Summary: Yle seuraa eduskuntavaalien alla sekä puolueiden että ehdokkaiden vaalipuheita ja tarkistaa väitteiden todenperäisyyden.

Suomi ei ole päästövähennysten ykkönen,  Juha Sipilä  lupasi 2015 kotinsa yleisesti turvapaikanhakijoiden käyttöön, lyhyellä aikavälillä oppivelvollisuuden pidennys ei maksa itseään takaisin.
 Yle poimi poliitikkojen lausuntoja faktantarkistukseen.
 Tarkistukseen valitaan lausuntoja, jotka sisältävät selkeän väitteen. Emme tutki mielipiteitä.
 Väitteitä arvioidaan viisiportaisella asteikolla. Jos väitteen faktat täsmäävät, se on totta, mikäli eivät, se on väärin.
 Jos väite on oikeilla jäljillä, mutta epätarkka, saa se leiman enimmäkseen totta. Mikäli väitteessä on virhe, mutta sen kaikkien faktojen ei voi suoraan sanoa olevan väärin tai jos se sisältää väärin tulkittuja tosiasioita, saa se leiman enimmäkseen väärin. Mikäli faktat ovat sellaisia, ettei niiden todenperäisyyttä voi arvottaa, katsotaan väite tulkinnanvaraiseksi.
 Seuraamme muun muassa lehtihaastatteluissa, vaalitenteissä, mainoksissa sekä sosiaalisessa mediassa esitettyjä väitteitä.
 Faktantarkistuksen aiemmat artikkelit löytyvät Ylen verkkosivuilta. Ensimmäinen  kooste julkaistiin 22.3 . ja  toinen kooste 29.3 .
  Putkosen väite turpeen työllistämisvaikutuksista noin 196 000 työllisen verran pielessä
 Väite:  Turve työllistää Suomessa noin 200 000 ihmistä.
 Lähde:  Perussuomalaisten  Matti Putkonen   Ylen ilmastotentissä 4.4.

 Tuomio:  Kansanedustajaehdokas Matti Putkosen (ps) esittämät 200 000 työntekijän työllisyysvaikutukset haastettiin jo Ylen ilmastotentin aikana, kun juontaja  Antti Koistinen  viittasi  Bioenergia ry:n tuoreeseen tiedotteeseen , jonka mukaan turvetuotannon suora työllistävä vaikutus viime vuonna oli noin 2 300 henkilötyövuotta.
 Putkonen yritti kiertää ristiriidan viittaamalla turvetuotannon kokonaisvaikutuksiin.
 Kokonaisvaikutuksiin voidaan laskea työllistämisen suorien vaikutusten lisäksi välilliset vaikutukset.
 Välillisillä vaikutuksilla tarkoitetaan sitä, että esimerkiksi työkoneiden valmistus turvealan käyttöön lisää työllisyyttä myös muilla toimialoilla.
 Turvetoimialaa edustavan Bioenergia ry:n mukaan turvetuotannon välillinen työllistävä vaikutus oli noin 4 200 henkilötyövuotta. Tässä luvussa ovat mukana suoraan turvealalla työskentelevien lisäksi myös muilla toimialoilla työskentelevät.
 Bioenergia ry:n lisäksi turvetuotannon työllisyysvaikutuksia on selvittänyt esimerkiksi Teknologian tutkimuskeskus VTT vuonna 2010.
 Työ- ja elinkeinoministeriön tilauksesta tehdyssä  VTT:n selvityksessä  turvetuotannon kokonaistyöllisyysvaikutukseksi arvioitiin 12 350 henkilötyövuotta. Tästä suorien työllisyysvaikutusten osuus oli 4 155 henkilötyövuotta.
 Missään laskelmassa viime vuosilta ei päästä lähellekään Putkosen mainitsemaa 200 000 työllisen vaikutusta, ja tuoreimmissa laskelmissa työllistävä vaikutus on maksimissaan 4 200 henkilötyövuotta. Putkosen väite on siis väärin.
 Perussuomalaisten Matti Putkonen Ylen ilmastoaiheisessa teemakeskusteluillassa Helsingissä torstaina 4. huhtikuuta. Martti Kainulainen / Lehtikuva
 Putkosen väite Suomen päästövähennyksistä menee metsään
 Väite:  Päästöjen vähentämisessä "Suomi on tehnyt enemmän ja nopeammin kuin yksikään muu EU-maa."
 Lähde:  Perussuomalaisten Matti Putkonen  Ylen ilmastotentissä 4.4 .

 Tuomio:  Putkonen toisti väitteensä useaan kertaan pitkin vaalitenttiä hiukan eri sanoin. Jotta väite olisi totta, pitäisi Suomen olla yksiselitteisesti paras päästöjen vähentäjä Euroopassa.
 Päästövähennyksiä verrataan yleensä vuoden 1990 tasoon, ja tämän vuoden myös Putkonen mainitsee.
 Päästövähennyksistä puhuttaessa lasketaan kokonaispäästöt niin kutsuttuina hiilidioksidiekvivalentteina – eli eri päästöt muunnetaan vastaamaan hiilidioksidipäästöjä. Päästövähennyksiä voi laskea usealla tavalla. Eurostat tarkastelee päästöjä ensisijaisesti ilman ns. LULUCF-sektoria, joka mittaa muun muassa maankäyttöä, sen muutosta ja metsien käyttöä.
 LULUCF-sektorin laskeminen mukaan lukuihin muuttaa Suomen tilannetta merkittävästi, sillä Suomessa on metsää ja sen muodostamaa hiilinielua huomattavasti enemmän kuin useimmissa EU-maissa.
 Tuoreimmat EU-tason luvut aiheesta taas on koostanut  Eurostat kesäkuussa 2018 . Niissä tarkastellaan aikaväliä 1990–2016
 Eurostatin tilastolla mitaten, ilman metsiä ja maankäyttöä laskettuna, EU-maat ovat vähentäneet päästöjään keskimäärin noin 22 prosenttia. Samassa tilastossa Suomen vähennys on noin 16 prosenttia.
 Tilastokeskus ilmoittaa Suomelle hiukan paremman luvun:  maaliskuun lopulla raportoitujen tuoreimpien lukujen  mukaan Suomen päästöt ovat ilman LULUCF-sektoria vähentyneet noin 22 prosenttia vuodesta 1990 vuoteen 2017.
 Noilla luvuilla olemme vähennyksissä eurooppalaista keskitasoa. Putkosen väite, että Suomi on päästövähennyksissä kirkkaasti paras, on siis väärin.
 Koska päästövähennysten laskentatapoja on monta, Yle kysyi Putkoselta perusteita luvuilleen.
 Hän kertoi lähteekseen  Maaseudun Tulevaisuudessa julkaistun artikkelin . Siinä todetaan, että Suomen nettopäästöt ovat vuodesta 1990 lähtien vähentyneet lähes tuplasti enemmän, kuin EU:n päästöt keskimäärin.
 Putkosen käyttämässä luvussa Suomi nousee siis EU:n keskitason yläpuolelle. Jutussa ei ole tarkasti avattu, miten sen luvut on laskettu. Se näyttäisi kuitenkin täsmäävän Suomen vähennyksiin, kun mukaan lasketaan myös LULUCF-sektori.
 Edes Putkosen käyttämällä mittarilla Suomi ei silti ole mitenkään ylivoimainen Euroopassa.  Tuoreimmassa YK:n koosteessa  Suomi on LULUCF huomioiden vähentänyt päästöjään vuosina 1990–2016 noin 44,5 prosenttia. EU:n keskiarvo on 25,9 prosentin vähennys. Suomea enemmän päästöjään ovat vähentäneet ainakin Bulgaria, Liettua, Romania, Ruotsi, Unkari ja Viro.
 On tulkinnanvaraista, missä yhteyksissä mitäkin laskutapaa on mielekästä käyttää, mutta Suomen päästövähennykset eivät ole mitenkään yksiselitteisesti huipputasoa EU:ssa.
 Eri laskutavoilla Suomi voi olla päästövähennyksissään Euroopan keskitasoa tai sen yli, mutta ei nouse vertailun kärkeen. Putkosen väite, että Suomi olisi EU:ssa päästövähennysten selkeä ykkönen, on siis väärin.
  Väyrysen väite turvapaikanhakijoiden käännyttämisestä ei pitänyt paikkaansa
 Väite:  Euroopan tuomioistuimen päätöksen mukaan Suomi olisi voinut käännyttää rajalta Ruotsin kautta Suomeen pyrkineet turvapaikanhakijat.
 Lähde:  Seitsemän tähden liikkeen puheenjohtaja  Paavo Väyrynen , Ylen ja Kalevan  Puolen Suomen vaalitentti  1.4.

 Tuomio:  Paavo Väyrynen viittasi Euroopan tuomioistuimen päätökseen, joka hänen mukaansa osoittaa, että Suomen olisi ollut mahdollista käännyttää rajalta Ruotsin kautta Suomeen pyrkineet syksyllä 2015.
 Sisäministeriön Maahanmuutto-osaston lainsäädäntöjohtaja  Riitta Koponen  kertoo, ettei mikään tuomioistuin ole tehnyt sellaista päätöstä, jonka nojalla Ruotsista tulleet olisi voitu käännyttää. Myöskään Eurooppa-oikeuden professorin  Juha Raition  tiedossa ei ole tällaista päätöstä.
 Väyrynen selvensi Ylelle, että hän tarkoitti EU-tuomioistuimen  ratkaisua vuodelta 2017 .
 Päätös koski joukkoa Afganistanista ja Syyriasta tulleita turvapaikanhakijoita, jotka olivat ylittäneet EU-rajan ensimmäiseksi Kroatiassa. Siellä kroatialaisviranomaiset olivat kuljettaneet heidät eteenpäin, jotta he hakisivat turvapaikkaa toisista EU-maista.
 EU-tuomioistuimen päätöksen mukaan Kroatialla oli velvollisuus käsitellä laittomasti ulkorajansa ylittäneiden tulijoiden hakemukset.
 Vastakkain oli tulkinta, jonka mukaan siirtolaiskriisissä oli kyse poikkeuksellisista olosuhteista, joissa hakemuksen käsittelystä vastuussa olivat ensimmäisen EU-maan sijaan ne maat, joissa hakemus jätettiin.
 Myös Yle  uutisoi tuomioistuimen päätöksestä  tuoreeltaan.
 Päätöksessä oli kyse niin kutsutun Dublin-asetuksen soveltamisesta. Asetus määrittelee, missä maassa hakijan turvapaikkahakemus käsitellään.
 Asetuksessa yleisin turvapaikkahakemuksen käsittelyn vastuuperuste koskee sitä, mihin EU-maahan turvapaikanhakija on ensimmäisenä saapunut, eli ylittänyt EU:n ulkorajan.
 Maahanmuutto-osaston lainsäädäntöjohtaja Riitta Koponen kertoo, että ongelmana on usein sen selvittäminen, mikä on ollut ensimmäinen EU-valtio, mihin turvapaikanhakija on saapunut.
 Ruotsista Suomeen tulleiden turvapaikanhakijoiden tilanteeseen ratkaisu ei vaikuta, sillä Dublin-asetusta on Ruotsin suhteen sovellettu koko ajan.
 Suurimmalle osalle Ruotsin kautta Suomeen saapuneista turvapaikanhakijoista Ruotsi on ollut vain läpikulkumaa ja EU-raja on ylitetty ensin jossain muualla. Sisäministeriön mukaan kauttakulusta ei tule maalle millään perusteella vastuuta turvapaikkahakemuksen käsittelystä.
 Dublin-asetuksessa  on useita vastuuperusteita . Esimerkiksi jos turvapaikanhakijalla on maassa perheenjäseniä, tai valtio on myöntänyt hakijalle oleskeluluvan, on kyseinen valtio vastuussa turvapaikkahakemuksen käsittelystä.
 Jos mikään muu vastuuperuste ei sovellu, hakemuksen käsittelee valtio, jossa hakemus on jätetty.
 Suoraa käännytystä ei Dublin-säännösten mukaankaan voi tehdä, kertoo kansainvälisen oikeuden professori  Outi Korhonen  Turun yliopistosta.
 Valtion tulee tutkia Eurodac-tietokannasta, missä EU-valtioissa hakija on rekisteröity ensimmäisenä tai missä hän on hakenut turvapaikkaa. Jos tällaista ei ole ja hakemus esitetään ensimmäisenä Suomen viranomaisille, mitään automaattista käännytysoikeutta ei Korhosen mukaan ole.
 Käännytysperuste tulee myös tutkia jokaisen hakijan kohdalla erikseen.
 Väyrysen esiin nostama EU-tuomioistuimen päätös ei olisi oikeuttanut Suomea käännyttämään Ruotsin kautta Suomeen pyrkineitä turvapaikanhakijoita. Väite on siis väärin.
 Paavo Väyrynen Puolen Suomen vaalitentissä 2019 1. huhtikuuta.  Yle
 Sipilä kuvaili väärin lupaustaan kotinsa avaamisesta turvapaikanhakijoille
 Väite:  Juha Sipilän tarjous turvapaikanhakijoiden majoittamisesta hänen Kempeleen kotiinsa koski vain tiettyä pakolaisperhettä.
 Lähde:  Juha Sipilä, Ylen ja Kalevan  Puolen Suomen vaalitentti  1.4.

 Tuomio:  Perussuomalaisten  Jussi Halla-aho  syytti Sipilää vaalitentissä siitä, että pääministeri “esitti televisiossa avoimen kutsun” turvapaikanhakijoille tulla Suomeen. Hän viittasi Sipilän vuoden 2015 tarjoukseen majoittaa turvapaikanhakijoita vähällä käytöllä olleeseen Kempeleen kotiinsa.
 Sipilä vastasi Halla-aholle sanoen, ettei tämä “tiedä millaisista oloista tuo perhe oli lähdössä” ja totesi, että “tarjosin heille kotiani, turvaani, tälle perheelle”. Sipilä siis väitti, että hänen tarjouksensa koski vain tiettyä perhettä. Sipilä teki  saman väitteen myös tammikuussa 2019 .
 Ei ole tiedossa, mitä keskusteluja Sipilä on käynyt kotinsa käytöstä, mutta vaalitentin keskustelu koski Sipilän julkisia lausuntoja. Siksi väite arvioidaan niiden kautta.
 Sipilä kertoi aikeestaan antaa kotinsa turvapaikanhakijoiden majoitukseen  Ylen Ykkösaamussa 5.9.2015 . Hän sanoi, että “perheeni on päättänyt, että meidän oma kotimme on pakolaisten käytössä ja turvapaikanhakijoiden käytössä”. Hän totesi, että moni muu on pohtinut samaa ja että “toivoisin, että meille syntyisi sellaista henkeä, että mitä me kukin voimme tehdä”. Hän puhui yleisellä tasolla, ei maininnut tiettyä perhettä.
 Samana päivänä hän  vahvisti suunnitelmansa Helsingin Sanomille  ja lisäsi, että "väliaikaisesti taloon voidaan majoittaa ehkä parikymmentä henkeä, mutta pidemmänkin ajan siellä voi olla kolme tai neljä perhettä."
 Helsingin Sanomille Sipilä siis puhui suoraan useammasta kuin yhdestä perheestä. Väite toistettiin eri lehdissä, eikä Sipilä oikaissut tai tarkentanut lausuntoaan.
 Tammikuussa 2016  Sipilä kertoi, ettei kotia toistaiseksi voida käyttää turvapaikanhakijoiden majoitukseen. Tuolloin hän totesi  Pääministerin haastattelutunnilla , että suunnitelmissa oli antaa talo "suurehkon lapsiperheen" käyttöön, mutta tämä ei onnistunut turvallisuussyistä. Hän ei kuitenkaan sanonut, että olisi alun perinkin tarkoittanut vain tätä perhettä, vaan kertoi, että "tarjous on voimassa".
 Sipilä puhui julkisesti yleisesti kotinsa tarjoamisesta laajemmalle joukolle turvapaikanhakijoita, ei vain tietyn perheen majoittamisesta. Sipilän väite on siis hänen aiempien lausuntojensa valossa väärin.
 Puolueiden puheenjohtajat kokoontuivat Puolen Suomen vaalitenttiin Ouluun maanantaina 1.4. Hanna Juopperi / Yle
  Oppivelvollisuuden pidentäminen maksaa itsensä takaisin – pitkällä aikavälillä
 Väite:  Oppivelvollisuuden pidentäminen maksaa itsensä takaisin.
 Lähde:  SDP:n Antti Rinne  MTV:n pääministeritentissä  2.4.

