liikkumiseen ei ollut itsekuria järjestää aikaa.
 Hyvän peruskunnon ylläpito oli Vanhasen mielestä kuitenkin haastavaa. Hän muistelee, että yritti liikkua erityisesti maanantaisin aamupäivällä ”pääministerin kävelykokouksissa”.
 – Silloin oli pari tuntia kävelyä ja samalla sai myös keskusteltua ihmisten kanssa.
 Vanhanen kertoo, että hänen liikuntamääränsä supistui vain viikoittaiseksi. Silloin hän hiihti, käveli tai teki luisteluretkiä.
 – Silloin oli jo hyvä tilanne, jos viikossa oli 2–3 sykettä nostava puolesta tunnista tuntiin kestävä liikuntaharjoitus.
 Vain kriisi saisi harkitsemaan paluuta
 Kansalaiset seuraavat nyt Antti Rinteen pärjäämistä paluun jälkeen.
 Mona Mannevuon mukaan on hyvin vaarallista luoda mielikuvaa, että kerran sairastanut ihminen on heikko.
 Yhtä lailla voi hänen mukaansa kysyä, luoko politiikka ja media vinoutunutta kuvaa, että pääministerin tehtävästä voi suoriutua vain huippukuntoinen keski-ikäinen mies eikä esimerkiksi pienten lasten äiti.
 Olennaista pärjäämisessä on pelkän yksilöllisen paineensietokyvyn lisäksi juuri työyhteisön tuki, Mannevuo arvioi.
 Vanhanen painottaa, että ei missään vaiheessa kokenut tunnetta, että voimat olisivat loppuneet kesken. Henkisenä valttikorttinaan hän piti sitä, että hänellä oli aina tapana perehtyä asioihin hyvin. Myös "asioista ei stressata" -periaate auttoi.
 Presidentti Tarja Halonen tervehtii uutta hallitusta Presidentinlinnassa 24. kesäkuuta 2003. Kättelyvuorossa  pääministeri Matti Vanhanen. Martti Kainulainen / Lehtikuva
 Vanhanen kuvailee tunteneensa tavatonta helpotusta, kun hän päätti vuonna 2010 luopua kesken kauden pääministerin tehtävästä.
 – Se tunne kertoo siitä, että kyllä se varmastikin jonkinlaisen jäljen jätti itselleen pääministeriajasta.
 Kysymykseen siitä, ryhtyisikö Vanhanen vielä uudelleen pääministeriksi, hän vastaa näin:
 – Jos olisi jonkinlaisesta kriisistä kysymys, harkitsisin vakavasti, mutta neljän vuoden jakso tuntuisi aika pitkältä. Jos se olisi 1–2 vuoden vaihe ja tietäisin, että se myös päätyisi, niin sellaista voisin harkita.
 Matti Vanhasen neuvot tulevalle pääministerille Delegoi ja johda asioita vahvasti. Hanki hyvät avustajat ja sihteerit, jotka huolehtivat siitä, että pääministerille jää aikaa perehtyä asioihin ja tavata ihmisiä myös politiikan ulkopuolelta. Raivaa aikaa säännölliselle liikunnalle.
 Lisää aiheesta:
 Petteri Orpo iloitsee terveydestään: "Ei lääkitystä, ei murheita" – Myös Sipilä kertoi Ylelle terveystilanteensa: "Erittäin hyvä"
 Antti Rinne palasi sairauslomalta: Lääkäri todistaa, että olen työkykyinen – katso haastattelu
 Matti Vanhanen joutui päivystykseen kesken vaalitilaisuuden – "Häntä alkoi heikottaa"
 Vihreiden ex-puheenjohtaja Touko Aalto Arto Nybergissä: Oma häpeä käännettiin puolueen häpeäksi
 Sipilä puoluevaltuustolle: "Omaa tunnelmaani kuvaa parhaiten valtava riittämättömyyden tunne"
 Ministerinpesti ajoi Juha Rehulan burnoutin partaalle – Pettymys itseen oli kova, kun missio epäonnistui

Pääministerin työ vaatii fyysistä ja henkistä kovuutta – Ex-pääministeri Vanhanen: ”Hengästyttää vieläkin”


Summary: Kim laski lauantaina seppeleen Vietnamin vallankumousjohtajan Ho Tši Minhin hautamuistomerkille.

