Summary: Unkarin vetäytyminen viisuista on suoraa jatkoa maan politiikalle, kirjoittaa kulttuuritoimittaja Eelis Bjurström.

Kun viisufanit kuulivat  Unkarin päätöksestä vetäytyä Euroviisuista  ensi kertaa, moni harmistui ja pettyi.
 Maa ja sen kansallinen viisukarsinta  A Dal  (suomeksi  se biisi ) ovat profiloituneet Euroviisujen modernissa ajassa uskaliaista, kantaaottavista ja nykyaikaisista kilpailukappaleista.
 Vuonna 2013 Malmössä indiepoppari  ByeAlex  erottui eurodancen ja balkanilaisten balladien joukosta hurmaavalla  Kedvesem -lurittelullaan.
 Seuraavana keväänä Kööpenhaminassa  András Kállay-Saunders  sijoittui neljänneksi synkällä elektronisella drum and bass -kappaleella Running, joka kertoi hyväksikäytön uhreista. Live-esitys muistetaan koskettavasta ja raskaasta tanssiesityksestä, jolla kuvattiin lähisuhdeväkivaltaa.
 Kiovaan 2017 Unkarin kansa lähetti romaniräppäri-laulaja  Joci Pápain  kappaleellaan Origo, jonka myötä katsomot ympäri Eurooppaa pääsivät tutustumaan nykyaikaiseen romanitaiteeseen.
 Jo pikaisella historiakatsauksella voidaan sanoa, että Unkarin lähdön myötä Euroviisuista katoaa aimo annos taidetta ja ennen kaikkea hyvää musiikkia.
 Unkarin ByeAlex toi hipsteriyden viisulavoille 2013 Malmössä. Unkari vetäytyy Euroviisuista toistaiseksi. Jessica Gow / EPA
 Monille vähemmistöille Unkarin poistuminen viisulavoilta lienee kuitenkin helpotus, mikäli lähdön syy on se, mikä se nyt näyttäisi olevan. Nimittäin brittilehti Guardianin tietojen mukaan poistuminen johtuu siitä, että Unkarin valtion oikeistokonservatiivinen johto ja maan yleisradioyhtiö MTVA pitävät viisuja liian "homomyönteisinä".
 Unkarin hallitsevaa Fidesz-puoluetta lähellä oleva tv-juontaja  András Bencsik  iloitsi päätöksen jälkeen julkisesti siitä, että maa vetäytyy "homolaivueesta".
 Hänen mielestään viisut vaarantavat mielenterveyden, koska niissä esiintyy "kirkuvia transvestiitteja ja parrakkaita naisia", viitaten 2007 Helsingissä kilpailleeseen ukrainalaiseen drag-taiteilijaan  Vjerka Serdjutškaan  ja 2014 Kööpenhaminassa voittaneeseen Itävallan  Conchita Wurstiin .
 Unkarin yleisradioyhtiö MTVA  on kieltänyt syytökset kovaan ääneen . Se pitää lehtien syytöksiä etiikkaa ja lakia rikkovina.
 MTVA:n mukaan päätöksen taustalla on halu edistää unkarilaisten artistien menestystä nimenomaan kotimaassaan. A Dal -kilpailun palkintona on jatkossa keikkoja Unkarissa.
 Tiedä sitten, mitä artistit ajattelevat asiasta, mutta yleensä taiteilijat haluavat saada työlleen ja sanomalleen mahdollisimman suurta näkyvyyttä. Maailman katsotuinta musiikkiohjelmaa parempaa estradia ei siis oikein löydy.
 Väitteet Unkarin päätöksen syistä ovat keskenään ristiriidassa ja täydellistä totuutta tuskin kovin moni tietää.
 Norjaa osana Keiino-yhtyettä edustanut joikaaja-räppäri Fred Buljo. Buljo on perimältään saamelainen. Euroviisut on hyvä estradi tutustuttaa faneja erilaisiin kulttuureihin. Andres Putting
 Aiheen nousu kahvipöytiin ympäri Eurooppan kulttuuripiirien osoittaa kuitenkin sen, että maanosassa on hyvin erilaisia käsityksiä siitä, millaiset Euroviisujen tulisi olla.
 Euroopassa on maita, joissa uskotaan, käyttäydytään, puhutaan ja esiinnytään eri tavoin. Erot arvopohjissa vaikuttavat väistämättä myös suhtautumisessa taiteeseen ja kulttuuritapahtumiin. Vahvistunut konservatiivinen liikehdintä on omiaan tukahduttamaan viisujen asemaa myös lännessä.
 Väkivaltaa ja maanpetturuutta
 Euroviisujen olemus seksuaalivähemmistöille tärkeänä tapahtumana nousee otsikoihin joka vuosi.
 Kun viisut järjestettiin 2009 Venäjällä, pelättiin, onko maa turvallinen paikka matkustaa seksuaalivähemmistöön kuuluville faneille. Viisuja vaadittiin siirtämään toiseen maahan. Venäläiset HLBTI-aktivistit järjestivät kilpailun aikaan pride-marssin, joka  hajotettiin poliisin voimakeinoin . 20 mielenosoittajaa vangittiin.
 Kesällä 2013 Venäjällä hyväksyttiin laki, joka kielsi "homoseksuaalisen propagandan" levittämisen alaikäisille. Tällä tarkoitetaan kaikkea neutraalin tai positiivisen tiedon jakamista aiheesta. Iso joukko viisufaneja toivoo joka kevät Venäjän epäonnistumista kisassa, jotta viisuja ei viedä maahan.
 Drag queen -alter egonaan Conchita Wurstina viisut 2014 voittanut  Thomas Neuwirth  on kohdannut valtavaa vihamielisyyttä sellaisilta ihmisiltä, jotka eivät perusta seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksista.
 Kun seuraavana vuonna Venäjän viisuedustaja  Polina Gagarina  julkaisi Neuwirthin kanssa iloisen videon sosiaaliseen mediaan, Venäjän homopropagandalain arkkitehti, poliitikko  Vitali Milonov  totesi tämän  pettäneen kotimaansa . Wurstia ei myöskään näytetty paljoa Venäjän suorassa lähetyksessä.
 Polina Gagarina ja Conchita Wurst jännittävät Wienin viisuissa 2015. Georg Hochmuth / EPA
 Kilpailun sääntöihin tyytymätön Turkki jätti viisulavat vuoden 2012 kilpailun jälkeen, mutta paluutakaan ei ole tiedossa.  Maan yleisradioyhtiö on todennut , että vähemmistöihin kuuluvat artistit estävät Turkin osallistumisen jatkossakin.
 Viimeisin kriisi syttyi viime vuonna, kun paljastui, että Romanian viisukarsintojen ennakkosuosikki, vasta 16-vuotias  Laura Bretan  esiintyi mainoksessa, jolla kampanjoitiin tasa-arvoisen avioliittolain perustuslailliseksi estämiseksi.
 Bretan sijoittui karsinnoissa lopulta kolmanneksi, ja tuomaristoa, johon kuului useampi vähemmistön edustaja, syytettiin Bretanin tahallisesta syrjinnästä. Bretan oli yleisöäänestyksen ylivoimainen suosikki. Karsinnat voittanut  Ester Peony  ei päässyt viisuissa semifinaalistaan jatkoon.
 Laki ei yksinään takaa turvallisuutta
 Homous itsessään ei ole missään Euroviisuihin osallistuvassa maassa laitonta, mikäli Venäjän federaatioon kuuluvaa Tšetšenian tasavaltaa ei lasketa.
 Venäjän lisäksi viisumaista muassa Armeniassa, Azerbaidžanissa ja Valko-Venäjällä seksuaalivähemmistöjen syrjintää ei ole kielletty laissa. Monissa muissa Euroopan maissa vain osa syrjinnästä on kiellettyä.
 Ihmisten suhtautuminen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin on Euroopassa monin paikoin hyvinkin kriittistä, vaikka laki jonkinlaiset perusoikeudet turvaisikin.
 Kalifornialaisen Williams-instituutin  raportin  mukaan suuressa osassa maailmaa tavallisten ihmisten suhtautuminen vähemmistöihin on paranemassa, mutta on myös maita, joissa se on viime vuosikymmenten aikana heikentynyt. Euroopassa suhtautuminen on huonointa – ei niin yllättävästi – Itä-Euroopassa.
 Tutkimuksen perusteella suunta on kääntynyt parin viime vuoden aikana laskuun myös Unkarissa.
 Ihmisten suhtautuminen seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin on Euroopassa monin paikoin hyvinkin kriittistä, vaikka laki jonkinlaiset perusoikeudet turvaisikin.
 On ymmärrettävää kaihtaa matkustamista sellaiseen maahan, jossa omia oikeuksia sorretaan niin laissa edessä kuin tavallisten ihmistenkin puolesta. Jos viisut ovat Venäjällä tai Azerbaidžanissa, paikan päälle saapuu vähemmän vähemmistöjen edustajia, kuin vaikkapa Suomeen tai Saksaan.
 Jos kyseiset maat voittavat taas lähivuosina, tullaan ympäri Eurooppaa jälleen vaatimaan viisujen siirtoa ja järjestetään protesteja.
 Viisut kohtaavat uhkia myös lännempänä
 Venäjällä, Turkissa ja Balkanilla on valtavia joukkoja viisufaneja, joille kilpailu on tärkeä. Euroviisut on perinteisesti ollut kova juttu riippumatta siitä, miten suhtautuu seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin.
 Kyseessähän on musiikkikilpailu. Viisut, kuten suuret urheilutapahtumatkin, saavat koko kansan pureskelemaan kynsiä nojatuoliensa reunoille, vaikka laji tai musiikki eivät itsessään niin paljon kiinnostaisikaan.
 Australialaisia viisufaneja Tel Avivissa Israelissa viime keväänä. Ei ole mitään yhtä ihmistyyppiä, joka kiinnostuisi Euroviisuista. Uusi musiikki, suuri show ja kilpailu koukuttavat monia. Vyacheslav Prokofyev / TASS / AOP
 Tapahtuman luonne on aina ollut inklusiivinen. Euroviisut on perustettu rauhanprojektiksi, jolla on pyritty yhdistämään sodan runtelema maanosa. Juhlaksi, joka korostaa Euroopan kansojen moninaisuutta ja antaa kaikille luvan olla omia itsejään.
 Kukaan tuskin yllättyy, että tällaisella tausta-ajatuksella syntynyt kansainjuhla vetää puoleensa kaikenlaisia ihmisiä kristityistä muslimeihin ja konservatiiveista liberaaleihin. Homoista heteroihin.
 Oikeistokonservatiisen Laki ja oikeus -puolueen hallitseman Puolan voisi hyvinkin nähdä seuraavan Unkarin esimerkkiä.
 Tällä hetkellä Euroopassa velloo vahva nationalistinen ja konservatiivinen liike, joka on syntynyt vastareaktiona lisääntyneelle globalisaatiolle ja liberalismille. Perinteiset arvot nostavat päätään, ja monet ihmiset uskovat, että elämä paranisi palaamalla vanhaan.
 Euroopassa idän ja lännen rajalla pitkään tasapainotellut Unkari on valinnut suunnannäyttäjäkseen tämän liikkeen. Vetäytymistä viisuista ei siis voi pitää minään varsinaisena yllätyksenä, vaan se on suoraa jatkumoa politiikalle, jolla hallitaan kovakouraisesti mediaa, opetusta ja sananvapautta.
 Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen tilan voi odottaa käyvän monissa Euroopan maissa lähivuosina tukalammaksi, kun liberalismia ja itsensäilmaisun vapautta kammoksuvat valtapuolueet pyrkivät ajamaan läpi omia lakimuutoksiaan.
 Ei olisi mikään shokki, mikäli Unkarin lisäksi useampikin maa jättäytyisi lähitulevaisuudessa viisuista pois. Ainakin oikeistokonservatiisen Laki ja oikeus -puolueen hallitseman Puolan voisi hyvinkin nähdä seuraavan Unkarin esimerkkiä. Venäjä sitä tuskin tekee, sillä viisut on sille tärkeä pehmeän vaikuttamisen väline.
 Euroviisut on tapahtuma, jonka merkitys on nähty sen rauhaa rakentavassa ja kansoja yhdistävässä voimassa. Nyt, kun jakolinjat Euroopan sisällä syvenevät, viisuilla voisi olla jälleen tärkeä rooli.
 Israelissa viime keväänä voittanut Hollannin Duncan Laurence koskettavan Arcade-esityksensä tiimellyksessä. Laurence on itse biseksuaali. Abir Sultan / EPA
 Lue lisää :
 "Vetäytyminen homolaivueesta tekee hyvää mielenterveydelle" – Guardian: Unkari jää pois Euroviisuista, ja syynä on kilpailun homomyönteisyys
 Ukrainan euroviisuedustaja vaihtoon, Maruv kieltäytyi olemasta "poliitikkojen työkalu"
 Islanti sai sakkoja esiintyjänsä toukokuisesta protestista Euroviisuissa
 Parrakas nainen liikaa Venäjälle – Conchitaa näytettiin vain vähän Venäjän viisulähetyksessä
 Analyysi: Unkarilaiset antoivat Viktor Orbánille vapaat kädet keskittää valtaa – miten käy demokratian ja saako hän seuraajia muualla Euroopassa?