 Tuomio:  Talouspolitiikan arviointineuvosto on tutkinut oppivelvollisuusiän pidentämisen vaikutuksia  taustaraportissaan vuodelta 2018 . Rinne viittasi puheenvuorossaan tähän raporttiin.
 Oppivelvollisuusiän nostaminen 18 vuoteen nykyisen 16 vuoden sijaan vaikuttaisi julkiseen talouteen kahdella tavalla.
 Ensinnäkin se lisäisi kustannuksia, kun kaikille oppivelvollisille olisi jatkossa tarjottava maksutta oppimateriaalit ja oppikirjat. Toisaalta se parantaisi nuorten työllisyys- ja tulokehitystä tulevaisuudessa, mikä tarkoittaa korkeampia verotuloja ja alempia sosiaaliturvamenoja.
 Talouspolitiikan arviointineuvoston mukaan  hyödyt todennäköisesti ylittävät uudistuksen kustannuksetpitkällä aikavälillä . Raportissa arvioidaan, että uudistus synnyttäisi pitkällä aikavälillä noin 140 miljoonan euron hyödyn.
 Lyhyellä aikavälillä  uudistus olisi kuitenkin talouspolitiikan arviointineuvoston mukaan  julkisen talouden tasapainoa heikentävä . Talouspolitiikan arviointineuvoston mukaan vielä 15 vuotta oppivelvollisuusiän nostamisen jälkeenkin sen hyöty olisi alle 60 miljoonaa euroa.
 Esimerkiksi valtion budjettia laadittaessa oppivelvollisuusiän pidentäminen ei siis maksaisi itseään takaisin. Rahoitus olisi löydettävä muualta.
 Rinteen väite on pitkällä aikavälillä totta, mutta lyhyellä aikavälillä väärin. Rinne ei kuitenkaan tentissä täsmentänyt, puhuiko hän pitkästä vai lyhyestä aikavälistä. Väite on siis enimmäkseen totta.
 Sipilä liioitteli nykyisen sotehimmelin suuruutta
 Väite:  ”Nyt mä vastaan mikä tässä Petterin (sote)mallissa on se ongelma. Siellä on 400 järjestäjää kaiken kaikkiaan. Se että mennään kahdeksaantoista esimerkiksi, niin se pienentää hallintoa, ei lisää hallintoa.”
 Lähde:  Keskustan Juha Sipilä  MTV:n Pääministeritentissä  2.4.

 Tuomio:  Sipilä viittaa Kokoomuksen esittämään uuteen sote-malliin, jossa palveluiden järjestämisvastuu säilyisi kunnilla tai kuntien yhteenliittymillä, eli pääosin kuntayhtymillä.
 Sipilän väite siitä, että kuntakentällä olisi tätä nykyä kaikkiaan 400 palvelunjärjestäjää, on liioittelua. Kuntaliiton erityisasiantuntija  Karri Vainio  kertoo, että terveydenhuollon järjestäminen on Suomessa tällä hetkellä noin 140 organisaation vastuulla – näitä organisaatioita ovat siis kunnat ja kuntayhtymät. Lisäksi Suomessa on noin 60 kuntaa, jotka järjestävät itse osittain tai kokonaan pelkät sosiaalihuollon palvelut.
 Yhteenlaskettuna järjestämisvastuussa olevia organisaatioita on siis tällä hetkellä noin 200, ei 400.
 – Lukumäärä on ollut viime vuosina laskeva ja laskisi edelleen, mikäli kuntapohjaisella mallilla edettäisiin, Vainio sanoo.
 Sipilä liioittelee nykyisen sote-himmelin suuruutta. Väite on siis väärin.
 Kuvakaappaus Hjallis Harkimon Yourube-videosta.  Youtube.com
 Harkimo väärässä verottajan provisiopalkasta
 Väite:  Veroviraston työntekijät saavat tulospalkkausta sen mukaan, kuinka paljon veroja he keräävät.
 Lähde:  Kansanedustaja, Liike Nytin ehdokas  Harry Harkimo   videollaan  ja  blogissaan .

 Tuomio:  Liike Nytin Harry Harkimo on  useaan otteeseen  syyttänyt Verohallintoa siitä, että se kannustaa työntekijöitään keräämään mahdollisimman paljon veroja. Verohallinto  on kiistänyt väitteet .
 Videollaan, joka  käsittelee rakenteellista korruptiota  Suomessa, Harkimo sanoo, että “ihmiset jotka on töissä (Verohallinnossa) nostavat provisioita, jolloin he tekevät kaikkensa, että saisivat verorahoja, koska he saavat provikkaa siitä.” Videota ovat levittäneet sekä Harkimo että Liike Nyt.
 Verohallinto kiisti väitteen videon julkaisun jälkeen. Harkimo myönsi  tämän jälkeen haastattelussa , että provisio on väärä sana, mutta silti "palkat perustuvat saavutuksiin". Hän jatkoi keskustelua  kirjoittamalla blogissaan , että “palaneen käry haisee” Verohallinnon palkkauskäytännöissä, ja viittasi työsopimuksiin tehtäväkohtaisen palkan lisäksi kuuluvaan  henkilökohtaiseen palkanosaan .
 Verohallinto kiistää myös tämän tulkinnan. Verohallinnon yritysveroyksikön valvontajohtaja  Marko Myllyniemi  toteaa, ettei henkilökohtaista palkanosaa makseta Harkimon kuvailemana tulospalkkauksena. Henkilökohtainen palkanosuus määriytyy neljän kriteerin perusteella. Näistä ainoa, joka saattaisi liittyä Harkimon kuvailemaan tulospalkkioon on aikaansaavuus ja työn laatu.
 – Tämä ei liity euromääräisiin tuloksiin lainkaan. Kohta mittaa muun muassa aikatauluissa pysymistä ja sitä, että tehdyt päätökset ovat laadukkaita ja pitäviä. Sen tuoma lisä on hyvin pieni osa palkasta, eikä vaihtele vuosittain, vaan nousee esimerkiksi kokemuksen karttuessa, Myllyniemi kertoo.
 Verohallinto on kiistänyt Harkimon väitteen, eikä ole perusteita olettaa, ettei Verohallinnon kuvaus omista palkkauskäytännöistään pitäisi paikkaansa. Harkimon väite on tämän perusteella väärin.
 Lue lisää:
 Yle tarkasti poliitikkojen vaaliväitteitä: Perussuomalaisten luvut maahanmuuton kustannuksista kyseenalaisia, SDP ei ole nuorten suosikki
 Yle tarkasti poliitikkojen vaaliväitteitä: Suomalaisen lihan päästöjä vähätelty, velaksi eläminen ei ole loppunut
  Löydä ehdokkaasi Ylen vaalikoneesta
 Eduskuntavaalit Yle Areenassa

Yle tarkasti poliitikkojen vaaliväitteitä: turpeen työllisyysvaikutuksista hurjaa liioittelua, verottaja ei nauti provikkapalkkaa


Summary: Edesmenneen Lasse Pöystin merkitys suomalaiselle elokuvalle ja televisiolle on kiistaton.

Kansallinen audiovisuaalinen instituutti  (KAVI)

– Hän oli niin taitava ja monipuolinen. Kaikki työnsä hän on tehnyt taidolla ja ajatuksella. Hän ehti näytellä 70 vuoden ajan rooleja. Siihen mahtuu niin mahdoton määrä erilaisia aikakausia ja aina hän oli hyvin syvällä ajassaan mukana.
 Näin Kansallisen audiovisuaalisen instituutin (KAVI) kotimaisten elokuvien tutkija  Juha Seitajärvi  kuvaa viime yönä kuollutta näyttelijä ja professori  Lasse Pöystiä .
 Pöystin rooli suomalaisessa elokuvassa ja tv-kulttuurissa on merkittävä. Hän esiintyi kymmenissä elokuvissa, sai lukuisia Jussi-patsaita ja toimi myös ohjaajana.
 – Hän oli alun perin studioajan tähti. Sieltä hän kuitenkin ui nykypäivän tekniikkaan ja tv-maailmaan, uudisti sitä ja kykeni pienentämään ilmaisuaan, kun vaadittiin entistä enemmän realismia 60-luvun töissä, Seitajärvi kertoo.
 Kokemattomasta karjalaisevakosta koko kansan pojaksi
 Lasse Pöystin ura alkoi jo 13-vuotiaana, kun hänet valittiin 250 hakijan joukosta Suomisen Ollin rooliin. Pöysti päihitti koekuvauksissa monet kokeneetkin lapsinäyttelijät.
 – Hän oli juuri Helsinkiin muuttanut sortavalalainen evakkopoika, joka pokkana meni sen ajan tuottajamoguli  Toivo Särkän  vetämään koefilmaustilaisuuteen. Kaikki aikuisetkin näyttelijät pelkäsivät Särkkää, mutta Pöysti ei tajunnut pelätä ärhäkkää ukkoa ollenkaan. Hän vaan rohkeasti meni ja veteli luontevasti  Lumikki ja seitsemän kääpiötä  -animaatiosta oppimansa roolit.
 Seitajärven mukaan Suomisen Olli -hahmosta tuli niin suosittu juuri siksi, että Pöysti näytteli poikkeuksellisen luontevasti.
 – Pöysti oli karjalainen ja puhui mie ja sie. Oli yllättävää, miten helposti hän ui helsinkiläispoika Suomisen Ollin maailmaan.
 Lasse Pöysti Suomisen Ollina vuonna 1941. Ollin siskoa Pipsaa esitti Maire Suvanto. Suomen Elokuva-arkisto
 Pöystistä tuli Suomisen Ollin myötä niin ikoninen, että Lassen ja Ollin raja hämärtyi.
 – Kun Pöysti rakastui, pistettiin Suomisen Ollikin rakastumaan. Tapahtumat menivät rinta rinnan ja Ollista tuli selvästi sarjan päähenkilö.
 Sotavuosina tehtiin kaikkiaan kuusi Suomisen perhe -elokuvaa. Elokuvien suosiota selittää myös se, että koko perheelle suunnattuja elokuvia ei juurikaan ollut ja ne olivat erilaisia kuin aiemmat perhe-elokuvat.
 Vasta julkaistussa  Unelmatehdas Liisankadulla – Suomen Filmiteollisuus Oy:n tarina  -kirjassa käsitellään myös Pöystin näyttelijäntyötä. Samalla pohditaan, miten Suomisen perhe -sarja päätyi käsittelemään sodan loputtua rintamalle joutuneiden nuorten miesten kotiinpaluuta, heidän juurettomuuttaan ja eksymistä alkoholin maailmaan.
 Pöysti muistetaan parhaiten juuri roolistaan Suomisen Ollina, josta hänet palkittiin Jussi-palkinnolla nuorena näyttelijänä vuonna 1946. Mutta.
 – Olisi väärin muistaa häntä pelkästään siitä, koska hän oli joka vuosikymmenellä niin erityislaatuinen. Se on vain yksi osa häntä, Seitajärvi sanoo.
 Suomen Elokuva-arkisto
 Lue myös:   Pöysti loisti teatterilavoilla – Kollega ja ystävä Asko Sarkola muistaa hänet teatterimaailman jättiläisenä
 Pöysti ei saanut toteuttaa itseään ohjaajana
 Pöysti ei jäänyt Suomisen Ollin vangiksi, vaan jatkoi näyttelijän työtään muissa rooleissa.
 – Olisi voinut kuvitella, että hän olisi tepastellut Suomisen Ollina seuraavat vuosikymmenet, koska oli niin suosittu. Mutta ei, hän teki todella jänniä hahmoja elokuvissa ja päätyi tekemään kaikkia koomisia hahmoja, jotka naurattavat edelleen.
 Seitajärvi mainitsee muun muassa hyönteistutkija Arvid Molanderin elokuvasta  Katupeilin takana , mammanpoika Usko Aamusen elokuvasta  Ruma Elsa  sekä huonohampaisen salaviinanpolttajan, savolaismies Heikki Piiparisen elokuvasta  Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin .
 1950-luvulla Pöysti pääsi myös ohjaamaan elokuvia. Hän toimi ensin apulaisohjaajana elokuvassa  Tukkijoella , jossa hän myös näytteli ikimuistoisen Pölhö-Kustaan roolin.
 24. toukokuuta 1955 Pöysti myös ohjasi ja juonsi  Suomen ensimmäisen televisiolähetyksen .
 Seuraavien vuosien aikana Pöysti ohjasi kaikkiaan kahdeksan elokuvaa, muun muassa Helena-elokuvat ... ja Helena soittaa  vuodelta 1952 sekä  Näkemiin Helena  vuodelta 1955.
 – Musiikki oli tärkeä Pöystille, hän oli taitava pianisti ja tarkka elokuviensa musiikista.  Lasse Mårtenson  aloitti juuri Pöystin ohjauksessa, Seitajärvi huomauttaa.
 Pöysti oli myös Suomen varhaisimpia tv-koomikkoja. Hän veti Lasse Pöysti show'ta vuonna 1959.
 Santeri Karilo, Heikki Savolainen ja Lasse Pöysti elokuvassa Vääpelin kauhu vuonna 1957. Yle Kuvapalvelu
 – Pöysti halusi kehittää kotimaista elokuvaa, mutta hän ei saanut tehdä sellaista, kuin olisi halunnut. Aiheet, joita hän olisi itse halunnut tehdä, hylättiin. Tuottaja antoi ideat ja se oli Pöystistä masentavaa, kertoo Seitajärvi, joka haastatteli Pöystiä muutama vuosi sitten Elonetin suomalaisen elokuvan tiedonkeruu -projektin tiimoilta.
 – Itseäni ärsyttää, että hän ei saanut paremmin kokeilla siipiään elokuvaohjaajana, hänessä olisi ollut lahjakkuutta.
 50–60-lukujen taitteessa uusi aalto porhalsi Suomeen ja elokuvaan ja elokuvatuotanto alkoi hiipumaan. Näyttelijälakon vuoksi Pöystin ohjaajan ura elokuva-alalla loppui.
 Pöystin viimeinen ohjaus oli  Justus järjestää kaiken  vuodelta 1960. Elokuva perustuu Lasse Pöysti Show -komediasarjaan, jossa Pöysti oli keksijä Justuksen roolissa.
 Käsittämätön palkintojen lista
 Samalla tuli tauko myös hänen omiin elokuvarooleihinsa. Seuraavan roolinsa Pöysti teki vasta kahdeksan vuotta myöhemmin elokuvassa  Punahilkka .
 Televisiotoiminnan kehityttyä Pöysti näytteli useissa televisioteatterin tuotannoissa. Merkittävä televisiotyö oli nimiosa  Mirjam Himbergin  ohjaamassa näytelmässä  Kustaa III  vuodelta 1963.
 Moni muistaa Pöystin myös Pikku Kakkosen iltasatujen lukijana.