Pohjois-Korean johtaja  Kim Jong-un  on päättänyt Vietnamin-vierailunsa.
 Vierailun konkreettinen anti jäi vähäiseksi, sillä huipputapaaminen Yhdysvaltain presidentin  Donald Trumpin  kanssa ei tuottanut tuloksia.
 Huippukokous päättyi torstaina ennen aikojaan. Sopimusta ydinaseiden vähentämisestä tai Korean sodan virallisesta lopettamisesta ei kovista odotuksista huolimatta syntynyt.
 Perjantaina Kim tapasi Vietnamin presidentin ja hallitsevan kommunistipuolueen pääsihteerin  Nguyễn Phú Trọngin . Tänään lauantaina hän kävi Vietnamin vallankumousjohtajan  Ho Tši Minhin  mausoleumilla ja laski siellä seppeleen.
 Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un kunnioitti Vietnamin vallankumousjohtajaa Ho Tši Minhiä Hanoissa. Jorge Silva / Pool / EPA
 Tämä on tiettävästi ensimmäinen kerta, kun Pohjois-Korean diktaattori osoitti näin kunnioitustaan edesmenneelle vieraan valtion johtajalle.
 Kim on vieraillut Pekingissä neljästi, mutta hänen ei tiedetä käyneen Kiinan vallankumousjohtajan  Mao Zedongin  mausoleumilla.
 Kimin isoisä  Kim Il-sung  oli Ho Tši Minhin ystävä. Pohjois-Korea tuki Ho Tši Minhin hallintoa lähettämällä psykologisen sodankäynnin asiantuntijoita ja taistelulentäjiä Yhdysvaltoja vastaan käydyn Vietnamin sodan aikana.
 Kyseessä oli ensimmäinen Pohjois-Korean johtajan vierailu Vietnamiin sitten vuoden 1964, jolloin Kim Il-sung vieraili maassa.
 Kim nousi panssaroituun junaansa Đồng Đăngin rautatieasemalla Vietnamin ja Kiinan rajalla. Ei ole tiedossa, käykö Kim paluumatkallaan tapaamassa Kiinan presidenttiä  Xi Jinpingiä .
 Kiina on eristäytyneen ja sulkeutuneen Pohjois-Korean ainoa varsinainen liittolainen.
 Aiheesta aiemmin:
 Analyysi: Kim lähti huipputapaamisesta voittajana, koska Trump kutsui häntä suureksi johtajaksi – ja Koreassa sillä on iso merkitys  1.3.2019
 Yhdysvaltalaisvirkailija: Trump kehotti Kimiä laittamaan "kaiken peliin" Vietnamin neuvotteluissa  1.3.2019
 Analyysi: Trump ja Kim lähtivät Hanoista ilman diiliä – Mutta oli sittenkin hyvä, ettei lupauksia tehty hätäisesti  28.2.2019
 Mitä Trumpin ja Kimin huippukokouksen haaksirikko merkitsee? Onko näkyvissä myös edistystä? UM:n Itä-Aasian tiiminvetäjä Arto Haapea vastaa  28.2.2019
 Tutkijat Trumpin ja Kimin huippukokouksesta: Suuret odotukset, tuli pannukakku  28.2.2019
 "On hetkiä, kun pitää kävellä" – Trumpin ja Kimin huippukokous päättyi ilman sopimusta, Yle seurasi hetki hetkeltä  28.2.2019