Analyysi: Unkarin lähtö Euroviisuista on vasta alkua, kohta lienee jonkun toisen vuoro  – kiitos konservatismin nousun ja kulttuurierojen


Summary: Päätöksen uudesta ministeristä tekee SDP:n puoluehallitus Antti Rinteen esityksestä.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Kunta- ja omistajaohjausministeri  Sirpa Paateron  (sd.) ero on herättänyt poliitikkojen piirissä keskustelun siitä, kuka korvaa ministerin.
 Kuvio ei ole täysin selvä. Osa politiikan tarkkailijoista sanoo, että nyt demarit voisivat kierrättää ministereitä. Hallituksen sisältä voitaisiin nostaa istuva ministeri Paateron tilalle, jolloin joku toinen salkku pitäisi täyttää.
 Välttämättä tässä vaiheessa hallituskautta ei tarvitse tarkkailla niin tarkasti ministerien vaalipiiriä tai sukupuolta, koska tilanteeseen etsitään nopeaa ratkaisua.
 Ratkaisun uudesta ministeristä tekee SDP:n puoluehallitus, joka päättää asiasta puheenjohtaja  Antti Rinteen  esityksestä. Rinne ei tänään kommentoinut, kuka voisi olla Paateron seuraaja.
 Spekulaatioissa seuraavasta kunta- ja omistajaohjausministeristä ovat mukana ainakin seuraavat nimet.
 Ville Skinnari, kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministeri, SDP
 Kimmo Brandt / Compic / Eduskunta
 Ville Skinnarin  nostamista Paateron tilalle perustellaan käytäväpuheissa hänen taustallaan. Skinnari on koulutukseltaan juristi, joten hänellä olisi eväitä hoitaa vaikeaa omistajaohjauksen ministerinsalkkua. Skinnarin arvioidaan olevan myös tarpeeksi rohkea haastavan tilanteen hoitamiseen. Postin lisäksi ministeri joutuu ottamaan vastuun myös Veikkauksesta, joka on ollut vaikeuksissa toimintansa takia.
 Antti Lindtman, eduskuntaryhmän puheenjohtaja, SDP
 Kimmo Brandt / Compic / Eduskunta
 Antti Lindtmania  pyydettiin Rinteen hallituksen ministeriksi jo aiemmin kesällä, mutta hän kieltäytyi pestistä. Lindtman perusteli päätöstään muun muassa perhetilanteella. Nytkin käytäväpuheissa arvioidaan, että Lindtmanin puhelin soi, mutta puheenjohtaja Rinne joutuu tyytymään kieltävään vastaukseen. Sinänsä Lindtmanin tilanteessa ei ole tapahtunut muutoksia, jotka puoltaisivat myöntävää vastausta.
 Tarja Filatov, kansanedustaja, SDP
 Kimmo Brandt / Compic / Eduskunta
 Tarja Filatov  on kokenut ministeri ja kansanedustaja, jonka arvioidaan pärjäävän paikassa kuin paikassa. Häneen siis voitaisiin luottaa, kun valtionyhtiöiden asioita aletaan laittaa järjestykseen. Filatov on toiminut aiemmin muun muassa työministerinä. Filatov on tosin samasta vaalipiiristä kuin ministeri Skinnari, mutta poikkeustilanteessa siitä ei välttämättä olisi samanlaista haittaa kuin hallitusta muodostettaessa tyhjältä pöydältä.
 Miapetra Kumpula-Natri, euroedustaja, SDP
 Jussi Nukari / Lehtikuva
 Miapetra Kumpula-Natrin  paluusta kotimaan politiikkaan on huhuttu jo jonkin aikaa. Nyt siihen olisi tilaisuus, kun omistajaohjauksen ministerin salkku on vailla ottajaa. Yhden teorian mukaan Kumpula-Natri voisi ottaa kehitysyhteistyön ministerinsalkun, jos Skinnari nousisi omistajaohjausministeriksi. Kumpula-Natrin nousua ministeriksi puoltaa myös hänen pitkä kokemuksensa puolueessa.
 Johannes Koskinen, kansanedustaja, SDP
 Kimmo Brandt / Compic / Eduskunta
 Johannes Koskisen  valintaa puoltaisi kokemus. Koskinen on toiminut aiemmin oikeusministerinä ja perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana, joten hänellä olisi edellytykset hoitaa omistajaohjausministerin salkkua. Koskista kuvataan tarkaksi mieheksi ja viime aikoina omistajaohjausministerin tehtävän hoitaminen kunnialla olisi vaatinut tarkkuutta.
 Johanna Ojala-Niemelä, kansanedustaja, SDP
 Kimmo Brandt / Compic / Eduskunta
 Johanna Ojala-Niemelän  nimi on pyörinyt spekulaatioissa mukana pitkään. Hänestä tehtiin ennakkoarvioissa ministeriä jo ennen kuin Rinteen hallitus oli muodostettu. Ojala-Niemelän puolesta puhuvat pitkä kokemus ja se, että hänet luetaan Rinteen vahvoihin tukijoihin. Hän on Lapin vaalipiiristä, josta SDP:llä ei ole tällä kaudella vielä ollut ministeriä. Ojala-Niemelä on istunut eduskunnassa aina vuodesta 2007 lähtien.
 Anneli Kiljunen, kansanedustaja, SDP
 Kimmo Brandt / Compic / Eduskunta
 Anneli Kiljusen  paikkaa ministerinä puoltaa myös pitkä ura kansanedustajana. Kiljunen on ollut eduskunnassa aina vuodesta 2003 lähtien. Kiljunen on myös samasta vaalipiiristä kuin Kymäläinen ja Paatero. Tämä voisi edesauttaa hänen valintaansa ministeriksi.
 Pääministeri Antti Rinne on Ylen tv-uutisten suorassa lähetyksessä haastateltavana klo 20.30.
 Lue myös:
 Miksi postiministeri Paatero sai lähteä? Ota tilanne haltuun 100 tai 400 sanassa
 Analyysi: Omistajaohjausministeri sai lähteä, mutta se ei vielä rauhoita kuplivaa eduskuntaa
 Oppositio vaatii pääministeri Antti Rinteen eroa, kokoomuksen Petteri Orpo: "Omia virheitä paikataan sillä, että uhrataan yksi SDP:n ministeri"

Kuka korvaa eronneen Sirpa Paateron? Tässä seitsemän nimeä, jotka ovat spekulaatioissa esillä


Summary: "Osakkeenomistaja tekee siitä päätökset milloin parhaaksi näkee."