 1980-luvulla Pöysti näytteli muun muassa juoksijalegenda  Paavo Nurmea  televisioelokuvassa  Maailman paras  ja kirjailija Martti Hongistoa elokuvassa  Ihmiselon ihanuus ja kurjuus .
 1990-luvulta hänet muistetaan esimerkiksi elokuvasta  Lapin kullan kimallus . Vuonna 1998 hän näytteli pääosaa  Matti Ijäksen  draamakomediassa  Pala valkoista marmoria .
 2000-luvulla Pöysti näytteli viimeisen elokuvaroolinsa nuoren ohjaajan  Miika Soinin  elokuvassa  Thomas .
 – Se on eräänlainen testamentti ylhäisessä yksinäisyydessään 2000-luvulla. Pöysti tekee pääroolin kärttyisenä, itseriittoisena ja yksinäisenä vanhuksena.
 Kyseisestä elokuvasta Pöysti palkittiin Bursa International Film Festival -tapahtumassa Turkissa parhaasta miespääosasta.
 – Pöystin palkintojen lista on ihan käsittämätön. Erikoisjussi ja elokuvakohtaisia jusseja joka vuosikymmeneltä. Lisäksi Betoni-Jussi vuodelta 2010, jonka perusteluna yli sadan elokuvan ällistyttävä ura. Kyse ei ole siitä, että palkitaan siksi, että on tehnyt paljon töitä vaan hän on erittäin muuntautumiskykyinen ja tehnyt hyvin erilaisia rooleja ihan nuoresta lähtien, Seitajärvi sanoo.
 Lasse Pöysti Thomas-elokuvassa vuonna 2008. Yle Kuvapalvelu
 Lue myös:
 Näyttelijä Lasse Pöysti on kuollut – Ylen erikoislähetyksessä Ralf Långbacka ja Asko Sarkola muistelevat näyttelijälegendaa
 Asko Sarkola ystävästään Lasse Pöystistä: "Hänen periaatteensa oli, että kaveria ei jätetä"
 Suomisen perhe oli kolmen vuosikymmenen radiosuosikki
 Elävä arkisto: Lasse Pöysti kertoi Iltasadut eläviksi
 Elävä arkisto: Lasse Pöysti – teatterin purjehtiva satusetä
 Teeman Elävä arkisto: Ainutkertainen Lasse Pöysti 90 vuotta
 Tiesitkö tämän Lasse Pöystistä? Lausui tv:n historialliset avaussanat, Yle tarjosi päällikön paikkaa
 Elävä arkisto: Helena-elokuvista kiitetyimmät syntyivät Pöystin ohjauksessa
 Elävä arkisto: Lasse Pöysti

Lasse Pöysti ehti olla mukana yli 100 elokuvassa ja tv-sarjassa – "Palkintojen lista on ihan käsittämätön"


Summary: Eduskuntavaalien jälkeen käytävistä hallitusneuvotteluista ennakoidaan vaikeita.

Eduskuntavaaleihin on runsas viikko ja pohdinta seuraavaan hallitukseen päätyvistä puolueista kiihtyy. Kyselyissä suurimman puolueen SDP:n puheenjohtaja  Antti Rinne   on hahmotellut hallitusta  jossa olisivat demareiden, vihreiden ja mahdollisesti myös vasemmistoliiton lisäksi kokoomus tai keskusta.
 Poliittisen talouden tutkija  Antti Ronkainen  pitää todennäköisenä, että SDP on eduskuntavaaleissa suurin puolue. Ronkaisen mukaan kysymys on, lähtisikö keskusta mahdollisen suuren vaalitappion jälkeen apupuolueeksi Rinteen hallitukseen tai olisiko kokoomus valmis nielemään SDP:n talous- ja työmarkkinapolitiikan.
 Ronkainen muistuttaa, että keskusta on ollut SDP-vetoisen hallituksen apupuolueena viimeksi 1980-luvulla.
 – Luulen, että se haaste voi olla demareiden, varsinkin Antti Rinteen, ja kokoomuksen erimielisyys työmarkkinapolitiikasta, joka tulee olemaan vaikea, Ronkainen ennustaa.
 Tutkijan mielestä vaalien suurin kisa käydään siitä mikä puolue on toisena ja kolmantena.
 Haavisto: Kolmijalkainen hallitus todennäköinen
 Vihreiden puheenjohtaja  Pekka Haavisto  pitää selvänä, että uusia, nyt oppositiossa olleita puolueita tulee hallitukseen.
 – Olen ajatellut, että kun puolueet ovat niin tasavahvoja, niin on todennäköistä, että tuleva hallitus on kolmijalkainen hallitus. Siinä on kolme suurta tai keskisuurta puoluetta mukana ja kaikki tietävät, että kolmijalkainen jakkara on aika kiikkerä. Kun siitä ottaa yhden jalan pois, niin se ei ole enää pystyssä, Haavisto kuvailee.
 Vihreät ja vasemmistoliitto ovat vahvoja ehdokkaita seuraavaan hallitukseen, jos SDP:n Antti Rinne pääsee muodostamaan seuraavaa  hallitusta. Kuvassa vaalikampanjointia Joensuussa 30. maaliskuuta. Ismo Pekkarinen / AOP
 Haavisto arvioi, että kolmen puolueen pohjalla hallitusneuvotteluista tulee haastavat ja vaikeat, mutta hän uskoo neuvottelujen kuitenkin onnistuvan.
 – Mitkä kolme puoluetta ne ovat, niin se jääköön sitten äänestäjien päätettäväksi, Haavisto huomauttaa.
 Kokoomuksen puoluesihteeri  Janne Pesonen  korostaa hallitusohjelman merkitystä. Puoluesihteerin mukaan seuraavan hallituksen on jatkettava kunnianhimoista talous- ja työllisyyspolitiikkaa.
 – Kun on seurannut vaalikeskustelua ja pohdintaa vaikkapa SDP:n työllisyys- ja talouspolitiikan linjoista, niin äkkiseltään tuntuu, että aika lailla yhteensovittamista vielä saattaisi olla, Pesonen ennakoi vaikeita hallitusneuvotteluja.
 SDP:n talous- ja työllisyyslinjaukset epäilyttävät kokoomusta. Kuvassa Suomen Pankin entinen, demaritaustainen pääjohtaja Erkki Liikanen jututtaa SDP:n kansanedustajaa Pilvi Torstia sosiaalidemokraattien kampanjateltalla Helsingissä. Kimmo Brandt / AOP
 – Me emme kokoomuksessa ajattele niin, että haluamme ehdoin tahdoin aina hallitukseen. Haluamme hallitukseen, mutta ohjelman pitää olla sellainen, että kokoomuksen kädenjälki riittävissä määrin näkyy, Pesonen linjaa.
 Kokoomus on Pesosen mukaan ollut tyytyväinen hallitusyhteistyöhön keskustan kanssa.  Juha Sipilän  (kesk.) hallituksen talous- ja työllisyyspolitiikka on tuottanut hyviä tuloksia.
 Vähemmistöhallitus muuttaisi politiikan tapoja
 Suurimpien puolueiden kisa on hyvin tasainen, ja vaalien jälkeen enemmistöhallitukseen tarvitaan jälleen mukaan useita puolueita. Viiden suurimman puolueen kannatus liikkui  Ylen maaliskuun mittauksessa  13 ja 20 prosentin välissä.
 Tutkija Antti Ronkaisen mukaan vaalien jälkeen yhdeksi vaihtoehdoksi voi nousta vähemmistöhallituksen muodostaminen.
 – Se on poikkeuksellista, mutta tällä hetkellä vaalitulos on niin tiukka ja niin vaikea, että joka tapauksessa tulee vaikeat hallitusneuvottelut, Ronkainen ennakoi.
 Antti Ronkainen
 Vaikea neuvottelutilanne antaa Ronkaisen mukaan puolueille mahdollisuuden poliittisen kulttuurin uudistamiseen.
 – Voidaan harkita, tarvitaanko välttämättä laajapohjainen ja epäideologinen hallitus vai lähdettäisiinkö samalle tielle kuin Ruotsissa ja Tanskassa ja muualla Länsi-Euroopassa, että tehdäänkin vähemmistöhallitus, joka olisi ideologisesti koherentimpi ja jossa politiikan teon dynamiikka hallituksen ja opposition välillä muuttuisi, Ronkainen pohtii.
 Vähemmistöhallitus joutuisi hakemaan esityksilleen etukäteen tukea ainakin joiltakin oppositiopuolueilta. Oppositio joutuisi tarkkaan miettimään, milloin se uhkaisi kaataa hallituksen välikysymyksellä.
 Kokoomuksen Pesonen ei vähemmistöhallituksesta innostu.
 – Voi tietenkin tulla eteen tilanteita, joissa ei yksinkertaisesti enemmistöhallitusta saada kasaan ja silloin tilanne on toinen. Itse näkisin ja kokisin kuitenkin hyvin vahvasti, että lähtökohtana täytyy olla pyrkimys vahvaan enemmistöhallitukseen, Pesonen linjaa.
 Lue myös:
 Ylen kannatusmittaus: Perussuomalaiset on nyt kolmanneksi suosituin puolue, SDP menetti kannatustaan

Haavisto: Hallituksesta tulossa "kolmijalkainen jakkara" – tutkija tarjoaa yhdeksi vaihtoehdoksi vähemmistöhallitusta


Summary: Keräilijät ovat erityisen innostuneita uniikeista yksittäiskappaleista. Sellainen on myös virhepainatus Vilijonkka-mukista.

Tästä on kyse Maailman harvinaisimmaksi arvioitu muumimuki kaupataan turenkilaisessa huutokaupassa. Mukissa on virheellinen painatus ja sen pohjassa oleva leima tekee mukista erityisen harvinaisen. Yksittäiskappaleet ovat tällä hetkellä erityisesti keräilijöiden suosiossa.
 Turenkilaisessa huutokaupassa valmistaudutaan tulevaan kauppapäivään. Saliin on koottu tuhansittain astioita, taidetta, tauluja ja erilaisia kulkuneuvoja, kuten autoja, moottoripyöriä ja mopoja. Eniten kiinnostusta on kuitenkin herättänyt yksi muumimuki.
 Huutokauppameklari, Turengin huutokauppakeskuksen toimitusjohtaja  Petri Vuorinen  ottaa mukin vitriinistä varovasti.
 – Tässä tulee ihan vainoharhaiseksi, jos tämä kupin korva vaikka jääkin käteen ja muki tippuu, nauraa Vuorinen.
 Mukin lähtöhinta on kaksituhatta euroa. Vuorinen itse arvioi sen hinnan nousevan huutokaupassa tuhansiin euroihin.
 – Sen voin sanoa, että lähtöhinta on siitä jo tarjottu. Kyselyitä on tullut Ranskasta ja Espanjasta ja joka puolelta, sanoo Vuorinen.
 Mukissa on kuvattuna Muumi-hahmo Vilijonkka, jonka painokuva on jakautunut kahtia. Vilijonkka-muki oli tuotannossa vuosina 2004-2013. Ville Välimäki / Yle
 Virhe tekee mukista ainutlaatuisen
 Vuorisen mukaan virheellisen painatuksen mukeja on ollut myynnissä aikaisemminkin, mutta kyseisen astian pohjassa oleva virallinen leima tekee siitä erityisen harvinaisen. Virheetön Vilijonkka-muki näyttää  tältä  (Arabia.fi)
 Ville Välimäki / Yle
 Yleensä virheelliset mukit laitetaan syrjään, mutta tällä kertaa kuppi on läpäissyt kaikki laadunvalvonnan vaiheet ja saanut hyväksynnästä kertovan leiman pohjaansa.
 – Se on testimuki tai virhepainatusmuki. Jos se olisi testimuki ilman leimaa, se ei olisi ehkä niin arvokas, sanoo Vuorinen.
 Huutokauppakamarilla ei ole lupaa kertoa, onko esineestä tarjottu etukäteen lähtöhintaa enemmän, jotta ei vaikutettaisi kaupankäyntiin.
 Muumien tarinat vetävät keräilijöitä
 Keräilijän aarteet - Muumilaakso Arabiassa  -kirjan kirjoittaja, taiteen tohtori, keraamikko  Helena Leppänen  on huomannut, että keräilijöiden innostus muumimukeihin on vilkastunut viime aikoina. Tarinat hahmojen taustalla vaikuttavat.
 – Hahmot antavat esineelle vahvan taustan. Kun tulee uusia mukeja, niin on keräilijöitä, jotka arvuuttelevat, että mikä mahtaa olla seuraava hahmo, pohtii Leppänen.
  Designmuseon  kokoelma-amanuessi  Susanna Thiel  uskoo niin ikään, että monen keräilijän syynä keräilyinnostukseen on oma läheinen suhde muumitarinoihin.
 Jos lähdetään keräilemään jotakin, niin siihen täytyy olla jokin henkilökohtainen suhde.  Susanna Thiel
 – Yleensä, jos lähdetään keräilemään jotakin, niin siihen täytyy olla jokin henkilökohtainen suhde. Monella suomalaisella ja ulkomaalaisellakin on tärkeä ja merkityksellinen suhde muumeihin aiheena, selittää Thiel.
 Thielin mukaan tällä hetkellä yksittäiskappaleiden suosio on keräilijöiden keskuudessa nousussa. Mummon kahviastiastot eivät välttämättä mene kaupaksi, mutta yksittäiset esineet kuten mukit ovat suosittuja.
 – Taideteollisuuden keräilyyn liittyvät uudet trendit eli piensarjat, harvinaisuudet ja keräilyerät ovat nostaneet myös muumimukien suosiota, sanoo Thiel.
 Ylessä nähtävä uusi Muumilaakso-sarja  saattaa myös vaikuttaa muumien suosioon, kun yhä uudet sukupolvet ihastuvat  Tove Janssonin  luomaan maailmaan ja hahmoihin.
 Mikä virheessä viehättää?
 Yleensä virheellinen tuote on sekundakorissa tai se ei pääse myyntiin lainkaan. Miksi sitten joissakin tapauksissa juuri virhe nostaa esineen arvoa tai tekee siitä positiivisella tavalla harvinaisuuden?
 Sekä kokoelma-amanuenssi Thiel että huutokauppameklari Vuorinen selittävät virheellisen muumimukin vetovoimaa esineen yksilöllisyydellä. Painatusvirhe tekee mukista uniikin.
 – Maailman kalleimmat rahat ja postimerkitkin ovat virhepainatuksia, selittää Vuorinen painatusvirheen aiheuttamaa arvonnousua.
 – Sehän on ainutkertainen muki, siinä on virhe. Yleensähän virheellisiä esineitä ei ole päästetty tehtaalta, vaan ne on tuhottu. On toinen kysymys, onko muki useampien tuhansien arvoinen? Ostaja päättää, mitä esineestä maksetaan, sanoo Thiel.
 Kun erikoisuus on onnistuttu saalistamaan, siitä tunnetaan voitonriemua ja se on omalle identiteetille merkityksellistä.  Helena Leppänen
 Taiteen tohtori, tietokirjailija Helena Leppänen vertaa harvinaisuuksien keräilyä metsästykseen.
 – Nykyään on intohimoisia keräilijöitä, jotka metsästävät erikoisuuksia. Kun erikoisuus on onnistuttu saalistamaan, siitä tunnetaan voitonriemua ja se on omalle identiteetille merkityksellistä, sanoo Helena Leppänen.
 Internet on vaikuttanut voimakkaasti keräilyharrastukseen. Nyt keräilyharrastajan on mahdollista etsiä haluamiaan esineitä mistä tahansa maailman kolkasta.
 – Netin kautta on mahdollista osallistua huutokauppoihin ja sitä metsästystä voi harrastaa nykyään milloin vain. Ei tarvitse enää kierrellä kirpputoreja ja odottaa sattumia, kertoo meklari Vuorinen.
 Lue myös:
 Kuvat: Muumivillitys täytti sosiaalisen median vitsimukeilla: "Muumiomuki 3 200 euroa, jonoon järjesty!"
 Mies hankki kaikki muumimukit muttei uskalla puhua niistä – pelkona vierailijat ja toiset keräilijät
 Ihmiset odottivat satojen metrien jonoissa muumimukeja – kolmenkympin mukista pyydetään jo tuhansia euroja

Maailman ehkä harvinaisin muumimuki vaihtaa omistajaa huutokaupassa tuhansilla euroilla: "Kyselyitä on tullut Ranskasta ja Espanjasta ja joka puolelta"


Summary: Ethiopian Airlines ei ota ainakaan tällä hetkellä vastaan tilaamiaan koneita – ja tilaus voidaan perua myös kokonaan.