Pohjois-Korean Kim Jong-un lähti paluumatkalle Vietnamista


Mäkihyppylegenda  Matti Nykäsen  siunaustilaisuus on päättynyt Jyväskylässä. Nykänen siunattiin Jyväskylän Vanhan hautausmaan kappelissa.
 Siunaustilaisuuden ohjelma Siunaustilaisuus noudatti perinteistä hautaan siunaamisen kaavaa. Alkumusiikkina kuultiin  Kanteleeni , sen jälkeen omaiset ja kutsuvieraat laskivat kukkatervehdykset arkulle. Tilaisuudessa kuultiin virret 600  Hyvyyden voiman ihmeellisen suojaan  ja 338  Päivä vain ja hetki kerrallansa  sekä luettiin Psalmi 23  Herra on minun paimeneni . Nykäsen ystävä  Jussi Niemi  esitti tilaisuudessa musiikkikappaleen. Siunauksen toimitti Huhtasuon aluekappalainen  Paulus Pikkarainen . Loppumusiikkina kuultiin Bachin  Air , jonka saattelemana arkku kannettiin kappelin edessä odottavaan autoon.
 Siunaustilaisuuteen osallistui omaisten pyynnöstä vain Nykäsen lähipiiri ja kutsuvieraita. Paikalle on saapunut myös muun muassa Nykäsen kilpakumppani, Itä-Saksaa edustanut  Jens Weissflog , mäkihyppääjä  Janne Ahonen  ja hiihtolegenda  Juha Mieto . Urheiluministeri  Sampo Terho  laski valtiovallan puolesta tilaisuudessa muistoseppeleen
 Ennen arkun siirtämistä autoon hyvästinsä jättivät kappelin pihalla vielä Matti Nykäsen äiti  Vieno Nykänen , sisko  Tuija Nykänen  sekä leski  Pia Nykänen .
 "Meidän kylän oma poika"
 Paikalle oli saapunut runsaasti yleisöä odottelemaan tilaisuuden päättymistä kappelin ulkopuolelle ja Puistokadun varrelle. Tunnelma ihmisten välillä oli lämmin. Suru yhdisti jyväskyläläiset.
 Nykänen oli kotikaupungissaan seurattu persoona jo nuoresta pitäen.
 – Matti oli meidän kylän oma poika. Hänen urheilumenestystään seurattiin hyvin tarkkaan, paikalle saapunut  Anneli Lehtimäki  sanoi.
 – Ei ole toista Mattia, eikä tule,  Helvi Hytönen  lisäsi.
 Eija Luukkanen  toi kappelin porteille Nykäsen muistoksi kynttilän.
 – Matti oli tunteella elävä ihminen, siksi samaistun häneen. Seurasin jo vuosikymmeniä sitten ensimmäistä kertaa hänen hyppäämistään Laajavuoressa, Luukkanen muisteli suojellessaan kynttilän liekkiä käsillään lumipyryn keskellä.
 Luukkaselle tulitikkuja lainannut  Jarkko Savolainen  löysi vallitsevasta säästä yhtymäkohdan Nykäseen.
 – Matti lähtee omalla tyylillään, tuulessa ja tuiskussa, Savolainen mietti.
 (Kuvagalleria jutun lopussa.)
 Koskettava siunauspuhe: Rauha löytyi hyppytornista
 Aluekappalainen  Paulus Pikkarainen  pohti siunauspuheessaan sitä, mikä teki mäkihypystä Matti Nykäselle erityisen tärkeää.
 "Urheiluvuosinaan Matti Nykänen nousi portaat Laajavuoren mäen huipulle lukemattomia kertoja. Kerta toisensa jälkeen hän istuutui tutulle puomille ja lähti matkaan. Alastulorinteen päässä hän irroitti suksensa – vain suunnatakseen päättäväiset askeleensa jälleen kohti samoja portaita. Intohimoinen harjoittelu, rohkeus ja lahjakkuus tekivät Matti Nykäsestä Suomen kaikkien aikojen menestyneimmän mäkisankarin – olympiavoitajan ja maailmanmestarin. Matti Nykänen koki löytävänsä hyppyrin nokalta jotain, mitä hänen oli vaikea löytää muualta. Hyppyrin nokalta hän löysi rauhan. Vuosien aikana rauhattomuus ajoi hänet paitsi ylittämään urheilijana itsensä, niin tekemään elämässä myös vääriä valintoja."
 Kynttilät paloivat Laajavuoressa. Jaana Polamo / Yle
 Pikkarainen nosti esille myös Laajavuoren erityisen aseman.
 "Hautajaissaattueen määränpää on Matille tuttu Laajavuoren mäki. Paikka, jossa hänen oli hyvä ja levollista olla. Hautajaissaattueen pysähtyessä Laajavuoressa me rukoilemme, että Matti olisi jälleen löytänyt rauhan. Me rukoilemme, että hän saisi nyt levätä siinä samassa tunteessa, jonka hän kerran löysi hyppyrin nokalta."
 Aluekappalaisen puheessa korostui myös jaettu suru.
 "Vaikka tänään on jäähyväisten aika, yhdessä Matin kanssa koetut ilon ja surun hetket saavat yhä olla osa teidän tarinaanne. Rakkaista ja lämpimistä muistoista ei tarvitse milloinkaan päästää irti."
 "Olkaa siis suruaikana lähellä toinen toisianne. Yhdessä toisten kanssa voi elämää kulkea surun keskellä askeleen kerrallaan eteenpäin."
 Voit lukea siunauspuheen kokonaisuudessaan  täältä .
 Hautajaissaatto kulki Laajavuoreen
 Petri Aaltonen / Yle
 Siunaustilaisuuden jälkeen  hautajaissaattue lähti liikkeelle  Jyväskylän Vanhalta hautausmaalta Taulumäeltä Laajavuoreen kello 13 alkaen. Yle seurasi  saattueen kulkua suorana .