Postin hallituksen puheenjohtaja  Markku Pohjola  ei aio jättää tehtäväänsä, vaikka Postin johto sai tänään poikkeuksellisen jyrkkää kritiikkiä pääministeri  Antti Rinteeltä  (sd.).
 Pohjola sanoi STT:lle, että yhtiön hallituksen kokoonpano on aina osakkeenomistajan päätettävissä ja osakkeenomistaja tekee siitä päätökset milloin parhaaksi näkee, normaalisti tavanomaisena yhtiökokouspäivänä. Hän huomautti, ettei voi tietää, mihin valtio asiassa päätyy.
 – Ei se ole mikään itsestäänselvyys, ainakaan minulle, Pohjola sanoi.
 Pääministeri Rinteen tiedotustilaisuudessa esittämä arvostelu ei tullut Pohjolalle yllätyksenä.
 – Ei se yllättänyt. Siinä on kyse tietenkin myös siitä, että Rinteen täytyy jo asemansa puolesta puolustaa sitä, mitä hän on sanonut aikaisemmin, ja silloin näiden kysymysten esille ottaminen on ihan normaalia.
 Pohjola vahvisti Rinteen kertoman tiedon, ettei pääministeri ole ollut suoraan yhteydessä Postin johtoon, mikä on myös valtion omistajaohjauksen toimintaperiaatteiden mukaista.
 "Posti on informoinut ministeriä"
 Pohjola oli perjantaina työmatkalla Ruotsissa, eikä ollut siksi ehtinyt tarkemmin seurata Posti-jupakan uusimpia käänteitä.
 Postin perjantaiaamuna lähettämässä tiedotteessa hän sanoi, että Postille ei ole esitetty missään vaiheessa valmistelun aikana suullisesti tai kirjallisesti, että valtio-omistaja vastustaisi pakettilajittelun liikkeenluovutusta Posti Palveluihin.
 Tämän tiedotteen sisältö on hänen mukaansa edelleen voimassa, eikä sitä ole tarvetta miltään osin muuttaa.
 Pohjolan mukaan Postilla ja omistajaohjauksella on ollut jatkuva keskusteluyhteys, missä myös virkamiehet ovat olleet keskeisessä roolissa.
 – Kuten julkisuudessakin on todettu, Posti on informoinut ministeriä liikkeenluovutusta koskevista suunnitelmista valmistelun aikana. Jos omistajalla olisi ollut eriävä kanta ja sellainen olisi tuotu esille, olisimme siihen ehdottomasti reagoineet, vaikka kysymys onkin hallituksen päätösvaltaan kuuluvasta asiasta, Pohjola korosti.
 Omistajaohjausministeri esitti 3. syyskuuta aikalisää Postin työehtosopimusten muuttamisessa, mutta tämän jälkeen omistajaohjaus ei ole Pohjolan mukaan vaatinut liikkeenluovutuksen perumista.

Rinteen kritiikki ei yllättänyt – Pohjola ei aio erota Postin hallituksen johdosta


Summary: Paikalliset erikoisuudet rikastuttavat suomalaista ruokakulttuuria. Niiden historiaa ei aina tarvitsekaan tuntea, riittää, että ruoka on tyypillinen aluellaan.

Mustamakkara lienee tunnetuin suomalainen ruoka, joka yhdistetään tiettyyn kaupunkin. Kaikki tietävät, että mustamakkara kuuluu Tampereelle.
 Vaasassa juhlitaan nyt lauantaina vaasalaisuutta oman paikallisherkun voimin. Päivän juhlallisuuksien särpimeksi vaasalaisille tarjotaan vaasalaiseksi nimettyä tillimakaronia.
 Mustamakkara kuuluu Tampereelle -tunnettuuteen Vaasalla ja tillimakaronilla on vielä matkaa. Esimerkiksi maa- ja kotitalousnaisten Keskuksen kehityspäällikkö  Marita Suontaustalle  ruokalaji on tuntematon.
 – Täytyy tunnustaa, etten ole koskaan kuullutkaan tillimakaronista, Suontausta nauraa.
 Tillimakaronia 2000 vieraalle
 Faton  ja  Fatos Kavaja  tulivat perheensä kanssa Vaasaan 90-luvun lopulla Kosovon sodan jaloista Mitrovican kaupungista. Nykyisin veljeksillä on Vaasan keskustassa kaksi ravintolaa Illyrian's ja Himas.
 Kaupungin torijuhliin veljekset valmistavat tillimakaroniannokset 2000:lle ihmiselle. Se tarkoittaa 400 litran makaronin keittämistä. Urakkaan on varattu koko juhlaa edeltävä yö.
 Veljekset mieltävät tillimakaronin vaasalaiseksi ilmiöksi, jolla on balkanilaisia juuria.
 Ravintoloitsijat Faton ja Fatos Kavaja. Kosovolaislähtöiset veljekset pyörittävät Vaasassa kahta ravintolaa. Tuomo Rintamaa/Yle
 – Uskon vahvasti, että tillimakaroni on saanut alkunsa Vaasasta. Ennen meitä tällä paikalla ovat toimineet Europa ja Sarajevo -nimiset pizzeriat, joissa sitä tarjottiin. Me olemme muokanneet reseptiä hieman ja siitä on tosi paljon tykätty, Fatos Kavaja kertoo.
 Tillimakaroniresepti on yksinkertainen. Keitetty makaroni jäähdytetään ja sen jälkeen siihen lisätään rypsiöljyä, aromisuolaa ja leikattua tilliä. Ainekset sekoitetaan hyvin ja annetään asettua yön yli viileässä.
 – Tämä on aivan mun oma mielipide, ei välttämättä täysin totta, mutta Balkanilla tykätään maustaa ruokaa ja jopa vähän leikitellä mausteilla. Ehkä puolivahingossa tai ihan tarkoituksella on sitten syntynyt tillimakaroni, Fatos Kavaja nauraa.
 Fatos Kavaja asettelee tillimakaronia tarjolle Illyrian's ravintolassaan. Tuomo Rintamaa/Yle
 Paikallisherkkua oikeassa ympäristössä
 Tillimakaroni on paikallisherkku. Paikallisena erikoisuutena sillä on oma arvonsa.
 – Tillimakaroni on varmaan lähtenyt leviämään, kun sitä on ensin joku valmistanut ja siitä on tykätty, Marita Suontausta arvelee.
 Ruoka muuttuu ajan ja tarpeen myötä. Suontausta muistuttaa, että esimerkiksi karjalanpiirakka muuntuu nykyään myös vegaaniksi tai gluteenittomaksi.
 Paikallisesta ruokaerikoisuudesta tekee tavallistakin herkullisemman ympäristö, missä se syödään.
 – Poronkäristystä tai Kanariansaarten ryppypottuja voi tehdä kotona, mutta ei se ole sama kuin syödä niitä Lapissa tai Kanariansaarilla, eivätkä ne maistu samalta. Siitä, että syö tillimakaronia Vaasassa, tulee eri tunnelma.
 Suontaustan mukaan tillimakaronin tarkkaa historiaa ja vaasalaisjuuria ei ole tarpeen tietää, mutta sitä voi silti pitää paikallisena erikoisuutena.
 – Ei tarvitse osata osoittaa sen historiaa. Voidaan sanoa esimerkiksi, että tillimakaroni on tyypillistä alueen pizzeriaruokaa. Enpä tiedä, onko sitä tarjolla, jos mennään pizzeriaan esimerkiksi Tampereella tai Helsingissä.
 "Ei voita mustamakkaraa"
 Vaasan yliopiston käytävillä nokialaisen  Venlan , seinäjokelaisen  Jutan  ja alavutelaisen  Veeran  ensimmäisenä mielikuvana tillimakaronista tulee Vaasa ja vaasalaisuus.
 Tosin varauksetonta suosiota se ei saa, vaikka onkin opiskelijoille tuttu ruoka paikallisista ravintoloista.
 Nokialainen Venla näki tillimakaronia ensimmäisen kerran opiskelukaupungissaan Vaasassa, mutta ei vielä ole rohjennut maistamaan sitä.  Tuomo Rintamaa/Yle
 – En ole koskaan maistanut sitä, mutta tiedän minkä näköistä se on ja vähän epäilen et voiko olla hyvää, tuumii Venla hieman epäluuloisena.
 Espoosta Vaasaan kauppatieteitä opiskelemaan muuttanut  Jaakko  sanoo törmänneensä tillimakaroniin ensimmäistä kertaa Vaasassa. Kaupungin markkinointikampanjaan paikalliseksi mielletty ruoka hänen mukaansa sopii.
 – Onhan se ihan hyvä markkinointitempaus. Ainakin meidän opiskelijoiden keskuudessa se on herättänyt huomiota.
 Tillimakaroni herättää espoolaisessa Jaakossa hilpeyttä. Hänen mielestään se on hauska paikallisruoka. Tuomo Rintamaa/Yle
 Jyväskyläläinen  Jonne  puolestaan antaa tillimakaronille melko tylyn tuomion, vaikka suostuisikin sitä maistamaan jos tilaisuus tarjoutuisi.
 – Todella outoa, ensimmäistä kertaa kuulen koko ruokalajista. Se antaa Vaasasta maalaisen vaikutelman, mies tuumii.
 Tampereelta tullut  Aleksi  suhtautuu tillimakaroniiin selvästi myönteisemmin.
 – Positiivisia mielikuvia se herättää ja on ihan mukava vaasalainen herkku, mutta ei se mustaa makkaraa voita.

Mustamakkaran tuntevat kaikki, tillimakaronia ei juuri kukaan – vaasalaisten paikallisherkkua on varattu maisteltavaksi 2000 kaupunkilaiselle


Summary: Suomalaisten verkkokauppiaiden viestiryhmä käy kuumana: moni kertoo ylittäneensä viime vuoden mustan perjantain myyntiluvut.