Lentoyhtiö Ethiopian Airlines kertoo harkitsevansa uudelleen, hankkiiko se sittenkään lentokonevalmistaja Boeingilta tilaamiaan 737 Max –matkustajakoneita, kertoo  Bloomberg .
 Ethiopian Airlinesin toimistusjohtaja  Tewolde GebreMariam  perustelee tätä konetyypin kärsimällä kielteisellä julkisuudella.
 Lentoyhtiöllä on tällä hetkellä käytössään viisi 737 Max -konetta, jotka ovat olleet lentokiellossa sen jälkeen, kun konetyyppi on joutunut kahteen tuhoisaan onnettomuuteen viiden kuukauden sisällä. Lisäksi yhtiöllä on tilauksessa 25 Max-konetta, joiden hankkimista yhtiö kertoo nyt harkitsevansa uudelleen.
 GebreMariam kertoo, ettei yhtiö ota ainakaan tällä hetkellä vastaan tilaamiaan koneita – ja tilaus voidaan perua myös kokonaan.
 – Meitä kohtasi traaginen onnettomuus vain muutamia viikkoja sitten ja turma on yhä asiakkaidemme mielessä, sanoo GebreMariam Bloombergin haastattelussa.
 Hänen mukaansa lentoyhtiön on vakuutettava lentäjänsä ja asiakkaansa, ennen kuin MAX-koneita voidaan ottaa uudeelleen käyttöön.
 WP uutisoi uudesta ohjemistoviasta
 Koneen sakkauksenestojärjestelmän aktivoitumista on pidetty turmien yhtenä todennäköisenä syynä.
 Boeing on kertonyt päivittäneensä 737 Max -konetyyppinsä ohjelmistoja onnettomuuksien jälkeen.
 Yhdysvaltojen ilmailuhallinto FAA ilmoitti kuitenkin tiistaina vaativansa Boeingilta lisätoimia, ennen kuin sen turmakonemallin lentokielto voidaan kumota.
 GebreMariamin mukaan lentoyhtiö odottaa nyt, että Boeing saa korjattua ohjelmistovikansa. Hän haluaa kuulla myös, mitä FAA:lla on sanottavana.
 – Haluamme kuulla myös, mikä on Euroopan, Kiinan ja Kanadan ilmailuviranomaisten kanta, toteaa toimitusjohtaja.
 Boeing koki tänään uuden takaiskun, kun  Washington Post kertoi , että MAX-koneesta on löytynyt uusi ohjemistovika.
 Uusi löytynyt ongelma koskee siipien nostovoimaa lisääviä laippoja ja muita lentokoneen hallintalaitteistoja. Siksi se on luokiteltu kriittiseksi lentoturvallisuuden kannalta.
 Boeingin edustaja pitää uutta ohjelmisto-ongelmaa melko pienenä, mutta ei kommentoinut miten ongelma vaikuttaa lentokoneiden turvallisuuteen.
 Aiheesta lisää:
 Washington Post: Boeing 737 Max -konemallissa on toinenkin ohjelmisto-ongelma
 Tutkintaraportti: Etiopian onnettomuuskoneen lentäjät eivät saaneet konetta hallintaan, vaikka noudattivat Boeingin ohjeita

Bloomberg: Ethiopian Airlines harkitsee uudelleen 737-MAX –matkustakoneiden tilaustaan


Summary: YK:n seuraavan ilmastokokouksen järjestäjämaa Chile voi tuottaa 70 prosenttia energiastaan uusiutuvilla energiamuodoilla jo vuoteen 2030 mennessä.

MARIA ELENA  Ei ole ihme, että Pohjois-Chilessä sijaitsevaa karua Atacaman aavikkoa verrataan Marsiin. Matalien hiekkakumpujen muovaama rutikuiva ja eloton maisema jatkuu silmän kantamattomiin.
 Horisontissa törröttävä korkea torni kuitenkin kertoo, että olemme tiukasti maankamaralla.
 Espanjalaisyhtiöt Abengoa ja Acciona ovat rakentamassa tänne maailman kuivimmaksi paikaksi kutsutulle aavikolle Latinalaisen Amerikan ensimmäistä, Cerro Dominadoriksi nimettyä aurinkolämpövoimalaa
 Hanke on merkittävä askel uusiutuvan energian soveltamisessa Chilessä. Uudentyyppisen voimalan ansiosta aurinkosähkön voi nyt ensimmäistä kertaa nähdä uskottavana vaihtoehtona maan talouden selkärankana toimivan kaivosteollisuuden massiiviselle energiankulutukselle.
 Olosuhteet paljon tilaa vaativan aurinkosähkön tuottamiseen ovat laajalle levittäytyvällä Atacaman aavikolla ihanteelliset, sillä ihmisasutus, eläimistö tai kasvisto eivät häiritse. Tärkeintä on joka tapauksessa itse aurinko.
 – Olemme yhdessä maailman parhaassa paikassa auringonsäteilyn suhteen, sanoo Abengoan hankejohtaja  Hector Andrés Berlangieri .
 Huomattavasti edullisemmin käyttöönotettavat perinteiset aurinkopaneelit pysyvät kuitenkin vielä kauan aurinkovoiman valtavirtana myös Chilessä. Yhtä kaikki aurinkosähköä rakennetaan maassa nyt ennennäkemättömällä vauhdilla ja sen mahdollisuuksia pidetään lähes rajattomina.
 Johtaja Hector Andrés Berlangieri kertoo, että espanjalaisella Abengoa-yhtiöllä on Chilessä vireillä useita aurinkovoimahankkeita.   Erkka Mikkonen / Yle
 Halvat kustannukset lisäävät aurinkovoiman suosiota
 Chile on lyhyessä ajassa kasvattanut aurinkoenergian osuuden käytännössä nollasta 10 prosenttiin maan sähköntuotannosta. Tämä on kuitenkin vasta alkua. Maan energiaministeriössä maalaillaan Chilen aurinkosähköpotentiaalin olevan 80-kertainen nykytilaan verrattuna.
 Parhaillaan rakenteilla olevien tai ympäristöluvan saaneiden aurinkopaneeleilla sähköä tuottavien hankkeiden yhteiskapasiteetti on 3 500 megawattia. Vertailun vuoksi Suomessa käytössä olevien ydinvoimaloiden suurin mahdollinen tuotantokyky on yhteensä 2 750 megawattia.
 Suurten kaupallisten aurinkosähköhankkeiden lisäksi tavalliset chileläiset ovat innostuneet aurinkoenergiasta. Energiaministeri  Susana Jiménez  kertoo, että pelkästään vuodessa asuintalojen katoille asennettavien aurinkopaneelien määrä on kaksinkertaistunut.
 Pascual Avilés
 Aurinkosähköbuumin taustalla on teknologian halpeneminen. Aurinkokennojen hinta on pudonnut jopa viidennekseen vuosikymmenen takaisesta.
 Lisäksi energiaministeri Jiménez korostaa maan hallituksen kunnianhimoista politiikkaa aurinkosähköön siirtymisessä. Vapaan markkinatalouden nimeen vannova Chile tekee aktiivista politiikkaa uusiutuvien energiainvestointien saavuttamiseksi, mutta se ei tue aurinkosähköä tai mitään muutakaan tuotantomuotoa teknologiakohtaisesti.
 Aurinkoenergian lisäksi tuuli- ja vesivoimalla on tärkeä rooli Chilen siirtymisessä kohti uusiutuvaa ja puhdasta energiaa.
 Edistyksellisten energiatavoitteiden saavuttamisaika puolittui
 Chile on joutunut perustamaan energiapolitiikkansa fossiilisten polttoaineiden tuontiin. Nyt tilanne on muuttumassa nopeasti.
 – Olimme viime vuosisadan energiamuotojen suhteen köyhä maa, mutta Jumalalle kiitos, että olemme suunnattoman rikkaita tämän päivän ja tulevaisuuden energiamuodoissa, presidentti  Sebastián Piñera  lausui viime vuonna Santiagossa järjestetyssä energiatapahtumassa.
 Chilen hallitus linjasi loppuvuonna 2015, että vuoteen 2050 mennessä uusiutuvalla energialla tuotetaan 70 prosenttia maan energiantuotannosta. Asiassa on kuitenkin edetty niin rivakasti, että nyt tavoitteen uskotaan olevan käsillä yli kaksi kertaa suunniteltua nopeammin.
 – Olemme saavuttaneet vain kolmessa vuodessa 20 vuoden tavoittteen. Nyt arvioimme, että pääsemme 70 prosenttiin uusiutuvissa energioissa vuoteen 2030 mennessä, energiaministeri Susana Jiménez kertoo Ylen haastattelussa
 Chilessä jopa visioidaan, että se vie tulevaisuudessa uusiutuvasti tuotettua energiaa – ennen kaikkea aurinkosähköä – myös naapurimaihin.
 Energiaministeri Susana Jiménez uskoo Chilen saavuttavan ennätysajassa sen kunnianhimoisen 70 prosentin uusiutuvan energian tavoitteen. Erkka Mikkonen / Yle
 Aurinkoenergiaa tuotetaan kahdella eri tavalla
 Cerro Dominadorin aurinkovoimalaitoksen portilla taulu varoittaa äärimmäisen voimakkaasta UV-säteilystä. Alueelle saapuvien on suojauduttava sitä vastaan pitkillä hihoilla, aurinkolaseilla ja vahvalla suojavoiteella.
 Aurinkovoimaa tuotetaan täällä kahdella eri teknologialla.
 Viime vuonna sähköntuotanto käynnistettiin lähes 400 000 perinteisen aurinkopaneelin avulla. Niiden yhteiskapasiteetti on noin 100 megawattia, joka riittää kattamaan yli 100 000 asukkaan kaupungin energiatarpeen. Suomessa saman kokoluokan kaupunkeja väestömäärältään olisivat esimerkiksi Lahti tai Kuopio.
 Pimeän tullessa aurinkopaneelit kuitenkin lopettavat toimintansa. Siksi viereen on rakenteilla maanosan ensimmäinen aurinkolämpövoimala, jonka on määrä yli kaksinkertaistaa sähköntuotanto Cerro Dominadorissa.
 Uudentyyppisen voimalan etuna on se, että sähköä voidaan lämpöä varastoimalla tuottaa myös öisin sekä muulloin, kun aurinko ei paista.
 Katkeamaton energiantuotanto on erityisen tärkeää paljon energiaa vaativalle Chilen mittavalle kaivostoiminnalle. Maan kaivosteollisuus on keskittynyt Atacaman aavikolla, jossa myös aurinkosähkön potentiaali on valtava.
 – Kyse on ihanteellisesta yhdistelmästä. Kaivosteollisuus tarvitsee sähköä 24 tuntia vuorokaudessa ja aurinkolämpövoimala voi tuottaa sitä puhtaasti ja uusiutuvasti, Cerro Dominador -hankkeen toimitusjohtaja  Fernando González  sanoo.
 Toimitusjohtaja Fernando Gonzálezin mukaan Cerro Dominador -hankkeen on määrä valmistua kokonaisuudessaan toukokuussa 2020. Taustalla olevat perinteiset aurinkopaneelit tuottavat jo sähköä. Erkka Mikkonen / Yle
 Sähköä tuotetaan keskittämällä auringon lämpöä
 Valmistuessaan ensi vuonna taivasta kurottavasta aurinkolämpövoimalasta tulee Chilen toiseksi korkein rakennus. 250 metrin kokonaiskorkeus saavutetaan, kun huipulle nostetaan auringonsäteilyä keräävä rakennelma.
 Aurinkolämpövoimaa kutsutaan myös keskittäväksi aurinkovoimaksi, sillä sen ideana on keskittää laajalta alalta saatava auringonsäteily yhteen paikkaan. Lyhyesti kuvattuna voimala toimii seuraavanlaisesti.
 Tornin ympärille levittäytyvät tuhannet automaattisesti liikuteltavat peilit keräävät auringon lämpösäteilyä ja heijastavat sen keskitetysti tornin yläosaan. Huipulle ohjattu säteily lämmittää tornissa olevaa suolaliuosta. Tulikuumasta liuoksesta saadaan höyryä, jolla tuotetaan turbiinin ja generaattorin avulla sähköä.
 Koska lämpöä voidaan varastoida voimalaan 17,5 tunnin ajaksi, niin sähköä pystytään tuottamaan ympärivuorokautisesti. Juuri katkeamaton sähköntuotanto ja sen tuoma tuotantovarmuus tekevät aurinkolämpövoimasta perinteistä, paneeleilla tuotettavaa aurinkoenergiaa kiinnostavamman vaihtoehdon.
 Energian tuottaminen hyödyntämällä kuvatunlaisesti auringon lämpösäteilyä ei ole sinänsä uusi ilmiö. Yhdysvallat ja Espanja ovat pioneereja teknologian kehittämisessä. Myös esimerkiksi Kiinassa ja Afrikassa toimii jo monia aurinkolämpövoimaloita.
 Kansainvälinen kiinnostus yhä tehokkaampaa aurinkolämpövoimaa kohtaan on kuitenkin nosteessa ja uusia hankkeita on suunnitteilla ympäri maailmaa.
 Kohti taivasta kurottava aurinkolämpövoimala valmistuu ensi vuonna.  Erkka Mikkonen / Yle
 Chile näkee YK:n ilmastokokouksen valtavana mahdollisuutena
 Chile näyttää suuntaa uusiutuvan energian hyödyntämisessä Latinalaisessa Amerikassa ja koko maailmassa.
 Yhdysvaltalaisen mediayhtiö Bloombergin  laajan vuosittaisen vertailun mukaan  se oli viime vuonna kehittyvillä markkinoilla maailman houkuttelevin maa uusiutuvan energian investoinneissa. Vuosien 2013 ja 2017 välillä Chileen investointiin puhtaaseen energiaan ennätykselliset 10 miljardia dollaria eli noin 8,9 miljardia euroa.
 Loppuvuonna maailman katseet kääntyvät Chileen, kun maassa järjestetään marraskuussa YK:n vuosittainen ilmastokokous.
 Alun perin kokous oli tarkoitus järjestää Brasiliassa, mutta ilmastonmuutokseen kriittisesti suhtautuvan presidentti  Jair Bolsonaron  kieltäydyttyä sen isännöimisestä Chile tarjoutui ottamaan haasteen vastaan.
 Chilessä ilmastokokouksen järjestäminen nähdään valtavana mahdollisuutena esitellä kansainväliselle yleisölle maan edistyksellistä energiapolitiikkaa ja houkutella lisää ulkomaisia investointeja alalle. Samalla Chile haluaa edistää ratkaisuja, joilla ilmaston lämpeneminen pysäytetään.
 – Elämme energiamuutosta kiihdytetyllä tavalla. Uskomme, että meillä on asiassa paljon jaettavaa ja voimme edistää sitä sekä omalla alueellamme että koko maailmassa, energiaministeri Susana Jiménez sanoo.