 Omaisten ja poliisin toive oli, että saattue saa edetä ilman häiriöitä. Yleisöä oli kokoontunut katujen varsille sekä Laajavuoreen satapäin hyvästejä jättämään.
 Myös Laajavuoressa ihmiset vaihtoivat saattuetta odottaessaan muistojaan mäkisankarista.
 Ensimmäisten joukossa paikalle tuli jyväskyläläinen  Ari Kuivalainen , jolla on hyvin henkilökohtaisia muistoja Nykäsestä.
 – 80-luvun puolivälissä Matti kävi Kukkumäen Teboililla asiakkaana. Hän kurvasi pihaan Mazdan kyydissä ja pyysi avaamaan kasettitelinettä. Hän valikoi viidestä kymmeneen kasettia soittopeliinsä. Siitä Matin matka jatkui – minne lie mennytkään, Kuivalainen muisteli.
 Nykänen jäi Kuivalaisen mieleen kohteliaana miehenä.
 – Hän oli sydämellinen. Otti kaikki tasapuolisesti huomioon. Matista jäi todella hyvä kuva. Törmäsin häneen Jyväskylässä moneen kertaan muuallakin, mies kuvaili.
 Yleisö kokoontuu seuraamaan mäkihyppylegenda Matti Nykäsen hautajaissaattoa Jyväskylän Laajavuorella. Mikko Vähäniitty / Lehtikuva
 Kuivalainen aikoi tilaisuuden päätteeksi sytyttää Nykäsen muistolle kynttilän mäkimonttuun.
 Saija Leivonen  taas törmäsi Nykäseen aikoinaan treenatessaan ravihevosia. Ohjelmaan kuuluivat myös metsälenkit hevosten kanssa.
 – Yksi kaunis aamu Matti oli myös lenkillä metsässä. Hän tuli sanomaan minulle, että hoidan huippu-urheilijan psyykettä, kun olen huippu-urheilijan, eli hevosen, kanssa umpimetsässä kävelemässä, Leivonen kertoi hymyillen.
 Useat paikalle tulleet muistavat Nykäsen kuitenkin parhaiten jännittävistä urheiluhetkistä kotisohvalla.
 – Lapsena katsoin paljon mäkikilpailuja televisiosta. Kyllähän Matti aina mitalin kotiin toi, mikkeliläinen  Kari Saikkonen  sanoi.
 Saikkonen oli saapunut paikalle poikansa Juhanan kanssa. Kisojen seuraaminen on isän ja pojan yhteinen harrastus. Molempien mielestä saattueen järjestäminen oli hyvä tapa kunnioittaa mäkisankaria ja saattaa hänet viimeiselle matkalle.
 – Matti Nykänen oli yksi kaikkien aikojen suomalaisista urheilijoista,  Juhana Saikkonen  sanoi.
 Hautajaissaattue ei kuitenkaan pysähtynyt Laajavuoressa paikalle, joka sille oli osoitettu, vaan poistui paikalta nopeasti. Paikalle kokoontunut yleisö puhkesi spontaaneihin aplodeihin saattueen poistuessa paikalta.
 Nelinkertainen olympiavoittaja Nykänen  kuoli helmikuun alussa . Nykäsen tuhkat lasketaan perhehautaan myöhemmin.
 Jyväskyläläinen Soile Hokkanen muistelee Matti Nykästä urheilusaavutusten lisäksi laulajana sekä kotikaupungissaan Jyväskylässä hyvin tunnettuna ja rakastettuna persoonana.  "Tuntui tärkeältä tulla seuraamaan Matin viimeistä matkaa", Hokkanen sanoi. Jonna Karjalainen / Yle
 Anneli Lehtimäki ja Helvi Hytönen halusivat tulla saattamaan Mattia.  Matin kuolema tuntui heistä epätodellista.  Jonna Karjalainen / Yle
 Nykäsen entinen kilpakumppani Jens Weissflog on yksi hautajaisvieraista. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Matti Nykäsen arkku kannetaan autoon ennen hautajaissaattueen lähtöä. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Omaiset saattoivat Matti Nykäsen viimeiselle matkalle. Paikalla oli runsaasti mediaa. Siunaustilaisuuden jälkeen hautajaissaattue lähti kohti Laajavuorta. Jonna Karjalainen / Yle
 Jonna Karjalainen / Yle
 Urheiluministeri Sampo Terho saapumassa Matti Nykäsen siunaustilaisuuteen Jyväskylässä 2. maaliskuuta. Jonna Karjalainen / Yle
 Matti Nykäsen äiti Vieno Nykänen (vas.) ja sisar saapuivat Nykäsen siunaustilaisuuteen Jyväskylän vanhan hautausmaan kappelille. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Juha Mieto Jussi Nukari / Lehtikuva
 Janne Ahonen saapuu mäkihyppylegenda Matti Nykäsen siunaustilaisuuteen Jyväskylän vanhan hautausmaan kappelille 2. maaliskuuta. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Kynttilän tuonut jyväskyläläinen Eija Luukkanen on tavannut Matin muutaman kerran. Jarkko Savolainen lainasi tulitikkuja. Jonna Karjalainen / Yle
 Matti Nykäsen leski Pia Nykänen (oik.) ja Ari Saarinen. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Hautajaissaattue ei pysähtynyt Laajavuoressa paikalle, joka sille oli osoitettu. Laajavuoreen tulleet ihmiset odottivat saattuetta aluksi väärässä paikassa.  Jaana Polamo / Yle
 Matti Nykänen tullaan hautaamaan sukuhautaan. Jaana Polamo / Yle
 Lue lisää:
 Matti Nykänen siunataan viimeiselle matkalleen Jyväskylässä