Kaikki merkit viittaavat siihen, että Black Friday eli musta perjantai lyö tällä kertaa ennätyksiä.
 Näin sanoo verkkokauppa-asiantuntija  Leevi Parsama . Hän seuraa päivää noin 30 merkittävän verkkokauppiaan kanssa yhteisessä Whatsapp-viestiryhmässä.
 – Keskustelu käy todella kuumana. Ennätysluvuista puhutaan. Moni on viestinyt, että on jo nyt myynyt enemmän kuin viime vuoden Black Fridayna, Parsama kertoo puhelinhaastattelussa puolenpäivän aikaan perjantaina.
 Parsama on Suomen tunnetuimpia verkkokauppa-asiantuntijoita ja mukana vetämässä valtion innovaatiorahoittaja Business Finlandin verkkokaupan kasvuhanketta.
 Hän sanoo olevansa yllättynyt myyntiluvuista, sillä kulutuskriittisyyden kasvusta ja suoranaisista ostoboikoteista on puhuttu paljon.
 – Mietin itsekin, olisiko tämä ensimmäinen vuosi joka leikkaisi kulutusta. Mutta nyt ei ole näkyvissä minkäänlaista merkkiä siitä, että näin kävisi.
 Tempauksetkin ovat purreet
 Parsaman mukaan mustan perjantain idea on Suomessa osittain vesittynyt. Yhden päivän tempauksesta on tullut koko viikon kestävä – joskin loppua kohti kiihtyvä – alennuskampanja.
 Parsaman mukaan parhaiten pärjäävät kaupat, jotka ovat todella miettineet kampanjoitaan ja kohdistavat ne perjantaille. Tämän vuoden musta perjantai on kattanut ensimmäistä kertaa aivan kaiken kaupan: kampanjassa on myyty jopa hyötyajoneuvoja, tunkkeja ja aggregaatteja.
 Erilaisia tempauksiakin on nähty. Parsama nostaa esimerkiksi verkkokaupan, joka on nostanut hintoja viisi prosenttia, mutta lahjoittaa ylihinnan leipäjonoille, eli Hurstinavulle.
 – Yrittäjävetoiset liikkeet oivaltavat kikat usein paremmin kuin ketjuvetoiset. On räppivideoita ja kovia alennuksia. Näkyvissä on vanhaa kunnon kauppiashenkeä, Parsama sanoo.
 Leevi Parsama seuraa kauppapäivää reaaliajassa. Ari Welling / Yle
 YK varoittaa katastrofista, mutta kaupan on myös täyttä roskaa
 Ostokarnevaali jatkuu koko viikonlopun ja päättyy maanantaina vietettävään Cyber Mondayhin, kybermaanantaihin. Päivä on tuoretta amerikkalaista tuontitavaraa, ja tähdätty lisäämään verkkokauppojen myyntiä mustan perjantain ostokrapulatunnelmissa.
 Mutta onko tämä viimeisiä ostokarnevaalivuosia?
 YK varoitti jälleen alkuviikosta, että  planeetta on matkalla kurimukseen . Kiinan päästöt asukasta kohden ovat jo ohittaneet EU:n keskiarvon. Iso siivu sen päästöistä syntyy teollisuustuotteista, jotka myydään Euroopassa ja muissa länsimaissa.
 Kaupan on aivan kuin ennenkin tukuittain tuotteita, joita kukaan ei tarvitse ja jotka eivät edes toimi. Tämä on mahdollista, koska tuottajien ei tarvitse maksaa tuotteidensa ympäristövaikutuksista.
 Kuluttaja-lehti  julkaisi torstaina jutun tuotteista , jotka olivat saaneet sen testeissä surkeat arviot mutta joita myydään nyt musta perjantai -alennuksella. Mukana on sormet polttavia leivänpaahtimia ja vedenpitäviä kiikareita, jotka eivät pidä vettä.
 Maailman luonnonsuojelusäätiö WWF:n Suomen-verkkokauppa pysyy perjantaina koko päivän suljettuna.
 – Suosittelen jokaisen ostoksen kohdalla käymään edes nopeasti läpi ajatuksen, mistä tuote on tullut ja mihin se käytön jälkeen päätyy, sanoo WWF Suomen asiakkuuspäällikkö  Aino Sirkesalo .
 Viesti on jokaiselle itsestäänselvä, mutta hukkunut perjantain ostotarjousten mereen.
 Parsama: Ostakaa tarpeeseen
 Parsama katsahtaa puhelun lopuksi, mitä Whatsapp-ryhmässä on tapahtunut. Uusia viestejä on 37.
 Yksi kauppias kertoo, että päivän  konversio  on ollut melkein 20 prosenttia. Konversio kertoo, moniko verkkokaupan sivuille tulleista asiakkaista myös päätyy samalla ostamaan jotain.
 Hyvän ja huonon rajana pidetään kahta prosenttia. Eli jos viidestäkymmenestä kävijästä vähintään yksi ostaa jotain, myynti on raiteillaan.
 – Mutta kaksikymmentä prosenttia on ihan käsittämätön määrä, Parsama sanoo.
 Parsaman työ on edistää suomalaisten verkkokauppojen myyntiä. Silti hänkin toivoo ostamiseen järkeä.
 – Kestävästä kehityksestä puhuminen on tärkeää. Sitä toivoisi, että tavaraa ostettaisiin ennen kaikkea tarpeisiin.

Black Friday takoo Suomessa ennätyksiä eikä ostoboikotista ole minkäänlaisia merkkejä, sanoo päivää reaaliajassa seuraava asiantuntija


Summary: Kansainvälisesti menestyneen rikossarja Sorjosen viimeiset jaksot ovat jo Yle Areenassa ja maanantaina TV 1:ssä. Tuotantoyhtiöllä on tekeillä jo uusi tv-sarja.

Rikossarja Sorjosen kymmenen viimeistä jaksoa valmistuivat esityskuntoon vasta muutama viikko ennen ensi-iltaa. Vakavien rikosten erikoisyksikön ilmiömäinen tutkija Kari Sorjonen ratkaisee vielä viisi rikosta, ennen kuin sarja päättyy.
 Sorjosen luoja, showrunner  Miikko Oikkoselle  kolmen tuotantokauden mittainen urakka Sorjosen parissa on ollut merkityksellinen ajanjakso. Ensimmäisen kerran idea Sorjosesta esiteltiin rahoittajille vuonna 2010. Siitä lähtien sarja on pyörinyt Oikkosen ajatuksissa enemmän tai vähemmän päivittäin.
 Nyt lähes kymmenen vuoden jälkeen työ päättyy.
 – Huikea ja haikea olo, Oikkonen tiivistää.
 Tuotantoyhtiö Fisher King Productionin mukaan Sorjonen oli alun perinkin suunniteltu kolmen tuotantokauden mittaiseksi.
 – On tuntunut hyvältä ajatukselta, että sarjan päähenkilöillä on määränpäänsä ja näillä tarinoilla loppupisteensä, sanoo Sorjosen luoja, showrunner Miikko Oikkonen.
 Päätös sarjan lopettamisesta kolmeen kauteen vahvistui toisen tuotantokauden aikana. Oikkosen mukaan tehty ratkaisu vaikutti siihen, miltä viimeisen kauden jaksot näyttävät.
 – Koko työryhmä puhalsi yhteen hiileen, sillä tiesimme kaikki, että tämä tulee päättymään.
 Yleisön rakastamalle rikostutkija Karille Sorjoselle kolmas kausi on Oikkosen mukaan ison muutoksen paikka.
 – Ihmiset kehittyvät vuosi vuodelta ja toivottavasti oppivat uusia asioita. Samalla tavalla käy kolmannella kaudella Kari Sorjoselle eli jotkin asiat Karissakin muuttuvat, hän vihjaa.
 Jokainen pystyy pahoihin tekoihin
 Sorjonen ei käsittele taparikollisuutta tai järjestäytynyttä rikollisuutta, vaan käsikirjoituksen ajatus on, että tavallisten ihmisten elämä voi ajautua väärille raiteille ja heistä tulee rikoksentekijöitä.
 – Jokaisessa ihmisessä on sellainen piirre, että hän saattaa tehdä pahoja asioita, Oikkonen sanoo.
 Tekijöiden mukaan kolmannen kauden kantavan teeman voisi jopa kiteyttää lauseeseen "jokainen meistä pystyy pahaan".
 – Tällä kaudella se koskee myös sarjan päähenkilöitä. Ei kuitenkaan niin, että he päätyisivät tekemään rikoksia, mutta pahaa jollain tapaa, Oikkonen kertoo.
 Pahan tekemisen moraaliset kysymykset ovat sarjan Miikko Oikkosen mukaan vahvasti esillä Sorjosen kolmannella tuotantokaudella.
 – Minun ajatus on, että nordic noir on sitä. Kyse on yhteiskunnallisista rikoksista ja tarkoitus on paljastaa jotain meistä ihmisistä täällä Pohjoismaissa.
 Rikossarja Sorjosen luonut showrunner Miikko Oikkonen on suunnannut katseensa jo uuden sarjan kehittelyyn. Kalle Purhonen / Yle
 Maailmanlaajuinen fanijoukko
 Sorjonen-sarjalla on faneja eri puolilla maailmaa. Suomessa viime syksynä nähtyä toista tuotantokautta esitetään edelleen monissa maailmankolkissa.
 Tuotantoyhtiö saa katsojapalautetta kaukomailta lähes viikoittain.
 – Maisemien lisäksi katsojia kiinnostaa pohjoismainen yhteiskunta ja elämäntyyli, Oikkonen kertoo.
 Esimerkiksi rikostutkija Kari Sorjosen ja hänen vaimonsa Pauliinan parisuhde herättää huomiota. Vaimo käy töissä, ja mies tykkää kokata perheelleen. Myös yhteiskunnan toimivuutta ihastellaan.
 Oikkonen kertoo eräästä Etelä-Amerikasta saapuneesta koskettavasta tarinasta, jossa sarjan fani oli Kari Sorjoseen tutustuttuaan ymmärtänyt omaa isäänsäkin paremmin. Hän halusi hoitaa kuntoon särkyneet välinsä isään.
 Sorjosen kolmatta tuotantokautta kuvattiin viime talvena lumisissa maisemissa Pohjois-Karjalassa ja Lappeenrannassa. Fisher King
 Lappeenrannan kaupunki hoksasi Sorjosessa mahdollisuuden matkailijoiden houkutteluun. Heti ensimmäisen tuotantokauden jälkeen matkailutoimi käsikirjoitti yhdessä sarjan tekijöiden kanssa kuvauspaikkoja esittelevät kävelykierrokset.
 Jo kolmena kesänä vedetyt kierrokset houkuttelevat kotimaisten fanien lisäksi osallistujia toisinaan ulkomailtakin.
 – Opaskierrokselleni sattui kerran yhdeksänhenkinen hollantilainen perhe, jotka muistivat kaikki sarjan kohtaukset suunnilleen ulkoa, kertoo opaskierroksia kesätyönään vetänyt lappeenrantalainen  Erika Styf .
 Sorjosen kolmas kausi eroaa aiemmista jaksoista siinä, että tapahtumat ajoittuvat nyt talveen. Venäjän rajan läheisyydessä sijaitseva idyllinen pikkukaupunki Lappeenranta on luminen. Järvet kaupungin ympärillä ovat jäässä.
 Lappeenrannan lisäksi kolmatta kautta  kuvattiin Joensuussa .
 Moni sarjan faneista on kiintynyt erityisesti näyttelijä Ville Virtasen roolihahmoon, rikostutkija Kari Sorjoseen. Kuva on otettu sarjan kuvauksissa Etelä-Karjalan keskussairaalan pihalla. Mikko Savolainen / Yle
 Uusi omistaja Saksasta
 Tuotantoyhtiö Fisher King Production on jo keskittynyt uuteen työhön, johon on ammennettu oppia Sorjosen tekemisestä. Uusi työ on kotimainen tv-sarja, joka kuvataan Suomessa, ja suunnataan myös kansainvälisille markkinoille.
 Muodoltaan uusi tv-sarja noudattelee Sorjosta, jopa niin että jaksojen määrä on sama. Tyylilaji ei kuitenkaan enää ole rikosdraama.
 – Sorjosen tuotannossa olemme oppineet muun muassa sen, että kotimaista tuotantoa pystyy rahoittamaan kansainvälisellä rahalla, Oikkonen kertoo.
 Sorjosen kuvausten aikaan viime talvena koettiin kylmiä pakkasia. Fisher King
 Fisher King Productionin omistuspohja muuttui lokakuussa, kun saksalainen televisio-ohjelmien tuotanto- ja levitysyhtiö Beta Film osti enemmistöosuuden Fisher King Productionista. Beta Filmin viime vuosien tunnetuimpiin tuotantoihin kuuluu saksalaissarja Babylon Berlin.
 Beta Film perustaa samalla Pohjoismaihin oman tuotantoyksikön. Beta Nordic Studios toimii Ruotsissa ja sen tavoitteena on kehittää paikallisista tuotannoista kansainvälisesti kiinnostavia.
 Fisher King joutui Sorjosen ensimmäisen kauden valmistuttua talousvaikeuksiin. Yhtiö pääsi velkasaneeraukseen vuonna 2017.
 Sorjonen 1.12.2019 alkaen TV1:ssä sunnuntaisin klo 21.05 ja  Yle Areenassa jo nyt .