Chile mielii aurinkosähkön suurvallaksi ja näyttää suuntaa ilmastonmuutoksen vastaisessa taistelussa kunnianhimoisella energiapolitiikallaan


Yhdysvaltain valtiovarainministeriön korkea-arvoinen virkamies  David Malpass  on nimitetty Maailmanpankin uudeksi johtajaksi.
 Malpass on työskennellyt ministeriössä kansainvälisten asioiden alivaltiosihteerinä.
 Hänet tunnetaan Yhdysvaltain presidentin  Donald Trumpin  vankkana tukijana. Trump ilmoitti helmikuussa esittävänsä Malpassia Maailmanpankin johtoon.
 Yhdysvallat on perinteisesti nimittänyt Maailmanpankin johtajan. Jäsenmaiden on kuitenkin hyväksyttävä Trumpin ehdokkaan valinta.
 Maailmanpankin kaikki 13 johtajaa ovat olleet yhdysvaltalaisia miehiä.
 Maailmanpankin edellinen johtaja  Jim Yong Kim  ilmoitti tammikuussa yllättäen eroavansa yli kolme vuotta ennen kuin hänen kautensa olisi päättynyt.
 Aiheesta lisää:
 Trump esittää Maailmanpankin johtoon David Malpassia, joka on aiemmin arvostellut pankkia mm. Kiinan lainoittamisesta

Maailmanpankin johtajaksi nousee Trumpin vankka tukija USA:n valtiovarainministeriöstä


Summary: Extremehyppääjä ei tee yhtään hyppyä hetken mielijohteesta.

Tumma vesi velloo Kallansiltojen alla. Mustiin pukeutunut mies nousee junaradan ylittävää betonipalkkia ylös.
 Kun terästikkaat loppuvat, hän heittää virvelillä painon palkin yli ja kiinnittää köysitikkaat. Niiden avulla hän keikauttaa itsensä palkin päälle.
 Vieressä kulkevasta sähkövaijerista kuuluu sirinää. Juna lähestyy.
 Videolla  seikkaileva siilinjärveläissyntyinen  Kasper Kumpulainen , 22, harrastaa hyppyjä korkeilta paikoilta.
 Temppu ja miten se tehdään
 Kumpulaisen temppujen vaarallisuus on herättänyt keskustelua mediassa. Julkisuutta on saanut etenkin hänen hyppynsä kallionkielekkeeltä alas avantoon Nuuksion kansallispuistossa. Putousta oli reilu kymmenen metriä ja alla vain kaksi kertaa kolmen metrin aukko jäässä.
 Yhtään hyppyä Kumpulainen ei tee hetken mielijohteesta.
 Hän valmistautuu huolellisesti ja käy ajatuksissaan ennakkoon läpi hypyn jokaisen vaiheen. Siten hän pystyy hypyssä keskittymään varsinaiseen suoritukseen.
 – Riskejä joutuu ajattelemaan ja myös sitä, miten ne pystyy minimoimaan. Muuten ei selviä hengissä.
 Kumpulainen sanoo tunnistavansa vaaran. Taustalla on vuosien harjoittelu erilaisilla välineillä. Hän on harrastanut pikkupojasta lähtien voltteja ja akrobaattisia temppuja trampoliinilla ja lumilaudalla. Etenkin kikkailu motocrosspyörällä on tuonut liikkeisiin motorista varmuutta ja taituruutta hallita omaa kehoaan.
 Stunttaaminen elokuvissa kiinnostaa
 Hyppyihin Kumpulaista ajaa halu ylittää itsensä vain omaksi huviksi. Tosin kavereiden kanssa hypyt yleensä kuvataan ja jaetaan Youtubessa.
 Miehen tavoitteena on esitellä taitojaan samanhenkisille harrastajille ympäri maailmaa, mutta myös hankkia videoilla rahaa ja mainetta elokuvapiireissä.
 Yhden elokuvastuntin Kumpulainen on jo päässyt toteuttamaan viime vuonna  Biisonimafian elokuvassa . Siinä hän hyppäsi mopolla Ohtaansalmen sillalta alas sylissään rahasäkki.
 – Nautin, kun saan toteuttaa näitä stunttiprojekteja: miettiä ongelmia ja ratkaista niitä. Onnistumisesta saa huippufiiliksen. Toivon, että voisin tehdä sitä jonakin päivänä työkseni.
 Tempusta on pystyttävä kieltäytymään
 Kokenut elokuvastuntti, näyttelijä  Janne Turkki  neuvoo aina luottamaan omaan tunteeseen. Jos temppu tuntuu liian vaaralliselta, stuntin pitää pystyä myös sanomaan myös ei. Onnistuminen syntyy tiedolla ja taidolla.
 Turkki on tehnyt stuntteja yli kahdenkymmenen vuoden ajan lukuisiin kotimaisiin elokuviin, tv-sarjoihin, mainoksiin ja musiikkivideoihin.
 Extreme-hyppääjien joukko on viime vuosina kovasti lisääntynyt. Harrastus voi olla myös polku ammattistuntiksi. Turkki kuitenkin painottaa, että Suomessa elokuvastuntin täytyy olla moniosaaja.
 Keskeistä on hallita erilaisia tappelutekniikoita ja osasta käsitellä erilaisia ajoneuvoja.
 Jos kaveri mokaa, voi lähteä oma henki.  Janne Turkki
 Selvin loukkaantumisriski on pyro- eli syttymistempuissa. Ne on valmisteltava todella huolellisesti. Kun mies pannaan palamaan kiireestä kantapäähän, siinä ei ole leikille varaa, kuvaa Turkki.
 Hänelle  kuumottavimpia temppuja  ovat olleet tilanteet, jossa temppu tehdään yhdessä toisen kanssa.
 – Jos kaveri mokaa, voi lähteä oma henki. Luottamus täytyy olla jo etukäteen.
 Kasper Kumpulaisella ammattimainen stunttaus häämöttää vasta haaveissa.
 Kasper Kumpulainen palasi Kallansilloille kaksi vuotta hypyn jälkeen.  Antti Karhunen / Yle
 Avantohyppyvideo leviää kuitenkin jo maailmalla. Kumpulainen kertoo myyneensä sen käyttöoikeudet hyvässä uskossa ulkomaiselle yhtiölle, mutta rahoja ei ole kuulunut vieläkään. Alalla liikkuu huijareita.
 Siitä huolimatta Kumpulainen aikoo jatkaa temppuiluaan. Kahden vuoden takainen hyppy Kallansilloilta on edelleen mielessä.
 – Tekisin sen uudestaan, jos mieli vielä tekisi. Itsensä ylittäminen, rajojen hakeminen ja adrenaliini koukuttavat. Onnistuneesta hypystä saa huippufiiliksen, Kumpulainen sanoo ja tähyilee kohti korkeuksiin kohoavia siltoja.

Kasper Kumpulainen tunnetaan videoista, joiden yleisin palaute on "hullu!" – jonakin päivänä hän haluaa saada hurjista tempuista ammatin


Summary: Turma sattui Muotkatunturin erämaa-alueella.

Inarin Peltojärvellä on sattunut iltapäivällä pienkoneonnettomuus.
 Pelastuslaitos kertoi turmasta noin kello 15.20.
 Mahdollisista uhreista tai loukkaantumisista ei vielä ole tietoa.

Inarissa on sattunut pienkoneonnettomuus


Summary: Huutokaupattavan mukin lähtöhinta on kaksituhatta euroa.

Maailman harvinaisimmaksi arvioitu muumimuki kaupataan tänään turenkilaisessa huutokaupassa. Virheellisellä painatuksella koristeltu Vilijonkka-mukin huutohinnan arvioidaan nousevan useisiin tuhansiin euroihin. Mukin lähtöhinta on kaksituhatta euroa.
 Yle seuraa Turengin huutokauppaa suorana netissä klo 13 alkaen.
 Lue myös:
 Maailman ehkä harvinaisin muumimuki vaihtaa omistajaa huutokaupassa tuhansilla euroilla: "Kyselyitä on tullut Ranskasta ja Espanjasta ja joka puolelta"

Maailman kenties harvinaisin muumimuki huutokaupataan tänään Turengista – seuraa huutokauppaa klo 13 alkaen


Summary: Alun perin kanavalla piti näyttää Betoniyö-elokuva.

Yle TV1 näyttää tänään illalla kello 21.05  Juho Kuosmasen  ohjaaman elokuvan  Hymyile mies . Elokuva kertoo eilen kuolleen  Olli Mäen  uran tärkeimmästä ottelusta.
 Alun perin kanavan piti näyttää Pirjo Honkasalon ohjaama  Betoniyö -elokuva, mutta se nähdään maanantaina 8.4. kello 22 TV1:ssä.
 Ylen TV:n ja Areenan julkaisupäällikkö  Petri Jauhiainen  pitää kulttuuritekona elokuvan näyttämistä.
 – Meille ehti tulla eilisen kuolinuutisen jälkeen yleisöltä jo muutama pyyntökin, jossa he toivoivat näkevänsä Olli Mäestä kertovan elokuvan mahdollisimman pian uudestaan.
 – Haluamme omalta osaltamme kunnioittaa urheilulegendan muistoa näyttämällä  Hymyilevän miehen  jo heti tänään sunnuntaina TV1:ssä erinomaisella ohjelmapaikalla ja tuomalla sen kuukaudeksi katsottavaksi myös Yle Areenaan.
 Elokuva on katsottavissa Areenassa tänään iltapäivällä jo kello 13 jälkeen.
 Hymyilevä mies  valittiin Suomen Oscar-ehdokkaaksi vuonna 2016. Elokuva voitti myös aikanaan Cannesin elokuvajuhlilla arvostetun Un Certain Regard -palkinnon.
 Juho Kuosmasen ohjaaman mustavalkoisen nyrkkeilyelokuvan päärooleja näyttelevät  Jarkko Lahti , joka näyttelee Olli Mäkeä. Mäen vaimona  Raija Mäkenä  nähdään  Oona Airola  ja nyrkkeilypromoottori  Elis Askia  näyttelee  Eero Milonoff .
 Elokuva kertoo ammattilaisnyrkkeilijä Olli Mäen MM-ottelusta Helsingissä Olympiastadionilla vuonna 1962. Kyseinen Mäen ja  Davey Mooren  välinen ottelu on edelleen suurin Suomessa järjestetty nyrkkeilytapahtuma – sillä oli 23 463 katsojaa.
 Lue myös:
 Nyrkkeilyn suomalaislegenda Olli Mäki on kuollut
 Katso Olli Mäen uran huippuhetkiä: suomalaislegenda vertasi nyrkkeilyä saunomiseen – "Nautin kehässä olemisesta, vaikka siellä joskus oli ahdastakin"
 "Mestarit olivat silloin harvassa" – "Pyöveli" Järvinen arvostaa Olli Mäkeä ihmisenä ja esikuvana

Yle näyttää Olli Mäen muistoksi elokuvan Hymyilevä mies kello 21.05


Summary: Eduskuntavaalien ennakkoäänestys jatkuu tiistaihin asti.

Eduskuntavaalien ennakkoäänestyksessä suomalaiset ovat äänestäneet ahkerammin kuin vuonna 2015.
 Lauantaihin mennessä eduskuntavaaleissa ennakkoon oli äänestänyt 19,1 prosenttia äänioikeutetuista eli lähes 814 000 ihmistä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa viidenteen ennakkoäänestyspäivään mennessä uurnilla oli käynyt 16,1 prosenttia äänioikeutetuista eli lähes 705 000 ihmistä.
 Ennakkoäänestys päättyy tiistaina.  Täältä löydät ennakkoäänestyspaikkojen  tiedot. Ennakkoäänestyspaikkoja on kunnantaloissa, kirjastoissa, kauppakeskuksissa ja posteissa.
 Varsinainen äänestyspäivä on ensi viikon sunnuntaina 14.4.2019.
 Lue lisää:
 Jyväskylässä 150 metrin jono – Ennakkoäänestys eduskuntavaaleissa alkoi vilkkaammin kuin neljä vuotta sitten
 Tee Ylen vaalikone!
 Ylen vaalijuttuja koottuna
 Veikkaa vaalitulos  – voita petiisi puoluepomo pehmeänä tyynynä

Äänestyspaikoilla on ollut ennätysvilkasta – yli 800 000 on antanut jo äänensä ennakkoon


Summary: Melissa Simbi Aime ei ollut vielä syntynyt, kun kansanmurha repi Ruandan riekaleiksi. Nykyään kansalaiset maksavat rauhasta vapauksillaan.