Tunteikkaat hetket mäkikotkan viimeisestä matkasta – Matti Nykäsen hautajaissaattue kulki tuiskuisessa säässä läpi Jyväskylän


Summary: Yhtiö pohjusti testilaukaisulla miehitettyä avaruuslentoa, joka on tarkoitus toteuttaa kesällä.

Yhdysvaltalaisen liikemiehen  Elon Muskin  SpaceX-yhtiön Crew Dragon-avaruuskapseli on laukaistu onnistuneesti Floridasta kohti Kansainvälistä avaruusasemaa.
 Laukaisulla yhtiö harjoitteli kesäksi suunniteltua miehitettyä avaruuslentoa varten.
 – Olemme lähettämässä amerikkalaisia astronautteja amerikkalaisilla raketeilla Yhdysvaltain maaperältä ensimmäistä kertaa sitten Nasan avaruussukkulaohjelman päättymisen vuonna 2011, Nasan edustaja  Jim Bridenstine  sanoi uutistoimisto AP:lle.
 SpaceX-yhtiön Falcon 9 -raketilla laukaistun kapselin ainoa matkustaja on oikean ihmisen kokoinen testinukke. Se on saanut nimekseen Ripley scifi-kauhuelokuvasarja Alienin päähenkilön mukaan.
 Kapselin pitäisi saavuttaa Kansainvälinen avaruusasema ISS sunnuntaiaamuna 27 tunnin lennon jälkeen.
 Nasa on tilannut avaruussukkulaohjelmansa päättymisen jälkeen Venäjältä rakettilentoja, joilla on kuljetettu astronautteja ISS:lle. Nasa on maksanut venäläisille edestakaisista matkoista yli 80 miljoonaa dollaria henkeä kohti.
 Nyt yhdysvaltalaiset SpaceX- ja Boeing -yhtiöt ovat ottamassa vastuuta kuljetuksista ISS:lle.
 Korjaus klo 13.31: Avaruuskapselin nimi on Crew Dragon ja raketin nimi Falcon 9. Jutussa puhuttiin aiemmin Dragon-raketista.
 Lisää aiheesta:
 Kisa avaruusturismista kiristyy – myös Nasa harkitsee nyt lähtöä mukaan

Yksityinen avaruusyhtiö SpaceX lähetti kapselin avaruuteen – kyydissä nukke, jonka nimi viittaa Alien-kauhuelokuviin


Summary: Yhden aktivistin veli kertoo, että hänen siskoaan on piiskattu vankilassa ennen oikeudenkäyntiä ja annettu sähköiskuja.