Suosittu rikossarja loppuu – Sorjosen tekijät paljastavat nyt viimeisen kauden teeman: "Jokainen meistä pystyy pahaan"


Summary: Kaivosalan jälkihoidossa on valtava kasvupotentiaali.

Geologian tutkimuskeskuksen koetehtaalla Outokummussa katsotaan kaivosalan tulevaisuuteen. GTK Mintecilla kehitetään menetelmiä, joilla arvomineraalit saadaan nykyistä tehokkaammin käyttöön.
 Koetehdas voi testata esimerkiksi, miten kulta erotellaan malmista. Materiaaliksi riittää ämpärillinen malmikiveä. Asiakkaita ovat kaivosyhtiöt kaikkialta maailmasta.
 GTK Mintecin työsarkaa on tulevaisuudessa myös kaivostoiminnan jälkihoito, sillä arvokkaita mineraaleja jää jäljelle tuotannon jätteisiin ja vesiin. Nyt myös ne halutaan hyödyntää.
 Kaivannaisteollisuudessa on käytössä englanninkielinen termi re-mining, kun puhutaan esimerkiksi vanhojen rikastushiekka-alueiden uudelleenprosessoinnista.
 – Re-miningissa on iso potentiaali, koska rikastushiekassa on käyttämätöntä mineraalia. Kun maailma akkuistuu, sähköakkujen valmistamiseen tarvitaan kaikki mahdolliset mineraalit, kertoo yksikön päällikkö  Jouko Nieminen  GTK:n kiertotalouden ratkaisuista.
 Entinen jäte on tuleva materiaalin lähde
 Ennen jätteeksi mielletyn materiaalin arvo nousee, kun kaivannaiset maaperässä ehtyvät. Kaikki akkumineraalit pitäisi saada käyttöön ja kiertoon. Tekemistä riittää, sillä esimerkiksi Suomen kaivosteollisuuden rikastushiekasta vain prosentti päätyy tällä hetkellä jatkokäyttöön.
 – Osa materiaalista on helposti uudelleenprosessoitavissa, mutta on osa on sellaista, ettei niin helposti saa eroteltua käyttökelpoista osaa. Siinä on kehitettävää, sanoo Jouko Nieminen.
 GTK:n Nieminen asettaa tavoitteeksi, että seuraavan 5–10 vuoden kuluttua 5–10 prosenttia rikastehiekasta kierrätettäisiin. Kasvupotentiaalia on paljon.
 Mahdollisimman vähän energiaa kuluttaville ja ympäristöä säästäville ratkaisuille on kova kysyntä. Kyse on sekä rahasta että ympäristötietoisuuden kasvusta. Jouko Niemisen ja Outokummun yksikköä vetävän kehityspäällikkö  Asse Marjasvaaran  mukaan GTK on jo maailman kolmen parhaan alan toimijan joukossa.
 Miljoonainvestointi tulossa
 GTK Mintec työllistää Outokummussa 40 ihmistä. Outokummun koetehtaassa ja laboratoriossa uusitaan ja digitalisoidaan seuraavaksi vaahdotuskennot, joissa arvomineraaleja erotellaan malmeista. Noin miljoonan euron investointi tehdään lähiaikoina. Sitä rahoittaa myös Pohjois-Karjalan maakuntaliitto.
 GTK:n suuremmat suunnitelmat liittyvät kaikkien Outokummun tehtaan rakennusten uusimiseen ja lisäksi uudisrakentamiseen lähivuosina. Kiertotalous on myös Suomen hallituksen kehittämiskohteita.
 Asse Marjasvaara on kehityspäällikkö GTK Mintecillä Outokummussa.  Tanja Perkkiö / Yle
 Kehityspäällikkö Asse Marjasvaara uskoo kiertotalouden mahdollisuuksiin kaivosalalla ja teollisuudessa.
 – Teollisuuden sivuvirroista voidaan nostaa jalostusastetta. Ja kun päämateriaalin käsittelyssä keskitytään siihen, että kaikki mitä erotellaan on hyötykäytössä, päästään jo pitkälle. Hävikki on silloin paljon vähäisempää, sanoo Asse Marjasvaara.
 Lue myös:
 Australialainen kaivosyhtiö hamuaa akkuteollisuudelle tärkeää kobolttia pohjoisesta, laajentaa tutkimuksiaan muun muassa Kainuussa

Kaivosten jätteissä piilee paljon käyttämättömiä mineraaleja – Outokummussa kehitetään tekniikkaa akkuteollisuuden tarpeisiin


Summary: Ministerien erotahti on viime vuosikymmeninä hieman kiihtynyt.