KIGALI  Huhtikuussa kaikki muuttuu.  Melissa Simbi Aime  muistaa jo lapsuudestaan, miten äiti ja isä menivät silloin vakaviksi. Kotona ei naurettu, ei iloittu mistään.
 Huhtikuussa muistettiin kansanmurhaa. Muuten siitä ei kotona juuri puhuttu.
 Simbi Aime on 19-vuotias. Hän ei ollut vielä syntynyt, kun hutujen ja tutsien kansanryhmien välinen vihanpito purkautui Ruandassa keväällä 1994 verilöylyyn. Sadan päivän aikana tapettiin noin 800 000 ihmistä.
 Simbi Aimelle asia nousee mieleen, kun hän katsoo ystävien isoja perheitä. Silloin sattuu ja suututtaa, hän sanoo.
 – Minun perheeseeni kuuluvat vain äiti, isä, sisko ja veli. Muita ei kerta kaikkiaan ole. Ei serkkuja, ei isovanhempia, ei tätejä tai setiä. Kansanmurha vei heidät kaikki, Aime kertoo.
 Nyt on taas huhtikuu. Kuten joka vuosi, Simbi Aimen vanhemmat hiljentyvät, kuuntelevat muistomusiikkia ja katsovat muisto-ohjelmia televisiosta. Niissä pidetään puheita, ja eloonjääneet kertovat tarinansa.
 Simbi Aime ei tiedä tarkkaan, mitä perheelle 25 vuotta sitten tapahtui. Koska vanhemmat eivät mielellään puhu siitä, hän ei kysy.
 – Opimme kai tarpeeksi koulussa, hän sanoo.
 Aina huhtikuussa tunnelma kotona on tavallista rauhallisempi, melkein aavemainen, Melissa Simbi Aime sanoo. Fredrik Lerneryd
 Ruandassa on jo enemmän niitä,  jotka ovat syntyneet kansanmurhan jälkeen kuin niitä, jotka elivät kauhujen läpi. Mutta nuoretkin oireilevat voimakkaasti, kertoo terapeutti Jane Abatoni.
 Abatoni ottaa vastaan traumaterapeuttien yhdistyksen tiloissa Ruandan pääkaupungissa Kigalissa. Hän pahoittelee, että oli täysin unohtanut toimittajan kanssa sovitun tapaamisen.
 Huhtikuu on aina poikkeuksellista aikaa täällä, hän selittää.
 Keskuksen vehreällä pihalla on vesilätäköitä. On satanut rankasti, mutta yhtäkkiä aurinko paistaa. Tuhansien kukkuloiden maassa sää on arvaamaton, ja aurinko saattaa hetkessä hävitä pahaenteisten tummien pilvien taakse.
 Jane Abatoni on yksi Ruandan ensimmäisistä koulutetuista terapeuteista. Kansanmurhan jälkeen täällä ei ollut minkäänlaista mielenterveystukea saatavilla. Maa oli raunioina, eikä psykoterapian perinnettä ollut.
 Vanhemmat saattavat kehottaa lapsiaan olemaan puhumatta tietyille ihmisille, koska nämä osallistuivat kansanmurhaan, sanoo Jane Abatoni.  Liselott Lindström / Yle
 Nyt Abatoni näkee paraatipaikalta, miten kansanmurhan trauma siirtyy vanhemmilta lapsille.
 – Nuoret käyttävät paljon huumeita kuten marihuanaa ja juovat alkoholia. Kodeissa on käsittelemättömän trauman takia paljon väkivaltaa, ja toimintamalli siirtyy herkästi vanhemmilta lapsille, hän sanoo.
 – Jos emme pysäytä sitä nyt, tämä jatkuu sukupolvesta toiseen.
 Ruandalaisista enemmistö on syntynyt vuoden 1994 kansanmurhan jälkeen. Fredrik Lerneryd
 Vihakin voi periytyä, Abatoni sanoo. Vanhemmat saattavat kehottaa lapsiaan olemaan puhumatta tietyille ihmisille, koska nämä osallistuivat kansanmurhaan. Kouluissa on syntynyt ongelmia, kun nuoret nimittelevät toisiaan murhaajien lapsiksi tai orvoiksi.
 Mielenterveysongelmat ovat yleisiä etenkin niillä nuorilla aikuisilla, jotka syntyivät kansanmurhan aikana tehtyjen raiskausten seurauksena. Heitä uskotaan olevan noin 20 000.
 Ruanda on 25 vuodessa tehnyt valtavasti töitä varmistaakseen, ettei kansanmurhaa voisi tapahtua uudestaan,  never again . Lause näkyy siellä täällä ympäri Ruandaa, etenkin kansanmurhan muistomerkeillä.
 Se on nyky-Ruandan mantra.
 Jos emme pysäytä sitä nyt, tämä jatkuu sukupolvesta toiseen.  Jane Abatoni
 Ruandan pääkaupunki Kigali on rakennettu kukkuloille. Fredrik Lerneryd
 Keväällä 1994 Ruandan vihreiltä kukkuloilta  kaikui vihapuhetta. Radioasema Mille Collines kehotti hutuja tappamaan tutseja.
 – Olette torakoita. Aiomme tappaa teidät, radiossa varoitettiin.
 Kansanmurhan varsinaisena lähtölaukauksena pidetään lentokoneen pudottamista Kigalin yllä.
 Ruandan ja Burundin presidenttejä kuljettanut lentokone ammuttiin alas 6. huhtikuuta 1994. Kone syöksyi Ruandan presidentin  Juvénal Habyarimanan  omaan puutarhaan.
 Edelleenkään ei tiedetä varmasti, kuka koneen pudotti. Yleinen käsitys ja Ruandassa virallinen totuus on, että asialla olivat sisällissodan rauhansopimukseen tyytymättömät äärihutut.
 Huhtikuussa 1994 radiossa kuitenkin kuulutettiin, että tutsit olivat ampuneet koneen alas.
 Muutama tunti koneen putoamisesta alkoi silmitön tappaminen. Hutujen tavoitteena oli hävittää kaikki tutsit maasta.
 Maailma reagoi hitaasti. YK:n turvallisuusneuvostossa ei päästy yhteisymmärrykseen siitä, oliko kyseessä kansanmurha vai sisällissota. Ruandassa jo olleilla YK:n rauhanturvaajilla ei ollut valtuuksia puuttua tappamiseen.
 Ilkka Kemppinen / Yle
 Kansanmurha ei kuitenkaan puhjennut tyhjästä , vaan viha oli jatkunut vuosikymmenien ajan.
 Belgia ja sitä ennen Saksa suosivat siirtomaaherroina tutseja hutujen kustannuksella. Suurin osa väestöstä oli hutuja, ja he olivat väsyneitä tutsieliitin valtaan.
 Marraskuussa 1959 alkoi hutujen vallankumous, joka johti Ruandan itsenäistymiseen ja tutsimonarkian kaatumiseen. Yli 300 000 ihmistä pakeni ulkomaille, etupäässä naapurimaahan Ugandaan.
 Ruandasta paenneiden joukossa oli myös muuan  Paul Kagame , tuolloin vasta taaperoiässä. Lahjakas Kagame sai Ugandassa mahdollisuuden opiskella. Hän verkostoitui Ugandan tulevien johtajien kanssa ja nousi tutsien sissiliikkeen huipulle.
 Tutsieliitin perustama Rwandan Patriotic Front eli RPF hyökkäsi Ruandaan vuonna 1990. Siitä alkoi sisällissota, joka huipentui kansanmurhaan.
 Kirkosta turvaa hakeneiden pääkalloja on asetettu näytteille kansanmurhan muistamiseksi Ntaramassa, Kigalin eteläpuolella.   Dai Kurokawa / EPA
 Ruandan hutupresidentti Habyarimana ja tutsien RPF solmivat vuonna 1993 rauhansopimuksen, mutta kaikki eivät siitä pitäneet. Presidentin selän takana juonineet äärihutut eivät voineet sietää ajatusta, että heitä aiemmin sortaneet tutsit nousisivat jälleen valtaan. He halusivat hävittää koko kansanryhmän.
 Kansanmurhan aikana Kagamen tutsijoukot valtasivat yhä suuremman osan Ruandasta ja onnistuivat lopettamaan tappamisen heinäkuussa 1994. Pari miljoonaa hutua pakeni Kongoon kostoiskujen pelossa.
 Tutsit pääsivät taas vallankahvaan Ruandassa. Paul Kagamesta tuli maan tosiasiallinen johtaja ja vuonna 2000 presidentti.
 Sen jälkeen Ruanda on harpannut valtavia askeleita eteenpäin.
 Ruanda mainitaan usein mallimaana niin Afrikassa kuin sen ulkopuolella. Fredrik Lerneryd
 Jos sanoisi, että nykypäivän Kigali muistuttaa  enemmän Etelä-Eurooppaa kuin Afrikkaa, liioittelisi Etelä-Euroopan siisteyttä.
 Ruanda on pinnaltaan kuin kiiltokuva. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa tuttu poltettujen roskien haju loistaa poissaolollaan, tiet ovat sileitä kuin silkki ja talot moderneja.
 Maan turvallisuus ja vuoristossa asuvat gorillat ovat saaneet Ruandan turismin kukoistamaan, ja muun muassa Englannin Valioliigassa pelaava jalkapallojoukkue Arsenal mainostaa hihassaan  Visit Rwanda . Kigalista on tullut myös suosittu kansainvälinen kokouspaikka.
 Myös monissa tilastoissa Ruanda on Afrikan mittakaavassa poikkeuksellinen.
 Maa on onnistunut taistelussa korruptiota vastaan ja on Botswanan jälkeen mantereen vähiten korruptoitunut maa. Transparency International -järjestön 180 maan vertailussa Ruanda on sijalla 48.
 Ja lista jatkuu.
 Torielämää Ruandan pääkaupungissa Kigalissa. Fredrik Lerneryd
 Lapsikuolleisuus on laskenut kymmenessä vuodessa lähes puolella. Joulukuussa uutisoitiin, että yli 90 prosenttia ruandalaisista on julkisen terveydenhuollon piirissä. Järjestelmässä kansalaiset maksavat vuosittain tulotason mukaan määräytyvän vakuutusmaksun, ja sen jälkeen kaikki terveydenhuolto on ilmaista.
 Kansainvälisessä mediassa muistetaan usein mainita myös, että Ruanda on kieltänyt muovipussit, ja pari kertaa kuukaudessa vietetään sunnuntaisin autotonta päivää.
 Sekin tiedetään, että maan parlamentissa enemmistö on naisia. Talous on viime vuosina kasvanut 6–8 prosentin vuosivauhtia.
 Ulospäin Ruanda näyttää mallimaalta, ja sitä ihaillaan sekä Afrikassa että Euroopassa.
 Kehitys kansanmurhan raunioilta nykypäivään on ollut Ruandassa nopeaa.  Fredrik Lerneryd
 Mutta presidentti Paul Kagamen rautaisella hallinnolla on myös huonosti valoa kestävät puolensa.
 Maassa ei ole vapaata lehdistöä, ja pian 20 vuotta hallinnut presidentti on herkkä kritiikille.
 Kansanmurhaa käytetään verukkeena toisinajattelun vaientamiseen. Presidentin arvostelijoita on syytetty kansanmurhan kiistämisestä, joka on Ruandassa rikos, ja tuomittu vankilaan.
 Opposition aktivisteja on myös murhattu. Viimeisin epäily on maaliskuulta, kun presidentin tunnetun kriitikon  Victoire Ingabiren  avustaja löytyi kuristettuna metsästä. Motiivista ei ole vielä varmuutta, mutta hallituksen vastustajat ovat vakuuttuneita, että murha oli poliittinen.
 Kahvila Kigalin keskustassa voisi yhtä hyvin olla  San Franciscossa. Nuoret, tyylikkäästi pukeutuneet ihmiset istuvat tietokoneidensa kanssa siemailemassa erikoiskahveja, vaikka ulkona ilta on jo pimentynyt.
 Politiikan tutkija  Lonzen Rugira  on ehdottanut kahvilaa tapaamispaikaksi. Hän perustelee Ruandan ihmenousua kansanmurhan raunioilta hallituksen toiminnan läpinäkyvyydellä.
 – Kagame ei siedä minkäänlaisia väärinkäytöksiä, Rugira sanoo.
 Presidentti hallitsee tulos tai ulos -periaatteella, Rugira selittää: jos pormestarit tai ministerit eivät tuota toivottua tulosta, he saavat potkut. Presidentillä ei ole suosikkeja, eikä töitä saa kuin meriiteillä. Ruandan turvallisuuden taas takaa se, että kaikki tietävät, että rikoksista saa rangaistuksen, Rugira sanoo.
 Ruanda presidentti Paul Kagame tapasi kannattajiaan Kigalissa presidentinvaalien alla elokuussa 2010. Philipp Hedemann / EPA
 Ovatko kansalaisvapaudet tärkeitä? Tietenkin ovat. Ovatko ne tärkeitä Ruandan kaltaisessa maassa? Eivät niin tärkeitä.  Lonzen Rugira
 Rugira on kotimaansa mediassa käytetty politiikan kommentaattori. Kuten muiltakaan tutkijoilta Ruandassa, häneltä on turha odottaa hallinnon kritisointia.
 Vaaleissa presidentti Kagame takoo uskomattomia tuloksia. Muutama vuosi sitten hän järjesti kansanäänestyksen presidentin virkakausien rajoitusten poistamisesta. Kansasta 98 prosenttia kannatti poistamista.
 Presidentinvaaleissa 2017 Kagame sai 98,8 prosenttia äänistä.
 Tutkija Lonzen Rugira tietää hyvin, että kriitikot ulkomailla sanovat, että Kagame takertuu valtaan. Hänen mukaansa se ei pidä paikkaansa.
 – Ihmiset oikeasti halusivat hänen jäävän. Tätä voi olla vaikea ymmärtää, mutta ruandalaiset uskovat Kagamen takaavan hallinnon vastuullisuuden, Rubiga sanoo.
 Ruandan presidentti Paul Kagame ja Yhdysvaltain presidentti Barack Obama istuivat vierekkäin YK:n rauhanturvaamisen huippukokouksessa New Yorkissa syyskuussa 2015.  Chip Somodevilla / EPA / POOL
 Kagame on luonut itselleen imagon myös rauhan takuumiehenä. Tiedotusvälineiden suitsimistakin perustellaan rauhalla, sillä medialla oli suuri rooli kansanmurhan masinoimisessa.
 Toimittajat ilman rajoja -järjestön lehdistönvapausvertailussa Ruanda on 181 maan listalla sijalla 156, kun esimerkiksi Suomi on sijalla neljä. Tämä on kuitenkin hinta, jonka ruandalaiset ovat rauhasta valmiita maksamaan, ainakin tutkija Lonzen Rugiran mukaan.
 – Ovatko kansalaisvapaudet tärkeitä? Tietenkin ovat. Ovatko ne tärkeitä Ruandan kaltaisessa maassa? Eivät niin tärkeitä, hän summaa.
 Moni tutkija ja toimittaja, joka on kritisoinut Kagamea, ei pääse enää maahan.
 Ruandasta löytyy kaikesta huolimatta  yksi poliittinen puolue, joka uskaltaa haastaa presidentin parlamentissa.
 Se on Ruandan demokraattinen vihreä puolue, jonka perustaja ja johtaja on 42-vuotias  Frank Habineza , presidentti Kagamen sissiliikkeen entinen jäsen. Nyt hän on maan näkyvimpiä oppositiojohtajia.
 Kagamen tavoin myös Habineza kasvoi Ugandassa pakolaisena. Kagamen RPF-liikkeeseen hän liittyi jo vuonna 1988, vaikka onkin hutu. Mutta kymmenen vuotta sitten hän päätti perustaa oman oppositiopuolueen.
 – Huomasin, että kaikki ei ollut kuten pitäisi. Etenkin liittyen demokratiaan, sananvapauteen ja kokoontumisvapauteen. Vaikka talous kasvoi, demokratia ei mennyt eteenpäin, hän sanoo.
 Frank Habineza pakeni uhkausten takia Ruandasta, mutta palasi parin vuoden päästä kotimaahansa. Liselott Lindström / Yle
 Alku oli vaikea. Habineza ei saanut puoluettaan rekisteröidyksi, ja kokouksia häirittiin. Vuonna 2010 puolueen varapuheenjohtaja murhattiin, eikä murhaa ole vieläkään selvitetty.
 Habinezan henkeä uhattiin jopa lehdissä, ja hän pakeni Ruotsiin. Hän kuitenkin palasi parin vuoden jälkeen Ruandaan.
 Vuonna 2017 Habineza haastoi Kagamen presidentinvaaleissa, mutta äänisaalis jäi laihaksi. Vuotta myöhemmin puolue sai kuitenkin vaaleissa viisi prosenttia äänistä, ja nykyään Habineza istuu parlamentissa.
 – Koska olen kansanedustaja, valtio on nyt vastuussa turvallisuudestani, hän sanoo.
 Habineza kulkee suurella mustalla maastoautolla, ja hänellä on oma kuljettaja. Jos kansanedustajalle tapahtuisi jotakin, se ei näyttäisi hyvältä.
  Yli 90 prosenttia ruandalaisista on kyselyn mukaan huolissaan siitä, että maa ajautuu uuteen sisällissotaan.  Fredrik Lerneryd
 Huhtikuussa kaikki todella on toisin . Haastattelupyyntö YK:n ihmisoikeusneuvonantajalle Kigalissa tulee takaisin kielteisenä.
 – Huhtikuun aikana on parempi keskittyä vain niihin räikeisiin ihmisoikeusloukkauksiin, jotka tapahtuivat 25 vuotta sitten. Mutta muistoajan jälkeen olemme aina valmiit keskustelemaan ongelmista, Whatsapp-viestissä lukee.
 Ruandalaisten suurin pelko on maan luisuminen takaisin sisällissotaan, ilmeni muutama vuosi sitten kansainvälisessä World Values Survey -kyselyssä.
 Kyselyn mukaan ruandalaiset luottavat hallitukseensa, mutta eivät yhtä paljon naapureihinsa.
 Kansanmurhan jälkeen julmuuksissa mukana olleita tuomittiin kylien perinteisissä  gacaca -tuomioistuimissa. Yli satatuhatta syylliseksi todettua sai vankeustuomion vuosina 2002–2012, ja heistä kymmeniätuhansia istuu edelleen vankiloissa.
 Presidentti Paul Kagame on vaihtanut Ruandan koulukielen ranskasta englantiin. Se oli ennen itsenäistymistä maanpakoon Ugandaan lähteneen tutsieliitin kieli, sillä Ugandassa puhutaan englantia.  Fredrik Lerneryd
 On pidettävä huolta siitä, että emme jälleen päädy jakamaan kansaa.  Frank Habineza
 Vanhat jännitteet eivät ole kadonneet, mutta kansanryhmien käsitteet on lakaistu nyky-Ruandassa maton alle. Politiikan tutkija Lonzen Rugira sanoo, että Ruandassa ei yksinkertaisesti enää ole hutuja ja tutseja.
 – Jos kyselet etnistä alkuperää, se nähdään tänä päivänä sivistymättömänä, hän sanoo.
 Hyvä kysymys on, ovatko ruandalaiset oikeasti sokeita etnisyydelle.
 Huhtikuussa Ruandassa esimerkiksi löytyy tapettuja lehmiä. Lehmät ovat tutsien kansanryhmän symboli.
 Ruandan valta-asetelma muistuttaa nyt itsenäisyyttä edeltänyttä aikaa, jolloin maata johti vähemmistön tutsieliitti. Presidentti Paul Kagame on tutsi, ja tutseja arvioidaan olevan alle kymmenen prosenttia väestöstä.
 Oppositiopoliitikko Frank Habineza sanoo, että oppositionkin täytyy asettaa sanansa varoen. Hän muistuttaa, että kansanmurhasta on vain 25 vuotta.
 – Pitää muistaa, että Ruanda on ainutlaatuinen maa. On pidettävä huolta siitä, että emme jälleen päädy jakamaan kansaa, hän sanoo.
 Kun Kagame esimerkiksi voitti presidentinvalit lähes sadalla prosentilla äänistä, Habineza ei haastanut tulosta.
 – Tiesimme, että jos lähdemme haastamaan Kagamea, syntyy väkivaltaa. Raja rauhan ja väkivallan välillä on todella häilyvä, hän sanoo.
 – Kannattajani sanovat, että tuemme sinua, mutta älä tuo takaisin etnistä politiikkaa. Emme halua sotaa.
 Oppositiopoliitikko Frank Habineza sanoo näkevänsä ihmisissä muutoksenjanon, jonka hän uskoo johtavan lopulta demokratiaan. Fredrik Lerneryd
 Habinezan mukaan Ruandassa kytee tyytymättömyys nykytilanteeseen, ja hänen puolueensa vaatimuksille median vapaudesta ja demokratiasta löytyy tukea.
 Kysymys on, miten vallanvaihdos tapahtuu, kun Kagame lopulta luopuu vallasta.
 Nuorille kaikkein tärkein kysymys on edelleen,  miksi kaikki oikein tapahtui, sanoo Kigalissa vaatekaupassa työskentelevä Melissa Simbi Aime.
 Hänen mukaansa etnisyyttä ei mietitä enää, vaan kaikki ovat kansanmurhan jälkeen ruandalaisia.
 Etnisyyden lisäksi Ruandassa on muitakin asioita, joista ei sovi puhua.
 Kuten se, että maa on osallistunut Kongon demokraattisen tasavallan mineraalien ja arvometallien ryöstöön. Ja se, että Kagamen tutsijoukot tappoivat Kongossa jopa kymmeniätuhansia Ruandasta paenneita hutuja kansanmurhan jälkeen. Ja se, että Kongossa pidetään Ruandaa syypäänä Itä-Kongon nykyiseen konfliktiin.
 Tai se, että vihaa ja pelkoa on Ruandassa edelleen.
 Kigalin vihreitä kukkuloita. Fredrik Lerneryd