Saudi-Arabiassa viime vuonna kiinni otetut naisaktivistit joutuvat oikeuteen, kertoo Saudi-Arabian valtiollinen media.
 Syyttäjät eivät ole paljastaneet, mistä rikoksista aktivisteja aiotaan syyttää.
 Saudiviranomaiset ottivat kiinni useita naisaktivisteja viime vuoden toukokuussa. Tuolloin viranomaiset kertoivat, että aktivistien epäiltiin yrittäneen horjuttaa "kuningaskunnan turvallisuutta, vakautta ja kansallista yhtenäisyyttä".
 Ihmisoikeusjärjestöt ovat arvioineet, että aktivisteja saattaa uhata jopa vuosikymmenten vankeus.
 Naisten oikeuksia ajaneet aktivistit vangittiin vain muutamaa viikkoa ennen kuin paljon julkisuutta saanut naisten ajokielto kumottiin Saudi-Arabiassa kesäkuussa. Monet vangituista olivat kampanjoineet ajokiellon kumoamisen puolesta.
 Amnesty: "Tyypillistä sortoa"
 Ihmisoikeusjärjestöt tyrmistyivät syyttäjien ilmoituksesta ja vaativat aktivisteja vapautettavaksi.
 – Rauhanomaisesta aktivismista ei pidä joutua oikeuteen. Saudi-Arabian viranomaiset jatkavat tyylilleen tyypillistä sortoa, sanoi Amnesty Internationalin  Samah Hadid .
 Järjestöjen mukaan tilannetta pahentaa se, että vangitut ovat joutuneet vankeudessa kidutuksen ja seksuaalisen väkivallan kohteeksi.
 – Saudiviranomaiset eivät ole tutkineet vakavia syytöksiä kidutuksesta, ja nyt naisaktivistit – ei kiduttajat – joutuvat syytteeseen ja oikeuteen, sanoi Human Rights Watchin edustaja  Michael Page .
 "Siskolleni on annettu sähköiskuja"
 Yksi vangituista aktivisteista on naisten ajo-oikeuden puolesta kampanjoinut  Loujain Alhathoul . Viranomaiset pitivät Alhathoulia vangittuna myös vuonna 2014, kun hän oli yrittänyt ajaa Arabiemiraateista Saudi-Arabiaan.
 Alhathoulin veli kertoi  CNN:n tammikuun lopulla julkaisemassa kirjoituksessa , että hänen siskoaan on kidutettu monin tavoin vankeudessa.
 – Hän kertoi, että häntä on piiskattu, hakattu, hänelle on annettu sähköiskuja ja häntä on ahdisteltu jatkuvasti, veli kirjoitti.
 – Saudi-Arabia haluaa esiintyä uudistajana, vaikka se pitää todellista uudistajaa telkien takana, veli jatkoi.
 Lisää aiheesta:
 Saudi-Arabia: Aktivistien pidätysten taustalla juonittelu kuningaskuntaa vastaan
 Lähteet: Saudi-Arabia pidättänyt aktivisteja, jotka kampanjoivat naisten autoilun puolesta

Saudi-Arabiassa ajokieltoa uhmanneet naisaktivistit oikeuteen –  saattavat joutua jopa vuosikymmeniksi vankilaan


Summary: Kokoomuksen varapuheenjohtaja Antti Häkkänen vaatii SDP:lta kompromisseja, jotta puolueet mahtuisivat samaan hallitukseen.