Suomessa kynnystä ministerin erottamiseen pidetään korkeana.
 Itsenäisen Suomen 102-vuotiseen historiaan mahtuu epävirallisen arvion mukaan yhteensä 17 sellaista ministerin eroa tai erottamista, joiden taustalla on joku muu syy kuin ministerin itsensä vapaaehtoisuus.
 Kaikkiaan ministeri on eronnut tehtävästään huomattavasti useammin, mutta silloin kyseessä on ollut esimerkiksi siirtyminen muuhun tehtävään tai vaikkapa sairaus.
 Epävirallisen taulukoinnin mukaan ministerieroja on sattunut kerran pari vuosikymmenessä. 1980-luvulle ei osunut yhtään ministerin erottamista.
 Viimeisten kolmen vuosikymmenen aikana tahti näyttäisi hieman tiivistyneen, sillä 1990- ja 2000-luvuilla potkut sai kolme ministeriä. Tällä vuosikymmenellä, jota on siis jäljellä vielä reilu kuukausi, erottamisia on kaksi.
 Itsenäisyyden alkuvuosikymmeninä kaikki eronneet ministerit olivat miehiä, mikä on ymmärrettävää, sillä vuoteen 1956 mennessä  naisia oli ollut ministerin tehtävässä vain kuusi .
 Ensimmäinen erotettu naisministeri oli SDP:n  Arja Alho , joka joutui vuonna 1997 jättämään toisen valtiovarainministerin tehtävänsä niin sanotun  Sundqvist -jupakan takia.
 Tuon jälkeen on erotettu yhteensä kuusi ministeriä, joista neljä on naisia.
 Pääministeri on joutunut jättämään tehtävänsä kaksi kertaa. Vuonna 1961  V.J. Sukselainen  ensin tuomittiin virkarikoksesta, sitten vapautettiin, mutta hän ei enää voinut palata pääministerin tehtävään. Vuonna 2003  Anneli Jäätteenmäki  erosi niin sanotun Irakgate-skandaalin seurauksena.
 Myös Heidi Hautala kompastui omistajaohjaukseen
 Ensimmäinen vastoin tahtoaan eronnut ministeri oli kenraali  Bruno Jalander , joka vuonna 1923 joutui jättämään puolustusministerin tehtävät vakolilutapauksen vuoksi.
 1930-luvun ainoa ministeriero sattui juuri ennen toisen maailmansodan alkua. Silloinen ulkoministeri  Rudolf Holsti  arvosteli Kansainliiton kokouksessa vuonna 1938  Adolf Hitleriä  ja sai lähteä.
 Myös seuraava ministeriero liittyi Saksaan – sosiaaliministeri  K.A. Fagerholm  sai vuonna 1943 potkut arvosteltuaan Saksan miehitystä Norjassa.
 Sodan jälkeisiä vuosia kutsutaan vaaran vuosiksi, pitkälti sen vuoksi, että sisäministerinä oli kommunisti  Yrjö Leino  ja pelkona oli Suomen päätyminen osaksi Neuvostoliittoa. Leinon suhdanne Neuvostoliiton suuntaan kuitenkin huononi ja hänet erotettiin ministerin tehtävästään vuonna 1948.
 1950-luvulle osuu yksi tapaus, joka johti kahden ministerin eroon. Joukko ministerejä oli myöntänyt valtionapua konkurssikypsälle salaojaputkifirmalle. Yksi ministereistä oli kaiken lisäksi firman osakas. Tutkija  Jukka Tarkka  on pitänyt tätä "salaputkijuttua" rötösherrojen historian alkuna.
 1960-luvun ainoa ministeriero koski pääministeriä. V.J. Sukselainen joutui vuonna 1961 jättämään tehtävänsä virkarikoskäräjien vuoksi. Sukselainen lopulta vapautettiin suýytteistä, mutta hän ei voinut enää palata pääministerin tehtävään.
 Myös 1970-luvulle osuu yksi tapaus. Kauppa- ja teollisuusministerui  Jussi Linnamo  joutui eroamaan Zavidovo-vuodon jälkimainingeissa. Tapaus liittyi presidentti  Urho Kekkoseen  ja oli hänen pitkän presidenttikautensa ainoa ministerin erottaminen.
 1980-luvulla oli rauhallista, ei ainuttakaan ministerin erottamista.
 Anneli Jäätteenmäki jättää eroanomuksensa Tarja Haloselle Kultarannassa 2003. Timo Jakonen / EPA
 1990-luvun alussa silloinen kauppa- ja teollisuusministeri  Kauko Juhantalo  koplasi omia ja muiden rahoja ja päätyi valtakunnanoikeuteen. Juhantalo tuomittiin ja hän erosi ministerin tehtävästä.
 90-luvulle osuvat myös Arja Alhon sekä liikenneministeri  Matti Auran  erot.
 2002 kulttuuriministeri  Suvi Linden  joutui eroamaan, kun paljastui, että hän oli myöntänyt valtionapua golfkentälle, jossa hän oli osakkaana.
 Seuraavana vuonna oli vuorossa ehkä se dramaattisin ministeriero: pääministerinä vain pari kuukautta ollut Anneli Jäätteenmäki jätti eronpyyntönsä presidentin kesäasunnolla Kultarannassa. Taustalla oli eduskuntavaalikampanjassa hyödynnetty salainen ulkoministeriön materiaali.
 Vuonna 2008  Ilkka Kanerva  joutui eroamaan ulkoministerin paikalta tekstiviestittelyn vuoksi.
 Kaksi viimeisintä eroamaan joutunutta ministeriä ovat kompastuneet valtion omistajaohjaukseen.  Heidi Hautala  joutui vuonna 2013 eroamaan, kun hän oli sekaantunut valtionyhtiö Arctic Shippingin ja Greenpeace-järjestön väliseen kiistaan. Valtionyhtiö Postin työmarkkinakiista puolestaan johti tänään omistajaohjausministeri  Sirpa Paateron  eroon.
 Lue myös:
 Analyysi: Omistajaohjausministeri sai lähteä, mutta se ei vielä rauhoita kuplivaa eduskuntaa
 Postikiista sai uuden uhrin: Näin politiikan perjantai eteni Postin vastaiskusta Paateron eroon

Sataan vuoteen mahtuu 17 ministerieroa – neljä viidestä viimeksi eronneesta on naisia


Summary: Ketamiinista on löydetty alustavasti apua masennukseen. Kaikkia sen vaikutusmekanismeja ei vielä tunneta.

Tuore  tutkimus väittää , että alkoholin käyttö tippui jopa puoleen, kun runsaasti juoville koehenkilöille annettiin ketamiinia – siis ainetta, joka tunnetaan hevosten nukutuslääkkeenä ja laittomana "bilehuumeena", jonka vaikutus irrottaa mielen todellisuuden tunteesta.
 Englantilainen University College London -yliopisto antoi koehenkilöille pienen "shotin" ketamiinia injektiona ja herätteli samalla mielikuvia juomisesta. Yhdeksän kuukauden päästä juominen ja alkoholista saatu nautinto olivat vähentyneet.
 Olut ei maittanut entiseen malliinsa. Aiemmin sitä kului noin 30 brittituoppia eli pintia viikossa.
 Ketamiini on kuitenkin hankala aine. Sitä liikkuu laittomilla markkinoilla huumeena, josta haetaan mielihyvää, aistimuutoksia ja tunnetta todellisuudesta irtautumisesta.
 Toisaalta lääkekäytössä ketamiinia käytetään eläimillä ja ihmisillä nukahtamiseen ja kivun lievittämiseen. Siitä on alustavasti huomattu löytyvän apua masennukseen, ja sen potentiaali päihderiippuvuuksien hoitoon kiinnostaa tutkijoita.
 Tutkijat halusivat rikkoa alkoholin ja mielihyvän liiton aivoissa
 Tämä potentiaali kiinnosti tutkijoita University College Londonin tutkimuksessa.
 Ideana oli muuttaa aivojen oppima tapa, jossa pelkkä ajatuskin alkoholista saa aivojen mielihyväkeskuksen hyrräämään, odottamaan, että pian on tulossa palkinto, ihana mielihyvä. Kuvio toistuu riippuvuuksissa ylipäätään, oli kohde mikä tahansa.
 Kerran opittuja mielleyhtymiä on vaikea muuttaa: kun jossakin sihahtaa tölkki, mieli alkaa tehdä oluselle menoa, tupakoiva hahmo tv-sarjassa tuo tupakanhimon, suklaamainos karkinhimon ja niin edelleen.
 Juuri tämän mielleyhtymän tutkijat halusivat rikkoa ketamiinin avulla. Ketamiinilla on mahdollisesti kyky heikentää vanhoja mielleyhtymiä tukkimalla aivoissa tiettyjä reseptoreja. Seurauksena vanha mielikuva ei pääse nouseman pintaan, yhteys heikkenee.
 Ehkäpä tällöin jalat eivät veisi "yksille tai kaksille" ennen kuin edes huomaa kaipaavansa rentoutumista.
 Tutkimuksessa tosin ei ollut kyse mistään pikku rentoutumisesta, vaan alkoholin suurkuluttajista, jotka halusivat muutosta juomiseensa.
 Näin tutkimus tehtiin
 Tutkimukseen osallistui 90 vapaaehtoista henkilöä, miehiä ja naisia. Kaikki joivat alkoholia reippaasti yli riskirajan. Viikkotahti oli noin 30 brittityylistä tuopillista eli pinttia. "Pint" sisältää olutta reilut puoli litraa (0,57 l).
 Tutkimuksessa kokeita tehtiin vain kolmena päivänä. Ketamiinia annettiin vain yhtenä päivänä.
 Ensimmäisenä päivänä koehenkilöille annettiin tuopit. Juoda sai, kunhan oli ensin katsonut taululta kuvia juomista, alkoholillisista ja alkoholittomista. Koehenkilöiden tuli arvioida, millaista halua juomiseen heräsi. Tutkijat halusivat herätellä alkoholin ja mielihyvän välistä mielleyhtymää aivoissa.
 Sama tehtävä toistui seuraavana päivänä, mutta oluet napattiinkin yllättäen pois kesken kaiken. Tuoppi vietiin pois, ja odotettu nautinto estettiin.
 Kolmantena päivänä koehenkilöt jaettiin kolmeen ryhmään, joissa tehtävä toistettiin. Ensimmäiselle ryhmälle annettiin injektio ketamiinia hetki sen jälkeen, kun tuoppi vietiin. Heidän tuli silti jatkaa kuvien katsomista ja arvioida mielenkiintoaan juoda juuri sillä hetkellä. Toinen ryhmä sai lumelääkettä, kolmas ryhmä ketamiinia, mutta heidän ei tarvinnut katsoa kuvia.
 Juominen miltei puolittui yhdeksässä kuukaudessa
 Yhdeksän kuukauden seurannan päätyttyä kaikissa ryhmissä juotiin jossain määrin vähemmän.
 Huomattavan suuri muutos oli tutkijoiden mukaan tapahtunut niille, joille oli annettu ketamiinia kesken kuvien katsomisen. He joivat käytännössä puolet siitä määrästä, jonka olivat juoneet ennen koetta. Juominen ei enää tuonut nautintoa entiseen tapaan, ja määrät sekä juomiskerrat olivat vähentyneet.
 Vähemmän joi myös ryhmä, joka sai kokeessa ketamiinia ilman mielikuvien herättelyä juomien kuvia katsomalla.
 Tutkimusta johtanut psykofarmakologian tohtori  Ravi Das  toivoo, että tulosta voisi soveltaa muihinkin riippuvuuksiin, mutta asia vaatii vielä lisää tutkimusta.
 BBC:n uutisoidessa tutkimuksesta  kysyttiin   mielipiteet myös kahdelta ulkopuoliselta akateemikolta. Ideaa ei täysin tyrmätty.
 Tutukimukseen osallistuneiden määrä, 90, ja itse ketamiini herättivät kysymyksiä. Ketamiini kun on aine, jota myös väärinkäytetään.
 Sheffieldin yliopiston psykologian professori  Matt Field  kuvaili tuloksia BBC:lle "jatkotutkimusten arvoisiksi" ja "lupaaviksi". Fieldin mukaan tarvitaan kuitenkin laajempaa tutkimista ja enemmän tutkimushenkilöitä, jotta voitaisiin tukea väitettä siitä, että ketamiinia antamalla voi muovata uusiksi aivoissa syntyneitä palkitsemiseen liittyviä muistoja.
 Exeterin yliopiston psykofarmakologian professori  Celia Morgan  huomautti BBC:lle, että myös ketamiini on itsessään riippuvuutta aiheuttava päihde, jonka käytöstä seuraa onnettomuusriskejä ja vakavaa haittaa maksan toimintaan.
 Lue lisää:
 Kokaiinia, ketamiinia, lääkeaineita – purokatkoista löytyneet aineet yllättivät brittitutkijat
 Europol: Uusia huumeita tulvii markkinoille ennätystahdilla