Yle Ruandassa: Kansanmurhasta on 25 vuotta ja trauma on yhä käsittelemättä – "Jos emme pysäytä sitä nyt, tämä jatkuu sukupolvesta toiseen"


Summary: A-studio kysyi puoluejohtajilta, miten elämme 30 vuoden kuluttua.

Tekoäly ja ilmastonmuutoksen torjunta muokkaavat eniten arkeamme vuoteen 2050 mennessä, puoluejohtajat ennustavat A-studion tulevaisuuskyselyssä.
 Vaalikeskusteluissa katsotaan yleensä vain neljän vuoden päähän. A-studio pyysi puoluejohtajia katsomaan paljon kauemmaksi, vuoteen 2050.
 Millaiseksi puoluejohtajat haluaisivat Suomen kehittyvän 30 vuodessa? Visioita haettiin konkreettisilla kysymyksillä, kuten miten suomalaiset liikkuvat vuonna 2050.
 Kaikki eduskuntapuolueiden ja suurin osa muiden puolueiden johtajista vastasivat kyselyyn. Yhteensä tuli 16 visiota. ( Lue kaikkien puoluejohtajien vastaukset täältä.)
 Kolme tulevaisuuden tutkimuksen asiantuntijaa arvioi puoluejohtajien tulevaisuuskuvia.
 Visiot ovat melko varovaisia ja samankaltaisia. Pääosin puhutaan nykytrendien jatkumisesta, kuten tekoälystä, sähköautoista ja kasvisruuasta.
 Mutta villimpiäkin ideoita on. Radikaaleja visioita tuli erityisesti valtaa vailla olevien pienpuolueiden johtajilta.
 Vuoteen 2050 on 31 vuotta aikaa. Saman verran taaksepäin on vuoteen 1988. Silloin suomalaiset eivät vielä käyttäneet kännyköitä tai internetiä.
 Miten erilaista elämämme on vuonna 2050?

 Imaiseeko keinotodellisuus ihmisen?
 Puoluejohtajat visioivat, että tekoäly ja keinotodellisuus auttavat vuonna 2050 meitä paljon muun muassa yhteydenpidossa, tiedonhaussa ja ostosten teossa.
 – Laitteesi tunnistaa mieltymyksesi ja osaa suositella juuri oikeaa elokuvaa, sarjaa tai musiikkia. Teos voi myös muuttua mieltymystesi mukaan, keskustan  Juha Sipilä  ennustaa.
 Kodin laitteita voi ohjata myös puheella. Ihmisillä on tekoälyavustaja, joka osaa käynnistää kahvinkeittimen tai suoratoistopalvelun, vihreiden  Pekka Haavisto  kertoo.
 Älyjääkaapit tilaavat omin päin ruokaa, Sdp:n  Antti Rinne  lisää.
 Ymmärrämme vaivattomasti vieraskielisiä, kun kone tulkkaa puhetta samanaikaisesti suomeksi, sinisten  Sampo Terho  ennustaa.
 Tietokoneet on yhdistetty suoraan aivoihin.  Petrus Pennanen, piraattipuolue
 Mihin keinotodellisuus meitä vie? Ehkä se saa pysymään entistä enemmän kotona.
 – Lähes autenttisia kokemuksia saa kotisohvalle, Sdp:n Rinne kertoo.
 Seminaarimatkailun tarve vähenee, kun luennoitsija tulee kotiin kolmiulotteisena hologrammikuvana. Nojatuolimatkailu keinotodellisuuslasit päässä korvaa kaukomatkailua.
 Puoluejohtajien visioissa ihminen hallitsee teknologiaa, mutta piraattipuolueen  Petrus Pennasen  ennustus vie tuntemattomille vesille.
 –Tietokoneet on yhdistetty suoraan aivoihin. Kuva tulee suoraan näköhermoon. Osa ihmisistä elää pitkälti virtuaalitodellisuudessa.

 Tekevätkö robotit työt?
 Vuonna 2050 työelämä joustaa, puoluejohtajat sanovat. Työt eivät ole aikaan ja paikkaan sidottuja.
 –Suurin osa ihmisistä menee silti säännöllisesti työpaikalle, koska se on tehokasta ja mukavaa, piraattipuolueen Petrus Pennanen uskoo.
 Ammatteja on kadonnut ja uusia syntynyt. Robotit tekevät fyysistä ja tehdastyötä. Ihmisiä on vapautunut luovuutta ja älyä vaativiin töihin.
 –Se vapauttaa esimerkiksi vanhustenhoidossa kädet varsinaiseen hoitotyöhön, kristillisdemokraattien  Sari Essayah  sanoo.
 Tekoäly muovaa työtehtäviä joustavasti ihmisen taitojen ja kiinnostuksen mukaan. Luovuus ja kriittinen ajattelu korostuvat monissa töissä, kokoomuksen  Petteri Orpo  visioi.
 Ammatin ja työn vaihtaminen on tavallista. Siihen kannustaa myös perustulo, joka on niin vasemmiston, vihreiden kuin keskustankin johtajien visioissa.
 –Työ on pilkkoutunut, palkka tulee useasta lähteestä, sekä palkkana että yrittäjätulona, keskustan Juha Sipilä sanoo.
 Ay-liike ulosmittaa tuottavuuden kasvun vapaa-aikana.   Li Andersson,  vasemmistoliitto
 Porvaripuolueiden johtajat ennustavat, että työehdoista sovitaan pitkälti työpaikalla.
 Työmarkkinat ovat täysin vapaat, uskoo liberaalipuolueen puheenjohtaja  Tea Törmänen . Valtio sääntelee vain työturvallisuutta. Sosiaaliturva on toimeentulon perälauta.
 Työnantajat huomioivat entistä paremmin työntekijöidensä tarpeet. –He perustavat muun muassa lasten hoitopaikkoja työpaikkojen yhteyteen, kristillisdemokraattien Essayah kertoo.
 Vasemmiston mukaan ammattiyhdistysliike on voimissaan.
 –Ay-liike huolehtii hyvistä työehdoista ja ulosmittaa nykyistä suuremman osan tuottavuuden kasvusta myös lisääntyvänä vapaa-aikana, vasemmistoliiton  Li Andersson  sanoo.
 Työaika voi olla 6 tuntia päivässä ja 4 päivää viikossa. Radikaaleimmissa visioissa unelmoidaan jo palkkatyöstä vapautumisesta.

 Loppuuko lihansyönti?
 Monet ovat jo vähentäneet lihansyöntiä ravintosuositusten ja ilmastonmuutoksen vuoksi. Vuonna 2050 kasvis- ja lähiruoka hallitsevat ruokapöytää, ennustavat monet puoluejohtajat.
 –Kasvispainotteista, eettisesti ja ympäristöystävällisesti tuotettua lähiruokaa suositaan kaikissa laitoksissa, virastoissa ja oppilaitoksissa, vasemmistoliiton Li Andersson sanoo.
 –Ravintolat ja työmaaruokalatkaan eivät halua enää ostaa ulkolaista broileria tai antibiootein kyllästettyä nautaa, perussuomalaisten  Jussi Halla-aho  arvelee.
 Eläinoikeuspuolue ennustaa lihan häviävän pöydästä kokonaan.
 –Maataloustuet on suunnattu kasviviljelyyn. Eläintuotteiden kulutus on haittaverojen ja arvonlisäveron säätelyn johdosta romahtanut, puheenjohtaja  Santeri Pienimäki  kertoo.
 Ihmisillä on vapaus valita ruokavalionsa ilman valtion sanelua.  Sampo Terho, siniset
 Useimmat uskovat silti, että liha säilyy ruokavaliossa. –Ihmisillä on vapaus valita ruokavalionsa ilman valtion sanelua, sinisten Sampo Terho sanoo.
 Vihreiden Haavisto ennustaa, että kasviproteiinien viljely on eläintenpitoa yleisempää. Kauraa ja härkäpapua jalostetaan myös kansainvälisille markkinoille.
 Ruokaa tuotetaan myös laboratorioissa. –Uudet proteiinien tuotantomenetelmät, kuten solutehtaat, ovat korvanneet ison osan eläinperäisestä tuotannosta, liberaalipuolueen Tea Törmänen sanoo.
 Mitä ennustaa perinteisen maanviljelijäpuolueen keskustan johtaja?
 –Suomalaiset syövät puhdasta kotimaista ruokaa, joka on myös kysytty vientituote. Suomalainen ruoantuotanto on hiilineutraalia. Pellot sitovat hiiltä ja lannoitteita tarvitaan vähemmän, Juha Sipilä maalailee.
 Viljelymenetelmien muutos on osaltaan kohentanut ympäristön tilaa.
 –Uinti Itämeren rannoilla on mukavaa, koska leväkukintoja esiintyy enää todella harvoin, vasemmistoliiton Li Andersson ennustaa.

 Kukistuuko syöpä?
 Terveyden trendejä vuonna 2050 ovat terveelliset elintavat, terveyden tarkka seuranta ja sairauksien yksilöllinen hoito, puoluejohtajat arvioivat. Elinikä on pidentynyt.
 – Vuonna 2050 keskimääräinen suomalainen voi elää hyvin yli 90 vuotta. Tupakka ja alkoholi saattavat olla vain muisto, itsenäisyyspuolueen  Henri Aitakari  ennustaa.
 Sairauksien ennaltaehkäisyyn panostetaan paljon. Oman terveyden seuranta ja hoito kotona on helppoa pienillä älylaitteilla.
 – Ravinnontarpeen voi optimoida kehomittareilla tarkasti, ja suomalaisten ylipaino-ongelmat on saatu kuriin, Sdp:n Antti Rinne uskoo.
 Myös mielenterveysongelmiin puututaan jo varhain, vihreiden Pekka Haavisto sanoo.
 Tupakka ja alkoholi saattavat olla vain muisto.  Henri Aitakari, itsenäisyyspuolue
 Julkinen terveydenhuolto on trimmattu kuntoon. Valinnanvapaus on kuitenkin toteutunut, muun muassa kokoomuksen Petteri Orpon visiossa.
 –Hoitojonot vaikuttavat kivikautiselta ajatukselta. Hoitopaikan ja muut terveyspalvelut voi vapaasti valita.
 Keskustan Juha Sipilän visiossa sote toimii kuin unelma.
 –Tekoäly ennakoi hoidon tarvetta ja ohjaa hoitoon. Hoito on ajasta ja paikasta riippumatonta, lääkäriin saa yhteyden kännykän kautta. Hoito on entistä yksilöllisempää, kunkin ihmisen omaan perimään perustuvaa, kuten lääkkeet perintötekijöiden mukaan.
 Geenitekniikka ja kantasolujen käyttö kiihdyttävät lääketieteen kehitystä. Hoidot ja diagnoosimenetelmät uusiutuvat aina 5–10 vuodessa, vasemmistoliiton Li Andersson uskoo.
 Perussuomalaisten Halla-aho on yhtä optimistinen. Pahimmat kansantaudit on selätetty. Niitä ovat nyt muun muassa syöpä, sydän- ja verisuonitaudit ja muistisairaudet.