Kokoomuksen varapuheenjohtaja, oikeusministeri  Antti Häkkänen  kummeksuu SDP:n puheenjohtajan  Antti Rinteen  puheita tulevan hallituksen linjasta ja hallituspohjasta.
 Pitkältä sairauslomalta julkisuuteen palannut Rinne linjasi heti ensimmäiseksi, ettei  nykyhallituksen leikkauslinjan ja eriarvoistavan politiikan jatkaminen käy SDP:lle . Aiemmissa lehtihaastatteluissa Rinne on sanonut  etteivät nykykokoomus ja keskusta mahtuisi demareiden kanssa samaan hallitukseen.
 TV1:n Ykkösaamussa vieraillut Häkkänen arvioi, että Rinteen puheissa kuuluu “vaalilaukan makua”.
 – Tässä nyt vähän omaa tulkintaa tehdään yhteiskunnallisesta kehityksestä Rinteen toimesta, siitä että eriarvoisuus olisi kasvanut, ja oltaisiin menty huonompaan suuntaan.
 – Neljä vuotta sitten oli erittäin korkea työttömyys, valtio voimakkaassa velkakierteesssä ja yritykset henkitoreissaan, ja nyt ollaan saatu työllisyys taas kasvuun, yritykset pärjäävät paremmin ja valtion velkaantuminenkin on taittumassa. Eli jos Rinne nyt lupaa täysin toisenlaista politiikkaa, niin kyllähän se suomalaisen hyvinvointiyhteiskunnan pelastamisen kannalta on aivan käsittämätön linjaus, sanoo Häkkänen Ykkösaamussa.
 Häkkäsen mukaan SDP:n tulee olla valmis kompromisseihin, jos puolueet aikovat mahtua samaan hallitukseen. Myös ensi vaalikaudella joudutaan tekemään ikäviäkin leikkauspäätöksiä, eikä kokoomukselle käy kasvua hyydyttävä ja veroja kiristävä politiikka, sanoo Häkkänen.
 – Eihän me sellaiseen hallitukseen voida lähteä, jossa nähdään että se hyydyttää talouskasvua ja työllisyyttä, ja sitä kautta heikentää hyvinvointiyhteiskunnan rahoituspohjaa.
 – Jos SDP nyt lupaa täysin toisenlaista talous- ja työllisyyspolitiikkaa, eli hallituksen kaikki hyvät tulokset pyyhittäisiin pois, niin on aika vaikea nähdä että siitä jotenkin kompromisseja saataisiin aikaiseksi, arvioi Häkkänen Ykkösaamussa.

Kokoomuksen Häkkänen: Rinteen puheissa vaalilaukan makua – Vaikea löytää kompromisseja, jos SDP lupaa täysin toisenlaista politiikkaa


Summary: Öljy-yhtiötä vastaan on jo aiemmin nostettu useita syytteitä Niger-joen suistoalueen saastuttamisesta.

Kansainvälinen öljy-yhtiö Royal Dutch Shell on joutumassa Hollannissa oikeuteen Nigeriassa tehdyistä öljykenttäkaupoista.
 Hollantilaiset syyttäjät valmistelevat rikossyytteiden nostamista Shelliä vastaan. Syytteet koskevat yli miljardin euron arvoisia kauppoja öljykentästä, joka sijaitsee merellä Nigerian edustalla. Samaan öljykenttään liittyvästä lahjonnasta on jo käyty oikeutta Italiassa.
 Yle Uutisgrafiikka
 Italiassa Shell vastaa lahjontasyytteisiin yhtiökumppaninsa, italialaisen Enin kanssa.
 Brittiläis-hollantilainen Royal Dutch Shell hankki Enin kanssa vuonna 2011 öljykentän Nigerian rannikolta. Italialaisten syyttäjien mukaan molemmat yhtiöt tiesivät, että kaupasta saatuja rahoja käytettäisiin poliitikkojen, liikemiesten ja välittäjien lahjontaan.
 Yhtiöt kiistävät, että ne olisivat tehneet mitään laitonta.
 Syyttäjät kertoivat, että öljy- ja kaasujätti joutuu oikeuteen myös Hollannissa erillisessä tapauksessa, joka liittyy räjähdykseen hollantilaisella öljytuotantolaitoksella ja päästöihin.
 Shelliä vastaan  on jo aiemmin käyty oikeutta  Nigeriassa tapahtuneista ympäristörikoksista. Niger-joen suistoalue, jolla Shell toimii, on saastunut pahoin öljyvuotojen takia. Öljy-yhtiöt ovat syyttäneet vuodoista paikallisia rikollisia.
 Aiheesta muualla:
 Financial Times:  Shell faces Dutch criminal charges over Nigeria oil deal

Shell joutumassa oikeuteen Hollannissa Nigerian öljybisneksistä


Summary: Onnettomuus sattui, kun vuotava öljyputki räjähti ja paikalta pakenevat ihmiset taallaantuivat toistensa alle.

Paikallisten viranomaisten mukaan yli 50 ihmistä on kateissa öljyputken räjähdyksen jäljiltä eteläisessä Nigeriassa.
 Nemben kuningaskunnan alueella Bayelsan osavaltiossa sijaitseva öljyputki oli kärsinyt vuodoista. Sen räjähdys sai alueen ihmiset panikoimaan, ja monia pakenevia ihmisiä tallaantui toistensa alle.
 Lue myös:
 Shell joutumassa oikeuteen Hollannissa Nigerian öljybisneksistä

50 ihmistä kateissa öljyputken räjähdettyä Nigeriassa