 Loppuuko lentäminen?
 Ilmastokeskustelu näkyy vahvasti puoluejohtajien 2050-visioissa. Monet puhuvat nopeista junista ja itseohjautuvista sähköautoista.
 Lentäminen on lähes unohdettu. Sen verotusta on kiristetty globaalisti, vasemmistoliiton Li Andersson mainitsee.
 Jopa Aasiaan matkustetaan junalla, ennustaa kommunistisen puolueen  Juha-Pekka Väisänen .
 –Tallinnan tunneli on valmistunut, ja Eurooppaan mennään nopeilla junilla, vihreiden Pekka Haavisto kertoo.
 Suomessa on toteutettu isot ratahankkeet Päärata, Turun-rata ja Itärata. –Henkilöliikenne on palannut monille raiteille, joilta se vuonna 2019 oli kadonnut, keskustan Juha Sipilä sanoo.
 Jopa Aasiaan matkustetaan junalla.  Juha-Pekka Väisänen, Suomen kommunistinen puolue
 Rohkein visio on kristillisdemokraattien Sari Essayhilla. Suomessa matkustetaan supernopeilla magneettijunilla. Niiden nopeusennätys on jo nyt yli 600 kilometriä tunnissa.
 Myös maantieliikenne on magnetisoitu, ja robottiautot singahtelevat eestaas.
 Sdp:n Antti Rinne kertoo, että teknologian ansiosta liikenteessä ei satu enää kuolonkolareita.
 Saako ihminen enää edes ajaa autoa?
 Ihmiskuljettajista on ainakin varoitettava autoon kiinnitettävällä merkillä, kommunistisen puolueen Juha-Pekka Väisänen sanoo.
 Itseohjautuvat autot ovat arkipäivää, mutta silti moni haluaa ajaa itse, koska se on nautinnollista, sinisten Sampo Terho kertoo.
 Nykyiset bensa- ja dieselautot ovat hävinneet kuitenkin katukuvasta. Tien päällä on sähköllä, biopolttoaineilla ja vedyllä kulkevia autoja.
 –Päästötön teknologia on niin edullista ja maa niin vauras, että kaikilla on varaa ympäristöystävälliseen henkilöautoon, perussuomalaisten Halla-aho uskoo.
 Monet ennustavat yksityisautoilun vähenevän huomattavasti, ainakin kaupungeissa. Kaupungit tiivistyvät. Monet palvelut tulevat kotiin, ja tapaamiset hoidetaan verkossa.
 –Kaupungeissa nojataan valtaosin julkiseen liikenteeseen. On myös yhteiskäyttöautoja, jotka ovat edullisia ja helposti saatavilla, vihreiden Pekka Haavisto kertoo.
 Joukkoliikenne on maan avainreiteillä maksutonta, koska asumisen ja työnteon keskittyminen kaupunkeihin on parantanut valtion taloutta merkittävästi, piraattipuolueen Petrus Pennanen ennustaa.

 Saako kansa äänestää suoraan?
 Äänestysinto ja kiinnostus puoluetoimintaan ovat hiipuneet Suomessa pitkään. Demokratia ja puoluejärjestelmä eivät silti kaipaa isompaa remonttia, monet puoluejohtajat sanovat.
 –Päätöksenteko perustuu yhä edustukselliseen demokratiaan. Puolueiden rinnalle on noussut ja sieltä on hävinnyt yhden asian liikkeitä ja karismaattisten johtajien ympärille syntyneitä uuspuolueita, keskustan Juha Sipilä sanoo.
 Kansalaisten osallistumista haluavat kaikki lisätä, erityisesti paikallistasolla. Uusia ideoita saa kokeilla ilman turhaa sääntelyä, linjaa kokoomuksen Petteri Orpo.
  Uusia ideoita saa kokeilla ilman turhaa sääntelyä.  Petteri Orpo, kokoomus
 Päätöksenteko perustuu entistä enemmän kansalaisilta kerättyihin tietoihin ja kokemuksiin.
 –Kaavoituksessa hyödynnetään kansalaisten aluetuntemusta ja kokemuksia: missä on tärkeä maisema, missä koiran ulkoilutus on mukavinta, mikä reitti olisi bussille paras?, vihreiden Haavisto kuvaa.
 Pitemmälle menevän vision esittää vasemmistoliiton Li Andersson:
 Vuonna 2050 suoran ja osallistuvan demokratian muotoja on lisätty kaikilla päätöksenteon tasoilla. On sitovia kansanäänestyksiä ja osallistavaa budjetointia. Esimerkiksi kaupunginosavaltuustoilla on itsenäistä päätösvaltaa ja oma budjetti.
 Aivan uusi hybrididemokratia toteutuu piraattipuolueen Petrus Pennasen visiossa.
 Jokaisella edustajalla on yhtä monta ääntä kuin hänellä on äänestäjiä. Eli 12543 äänestäjän edustaja äänestää 12543 äänellä. Äänestäjä voi siirtää äänensä toiselle edustajalle tai ehdokkaalle. Äänten siirtojen myötä edustajat voivat vaihtua.
 Radikaali idea on myös eläinoikeuspuolueen Santeri Pienimäen esittämä perustuslain suoja eläimille.
 EU:n hajoamista tai siitä eroamista ennustavat perussuomalaisten lisäksi kommunistisen puolueen, kommunistisen työväenpuolueen ja itsenäisyyspuolueen puheenjohtajat.
 Vasemmistoliiton Andersson uskoo kehityksen menevän toiseen suuntaan, maailmanlaajuista demokratiaa kohti. EU:n rinnalle tulee maailmanparlamentti.

 Autioituuko maaseutu?
 Muuttoliike maaseudulta kaupunkeihin on ollut megatrendi jo vuosikymmeniä. Monet ennustavat väestön keskittyvän entisestään.
 –Ihmiset asuvat keskuksissa raiteiden varrella. Kaupungit ovat nykyistä tiiviimpiä. Esimerkiksi itseajavat autot vapauttavat kaupungeista paljon tilaa, liberaalipuolueen Tea Törmänen kertoo.
 –Vertikaaliviljelyn kaltaiset mullistukset ovat tuoneet ruuantuotannon kaupunkeihin, eläinoikeuspuolueen Santeri Pienimäki sanoo. Ruokaa kasvatetaan esimerkiksi kerrostalojen katoilla.
 Kaupungit ovat puhtaita, vehreitä ja viihtyisiä paikkoja. Sosiaalista eriytymistä on vähennetty huimasti kaavoituksen ja koulujen ja päiväkotien erityisrahoituksen ansiosta, vihreiden Pekka Haavisto maalailee.
 Maaseudulla asumisesta tulee megatrendi.  Sari Essayah, kristillisdemokraatit
 Useat puoluejohtajat ennustavat maaseudun uutta kukoistuskautta. Kristillisdemokraattien Sari Essayahin mukaan maaseudulla asumisesta tulee jopa megatrendi.
 –Erityisesti teollisuuden työpaikat ja hyvät liikenneyhteydet pitävät maaseudun kilpailukykyisenä.
 Suomalaista puhdasta ruokaa kysytään ympäri maailman, ja elintarvikevienti on kasvanut yhdeksi talouden kivijalaksi, sinisten Sampo Terho kertoo.
 Nekin jotka ennustavat kaupungistumisen jatkuvan, eivät povaa maaseudun autioituvan.
 –Eläminen, työ ja yrittäjyys maaseudulla ovat helpottuneet etätyön, digitaalisen asioinnin ja tehokkaiden kuljetuspalvelujen ansiosta, kokoomuksen Petteri Orpo ennustaa.
 –Ekologinen maatalous, muu luonnonvarojen hyödyntäminen ja ympäristöarvoihin perustuva matkailu pitävät yllä muun Suomen elinvoimaa, Sdp:n Rinne sanoo.
 Luonnonläheisestä asumisesta on tullut tavoiteltua, koska luonnon ja puhtaan ympäristön merkitys psyykkiselle ja fyysiselle terveydelle nähdään hyvin tärkeänä.

 Säilyykö suomalaisuus?
 Pakolaisuus on luonut viime vuosina Suomessa uhkakuvia. Isompiakin pakolaisaaltoja voi tulla vuoteen 2050 mennessä.
 Kasvihuoneilmiön myötä ilmastomme on lämpimämpi, ja pakolaisia on tullut lisää, piraattipuolueen Petrus Pennanen ennustaa.
 Kristillisdemokraattien Sari Essayahin mukaan muuttoliikkeet ovat laantuneet. Afrikka kukoistaa, osin suomalaisten metsitysprojektien ansiosta.
 –Suomalainen kulttuuriperintö nojaa juutalais-kristilliselle arvopohjalle myös 2050-luvulla. Se on koko Euroopan vahvuus. Perhe on yhteiskunnan perusyksikkö.
 Äidinkieli on noussut uuteen arvoon.  Jussi Halla-aho, perussuomalaiset
 Maahanmuutosta kiistelleet vihreät ja perussuomalaiset löytävät yllättäen yhteisen, kansallismielisen sävelen, kun katsotaan vuoteen 2050.
 –Suomen kieli ja kansallinen kulttuuri on kokenut renessanssin, vihreiden Pekka Haavisto sanoo.
 Haaviston mukaan metsähallitus on avannut Kalevala-teemapuiston. Suomeen suuntautuu Kalevala-turismia.
 –Kulttuuri on kokenut renessanssin, ja suomalaisia kiinnostaa jälleen moni suomalainen asia. Äidinkieli on noussut uuteen arvoon, perussuomalaisten Halla-aho ennustaa.
 Sdp:n Antti Rinteellä on hyviä uutisia Huuhkajien ja Susijengin faneille. Suomi nousee kahdeksan parhaan joukkoon jalkapallon MM-kisoissa ja koripallon olympiafinaaliin.

Robottiautot singahtelevat ja Suomi pelaa jalkapallon MM-kisoissa – näin puoluejohtajat ennustavat vuotta 2050


Summary: Työn vaatimukset tunkevat monelle mieleen jo kesken sunnuntain rentoutumisen. Psykoterapeutti Heli Vaaranen tarjoaa kolumnissaan vinkkejä, miten välttää pian alkavan työviikon ennakkostressi.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Rakkaat lukijat, tervehdys teille pitkästä aikaa!
 Minulle kävi niin kuin arviolta  kuudellekymmenelle tuhannelle  työmatkalaiselle joka talvi. Tein töistä palatessani jalkakäytävällä kunnon ilmalennon ja laskeuduin jäähän oikealle kädelleni.
 Suomalaisia aina haukutaan, että kävelevät vaan ohi ja astuvat yli, mutta kyllä minut vedettiin jäästä ylös ja kysyttiin, tarvitsenko apua. Lopputulos: kipsi ja neljä viikkoa sairauslomaa.
 Sairauslomalla ymmärsin, miten vahvasti jotkut työt perustuvat kirjoittamiseen. Ei riitä että puhut ja pohdit, vaan tulosta on tultava paperille. Siihen tarvitaan molempia käsiä. Niinpä otin pakollisen tauon ja mietin, että mitäs nyt tehdään.
 Aika nopeasti minun yleisimmäksi kysymyksekseni tuli ”mikä päivä tänään on?” Ja aika nopeasti alkoi tuntua, että jokainen päivä on sunnuntai. Särystä viis, mutta sai herätä kun halusi ja tehdä mitä tykkäsi.
 Aloin kevättä odotellessa miettiä sunnuntain merkitystä. Se on lepopäivä, kirkkopäivä, vähän paremman aterian päivä ja yhdessäolon päivä. Monille se on yksinolon ja rauhoittumisen päivä, sekä lukemisen ja suosikkisarjojen katselemisen päivä.
 Useille työssä käyville sunnuntai tarkoittaa , että seuraava, vaativa työviikko on vain yhden yön päässä. Minulla ja kipsilläni ei sunnuntaipainetta ollut, mutta tiedän, miten herkässä on, että alkaa elää maanantaita jo sunnuntaina.
 Työelämässä on näinä aikoina ankarat vaatimukset ja kiristetty työtahti. Työn vaatimukset pukkaavat mieleen jo kesken sunnuntaiaamun levollisen heräämisen.
 Se on epäreilua, ajattelin.
 Rauhallisen sunnuntain pitäisi olla kiistaton oikeus.
 Sunnuntaipäivän kavalaa, etukäteen rienaavaa stressiä  ei vain pitäisi hyväksyä. Mutta miten sunnuntain paineita vastaan voisi taistella? Kävin mielessäni läpi ne kovimmat elämästä nautiskelijat, jotka tunnen ja kiersin haastattelemassa heitä.
 Kuljin maalla helmikuun pakkasissa naapureille hankikannatteita pitkin, villasukka kipsin lämmikkeenä, ja kysyin, miten te teette sunnuntaista sen viikon parhaimman päivän.
 Mikä saa rauhoittumaan, unohtamaan paineet , ja iloitsemaan pienistä asioista?
 En unohtanut myöskään kaupunkilaisia ystäviä, vaan kysyin samat kysymykset. Ja tällaiset tulokset minä sain.
 1. Nuku niin pitkään kuin nukuttaa.
 Herääminen tapahtuu yksille kello viisi ja toisille kello kaksitoista, mutta tärkeintä on että sait riittävän levon. Jos lapset herättävät, malta mennä lauantaina nukkumaan ajoissa. Oikeastaan sunnuntaiaamun rauha alkaa jo lauantai-illan saunasta. Kovissa löylyissä mieli ja ruumis rauhoittuvat vastustamattomasti unten maille.
 2. Sunnuntai on päivä, jolloin voit harrastaa.
 Tiedetään, että kuorolaulu pidentää ikää ja kävely pitää kunnon koholla. Mutta mikä on juuri se sinun juttusi, jolle varaat sunnuntaistasi jokusen tunnin? Minun gallupissani näitä asioita olivat ruoanlaitto, halkojen hakkaaminen, metsäretki, konsertti ja eläinystävien hoito. Monet odottivat koko viikon sunnuntain pitkää lenkkiä koiran kanssa ja lintujen bongailua.
 3. Mahduta sunnuntaipäivääsi kahvittelu kaverin kanssa.
 Jos kaveri on kaukana, kirjoita viesti tai kirje. Näin kerrot, että ”ajattelen sinua ja olet sydämessäni”.
 4. Tuhlaile sunnuntaina rakkauttasi.
 Näytä puolisolle, lapsille ja muille läheisille, että rakastat, muistat ja välität. Ja kun päivä on vasta aluillaan, käy suukottelemassa varpaita ja keitä kahvit ja kaakaot. Sen tärkeämpiä tekoja ei olekaan.
 5. Ja lopuksi: anna ajatuksen lentää.
 Sunnuntain askareet ja toimet ovat kuin kehys sille mielentilalle, joka sallii vapaan ajattelun. Kaipuu on ihmisen arvokkain mielentila, eikä tarvitse kuin nähdä kotka taivaalla, kun jo mietit kaukaisia maita ja toisia, lämpimiä maisemia. Kaipuu saa ihmismielen kasvamaan. Ei ole korkeuksia, joita ajatuksesi eivät voisi saavuttaa. Jotta kaipuusi saisi aikaan jonkin sysäyksen uuteen suuntaan, jos sitä kaipaat, sinun täytyy ensin nähdä totuudenmukaisesti ne olosuhteet, joissa elät ja toimit. Astu pois illuusiosta ja toiveajattelusta. Astu pois pelosta. Astu pois ajatuksesta, että sinun on pakko. Ja kuvittele itsesi sinne jonnekin minne kaipaat.
 Heli Vaaranen
 Kirjoittaja on valtiotieteen tohtori, sosiaalitieteilijä ja psykoterapeutti. Hän työskentelee Väestöliitossa johtavana asiantuntijana. Vaarasen intohimona on saada eronneet parit rauhanneuvotteluun ja rakentaa uusia alkuja pareille parisuhdekriisien jälkeen.
 Aiheesta voi keskustella sunnuntaina 7.4. klo 16.00 asti.

Heli Vaarasen kolumni: sairauslomalla ehdin pohtia viisi ohjetta rentouttavaan sunnuntaihin