Alkoholin käyttö romahti, kun koehenkilöille annettiin ketamiinia – aine tunnetaan hevosten kipulääkkeenä ja bilehuumeena


Summary: Aiemmin kirjastoista on voinut lainata kausikortteja urheilutapahtumiin. Nyt Lahdessa on ryhdytty lainaamaan lippuja myös kulttuurin pariin.

Lahden kaupunginorkesterin konserttiin pääsee nyt kirjastokortilla. Kaupungin kirjastossa on lainattavissa kaksi Sinfonia Lahden kausikorttia, joilla pääsee orkesterin konsertteihin ilmaiseksi.
 Sinfonia Lahti tarjoaa lainattavia kausikortteja kulttuuritapahtumaan ensimmäisenä Suomessa. Myös Helsingin kaupunginorkesterin kausikortteja  saa ensi keväänä lainaksi  Oodista.
 Lainattavilla kausikorteilla halutaan antaa kaikille mahdollisuus tutustua kulttuuri- tai urheilutapahtumiin.
 – Tämä tarjoaa mahdollisuuden sellaiselle, joka ei ole aiemmin käynyt konserteissa. Kiva, että Lahden kirjastoon on tullut tällainen mahdollisuus, kehuu ensimmäisenä konserttiin kirjaston kortilla lähtevä  Timo Hellén .
 Kausikortti voi olla lainassa viikon kerrallaan. Toiveena on kuitenkin, että kortti palautettaisiin heti, kun sitä ei enää tarvita.
 – Tämä on loistava juttu. Olen aina ajatellut, että pitäisi olla enemmän soittoa, joka ei maksaisi mitään. Kynnystä pitäisi saada alemmaksi näihin konsertteihin, sanoo kapellimestari  Atso Almila .
 Aiemmin syksyllä kirjasto on saanut lainattavaksi kaksi salibandyseura LASB:n kausikorttia. Lahden kaupunginteatterin kausikorttien lainaamismahdollisuudesta käydään parhaillaan keskusteluja, kertoo kirjaston palvelupäällikkö  Salla Palmi-Felin .
 – Kirjastolain tehtävä on taata pääsy kulttuurisisältöihin, tukea ihmisten osallisuutta ja hyvinvointia. Kausikorttien lainaaminen osuu todella hyvin meidän perustehtävään, hän sanoo.

Sinfoniaorkesterin konserttiin pääsee nyt kirjastokortilla Lahdessa


Summary: Tiedustelupalvelu julkaisi jokavuotisen riskianalyysin.

Yhdysvallat, Kiina ja Venäjä ovat toiminnallaan kasvattaneet jännitteitä Arktisella alueella, sanoo Tanskan turvallisuuspalvelun  raportti.
 Tanska pitää tärkeänä kansainvälistä yhteistyötä alueella ja haluaa ratkaista mahdolliset kiistat maiden välillä.
 Tanskan itsehallintoalue Grönlanti kuuluu Arktisen alueen keskeisiin valtioihin.
 Raportin mukaan maan tavoite on yhä vaikeampi saavuttaa, sillä erityisesti Venäjä on lisännyt panostustaan sotilaalliseen läsnäoloon.
 – Tämä ajaa muita rannikkovaltioita voimistamaan sotilaallista valmiutta alueella, sanotaan raportissa Reutersin mukaan.
 Myös Yhdysvaltojen kesällä  julkaisema arktinen strategia  sekä korkeiden virkamiesten kommentit alueesta ovat myös lisänneet jännitteitä.
 Esimerkiksi viime toukokuussa Arktisen neuvoston kokouksessa Rovaniemellä Yhdysvaltain ulkoministeri  Mike Pompeo  v aroitti Kiinan ja Venäjän aikeista  Arktisella alueella ja kertoi Yhdysvaltojen haluavan hyödyntää aluetta kestävällä tavalla.
 Yhdysvaltojen kiinnostus alueeseen kävi esimerkiksi ilmi elokuussa, kun presidentti  Donald Trump  ehdotti  Grönlannin ostamista Tanskalta . Grönlanti sekä Tanskan  hallinto torppasi idean  nopeasti.
 Venäjän laivaston fregatti Admiral Kasatonov Pietarissa heinäkuussa, merivoimien kansainvälisessä tapahtumassa. Alukselta testattiin perjantaina Vienanmerellä risteilyohjuksia. Anatoli Maltsev / EPA
 Venäjä testannut ohjuksia Vienanmerellä
 Venäjä kertoo testanneensa perjantaina Vienanmerellä risteilyohjuksia. Admiral Kasatonovilta laukaistiin Kalibr ja Oniks ohjukset, joiden kerrottiin osuneen maaliinsa, tiedotti Venäjän pohjoinen laivasto.
 Testausten kerrotaan jatkuvan useita päiviä.
 Admiral Kasatonovin kerrotaan rakennetun Pietarissa, josta se ajoi Vienanmerelle.
 Lue myös:
 "Trump voi tulla ostamaan katkarapuja, mutta ei maata tai ihmisiä" – Grönlannissa mietitään, miten suurvaltojen kovasta kiinnostuksesta voisi nyt hyötyä
 Trump suivaantui Tanskan haluttomuudesta myydä Grönlanti ja perui valtiovierailunsa – Tanskalaiset: Yllättävää, ei tarvitse tulla ollenkaan
 Sovinnollinen yhteistyö Arktisessa neuvostossa koki kolauksen  – Tutkija: "Voimapolitiikka on tullut myös arktiselle alueelle"
 Analyysi: Trumpilainen ulkopolitiikka jyräsi Rovaniemellä – Arktisella neuvostolla on nyt valkoinen hetki
 Huippukokous Rovaniemellä päättyi dramaattisesti: Yhteistä loppujulistusta ei tule – katso tiedotustilaisuus tästä
 Saamelaiskäräjät: Kaikkien arktisten valtioiden sitouduttava ilmastonmuutokseen liittyvään työhön
 USA:n Pompeo varoitti Kiinan ja Venäjän aikeista arktisilla alueilla – Lavrov sivuutti puheet: "Arktiset asiat esillä huomenna"

Tanskan tiedustelu: USA:n, Kiinan ja Venäjän kilpa Arktiksessa lisää alueen turvattomuutta


Summary: Postilla, sen työntekijöillä ja omistajaohjausministerillä on ollut vaihderikas syksy, joka päättyi ministerin eronpyyntöön.

Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK

Postin hallituksen puheenjohtajan  Markku Pohjolan  perjantaiaamuna pudottama uutispommi käynnisti tapahtumien kulun, joka johti kunta- ja omistajaohjausministeri  Sirpa Paateron  (sd.) eroon jo puolilta päivin.
 Paateron ura ministerinä kompastui 700 pakettilajittelijaan ja vaihteleviin selityksiin.
 Posti siirsi syyskuussa pakettilajittelijat tytäryhtiöönsä Posti Palveluihin, ja yritti samalla heikentää heidän työehtojaan. Pakettilajittelijoiden kohtalo jumitti postilaisten työehtosopimusneuvottelut ja  johti kolmisen viikkoa kestäneeseen postilakkoon  tukilakkoineen.
 Pääministeri  Antti Rinne  (sd.) kertoi  tiedotustilaisuudessa , että Paatero ei ollut noudattanut hänen linjauksiaan: valtio-omistaja ei heikennä työntekijöiden työehtoja hänen hallituskaudellaan. Tämä oli Rinteen selkeä ohje.
 Rinne syytti myös Postin johtoa  harhauttamisesta ja toimimisesta omistajan tahtoa vastaan . Paateron kerrottiin jääneen sairauslomalle 13. joulukuuta asti.
 29.11.2019
 Kuka tiesi, mitä ja milloin?
 Markku Pohjola kertoi  suorasanaisessa tiedotteessa , että pakettilajittelijoiden siirrolla on ollut omistajan tuki.
 Postin hallitus esitteli ministeri Paaterolle yhtiön liikkeenluovutussuunnitelmia ja taustaperusteluita ensimmäistä kertaa jo 7. kesäkuuta. Ministerin avustajien kanssa käytiin asiaa läpi tarkasti vielä 8. elokuuta.
 Pohjolan mukaan ministeriä informoitiin myös pari päivää myöhemmin, 10. elokuuta. Seuraavana päivänä Postin hallitus teki päätökset lajittelijoiden siirrosta. Käytännön yksityiskohdat aikatauluineen ja julkistussuunnitelmineen esiteltiin Paaterolle vielä 21. elokuuta. elokuuta.
 Postin hallituksen puheenjohtaja Markku Pohjola saapui valtakunnansovittelijan toimistolle lauantaina 23. marraskuuta. Vesa Moilanen / Lehtikuva
 Pakettilajitteluun tulevista muutoksista kerrottiin Paateron avustajille Pohjolan mukaan 29. elokuuta.
 Sirpa Paatero esitti 3. syyskuuta aikalisää työehtosopimuksen muuttamisessa, ja Posti- ja logistiikka-alan unioni (PAU) perui liikkeenluovutuksen takia suunnitellun lakon.
 Pohjola väittää, että valtio-omistaja ei missään vaiheessa vastustanut pakettilajittelijoiden siirtoa.
 28.11.2019
 Toimiko Posti vastoin omistajan tahtoa?
 Markku Pohjola reagoi  pääministeri Rinteen puheisiin kyselytunnilla.  Rinteen mukaan Paatero olisi kieltänyt pakettilajittelijoiden siirron, ja Postin johto ei ollut noudattanut kieltoa.
 Rinteen mukaan Paaterolle olisi esitelty suunnitelma siirtää noin 9 000 postilaista Teollisuusliiton heikompaan työehtosopimukseen. Ministeri Paatero oli Rinteen mukaan todennut, ettei tämä käy.
 Tämän jälkeen Posti kuitenkin siirsi 700 lajittelijaa. Rinteen mukaan tämä oli vastoin omistajan selkeää tahtotilaa.
 Huomiota herättävää on ollut se kiihkeys, millä Rinne on puolustanut Paateroa sotkun aikana kyselytunneilla.
 Samalla Rinne on tullut paljastaneeksi uusia yksityiskohtia tapahtumista. Ristiriitaiset selitykset ovat myös herättäneet yhä enemmän kysymyksiä.
 Pääministeri Antti Rinne ja kunta- ja omistajaohjausministeri Sirpa Paatero vastaamassa eduskunnan kyselytunnilla 28. marraskuuta. Markku Ulander / Lehtikuva
 27.11.2019
 Postilakko päättyi sopuun, jälkipyykki alkoi
 Pakettilajittelijoiden vuoksi jumiutuneet  PAUn työehtosopimusneuvottelut päättyivät sovintoon , kun Posti Palvelut liittyi Paltaan ja solmi sen jälkeen PAUn kanssa samansisältöisen oman tessin.
 Lakot ja tukilakot loppuivat.
 Keskusteluun nousi jälleen se, milloin ministeri Paatero tiesi Postin aikeista 700 pakettilajittelijan suhteen.
 Pakettilajittelijat siirrettiin marraskuussa Medialiiton ja Teollisuusliiton työehtosopimukseen, mutta varsinainen liikkeenluovutus oli tehty jo syyskuussa.
 PAUn  Heidi Nieminen  kertoi  olleensa omistajaohjaukseen ja ministeri Paateron avustajiin yhteydessä Postin suunnitelmista useaan otteeseen elokuussa.
 PAUn puheenjohtaja Heidi Nieminen valtakunnansovittelijan toimistolla 27. marraskuuta. Jussi Nukari / Lehtikuva
 26.11.2019
 Liikkeenluovutuksen ajankohta jäi huomiotta
 SDP jakoi tiedotusvälineille  muistion, jonka mukaan Postin työntekijöitä koskenut ratkaisu  esiteltiin Paaterolle 21. elokuuta.
 Postin hallitus oli tehnyt San Franciscon -matkallaan 10.–18. elokuuta päätöksiä henkilöstöön liittyen.
 Näiden joukossa oli myös kiistan aiheuttanut, 700 pakettilajittelijaa koskeva päätös. Paatero myönsi, että Postin suunnitelmia liittyen henkilöstöön olikin käsitelty kesäkuusta alkaen.
 Tapaamisia on ollut useita, mutta ministeri ei tarkkaan muistanut, mikä asia on ollut missäkin tapaamisessa esillä.
 Paatero kertoi, että hän sai vain hetkeä ennen syyskuun tiedotustilaisuuden alkua tietää erityisavustajaltaan, että pakettilajittelijoita koskeva liikkeenluovutus tapahtui jo syyskuun alussa.
 Paatero oli ollut siinä käsityksessä, että siirto tapahtuu vasta marraskuun alussa, mutta tämä aika koski uuden työehtosopimuksen soveltamista. Sopimuksessa lajittelijoille taattiin vanhat palkat sopimuskauden loppuun.
 Paateron mukaan Posti korosti sekä 29. elokuuta julkaisemassa mediatiedotteessa että 28. elokuuta antamassaan luottamuksellisissa muistioissa marraskuun 1. päivää. Muista päivistä ei hänen mukaansa ollut puhetta.
 Paatero luuli, että hänellä olisi vielä muutama kuukausi aikaa vaikuttaa asiaan.
 Nyt pakettilajittelijat olivat jo siirtynet toisen yrityksen palvelukseen, eikä sen peruminen käynyt tuosta vain. Tämä olisi katsottu Postin sisäisiin asioihin puuttumiseksi.
 Lakossa olleet postilaiset osoittivat mieltään eduskuntatalolla 21. marraskuuta. Roni Rekomaa / Lehtikuva
 21.11.2019
 Tiesi siirrosta, mutta ei päätöksestä
 Ministeri Paatero kiisti MTV:llä  siunanneensa pakettilajittelijoiden siirron . Paateron mukaan häneltä ei kysytty siirrosta.
 Iltapäivällä Paatero tarkensi tiedotteessa, että hän oli tietoinen siirtoaikeista, mutta varsinaisesta päätöksestä hän kuuli vasta päätöksen jälkeen.
 Paatero myönsi, että Posti on kertonut hänelle aikeistaan siirtää työntekijöitä uuteen työehtosopimukseen. Varsinaisesta päätöksestä eli 700 pakettilajittelijan siirrosta hän sai kuitenkin tietää vasta jälkikäteen. Tämä tuli hänelle yllätyksenä.
 Lakossa olevat postilaiset järjestivät  mielenosoituksen Eduskuntatalon edustalla alkuiltapäivästä .
 Pääministeri Rinne kertoi ensimmäistä kertaa  kyselytunnilla , että hallitus esti kesällä Postin aikeet siirtää kaikki PAUn sopimuksessa olevat työntekijät Medialiiton ja Teollisuusliiton väliseen sopimukseen. Tämä olisi tarkoittanut 9 000 henkilön työehtojen heikentymistä.
 Samalla Rinne soimasi Postia siitä, ettei se informoinut hallitusta päätöksestään siirtää 700 pakettilajittelijaa uuteen työehtosopimukseen.
 Oppositio puolestaan syytti Paateroa kyselytunnilla vastuunpakoilusta ja toimittajien kysymysten kiertelystä.
 Selvityshenkilöt Ann Selin, Lauri Ihalainen, Jukka Ahtela ja Lasse Laatunen antoivat ratkaisuehdotuksensa pakettilajittelijoihin, mutta Medialiitto ei hyväksynyt sitä. Seppo Samuli / Lehtikuva
 Vain hetkeä aiemmin Paatero oli kertonut , että neljä työmarkkinakonkaria  yrittävät ratkaista viikonlopun aikana umpisolmuun ajautuneita PAUn ja Paltan työehtosopimusneuvotteluja.
 PAU oli ilmoittanut, että pakettilajittelijat ja varsinainen työehtosopimus ovat kokonaisuus. Lajittelijoiden työehtojen heikennys ei käynyt heille.
 Virallisesti Posti ja PAU pyysivät ulkopuolisia selvityshenkilöitä, mutta pääministeri Rinne on myöntänyt vaikuttaneensa asiaan taustalla.
 2.10.2019
 Toimitusjohtaja päätti lähteä
 Postin toimitusjohtaja  Heikki Malinen   ilmoitti eroavansa.  Hän toimi Postin toimitusjohtajana vuodesta 2012. Vt. toimitusjohtajaksi nostettiin  Turkka Kuusisto.
 Postin hallituksen puheenjohtaja Markku Pohjola arvosteli ministeri Paateron toimintaa Postin tiedotustilaisuudessa. Pohjolan mukaan omistajaohjauksessa tapahtui muutos vaalien ja uuden hallituksen aloittamisen jälkeen. On siinä sävyero tapahtunut, hän totesi.
 – Jokaisen yrityksen kannalta olisi toivottavaa, että noudatetaan lain määrittelemää hallintomallia. Jaon yhtiön johdon ja omistajan välillä pitäisi toimia kaikissa tilanteissa, Pohjola sanoi.
 Uusi toimitusjohtaja Kuusisto kertoi,  ettei Posti aio perua  pakettilajittelijoiden siirtoa tai työehtosopimusvaihdosta.
 Postin toimitusjohtaja Heikki Malinen lähti kesken kohun. Seppo Samuli / Lehtikuva
 3.9.2019
 Aikalisä ja Postin palkkiot syyniin
 Kun Postin työntekijät valmistautuivat työtaisteluihin, Sirpa Paatero ilmoitti 3. syyskuuta  aikalisästä kiistan ratkaisuun .
 Paatero kertoi hallituksen arvioivan Postin johdon palkkauksen uudestaan. Hallitus myös suunnitteli vähentävänsä Postista valtiolle tuloutettavia osinkoja.
 Paatero vakuutti tällöin, kuten myöhemminkin, että Posti hallitus nautti edelleen hänen luottamustaan, vaikka johdon kannustimet olivat kohtuuttomia.
 PAU perui Paateron ilmoituksen jälkeen työtaistelutoimet, ja jatkoi neuvotteluja työehtosopimuksesta.
 Sirpa Paatero 3. syyskuuta Postin tilannetta koskevassa tiedotustilaisuudessa.  Roni Rekomaa / Lehtikuva
 29.8.2019
 Posti ilmoitti  siirtävänsä 700 pakettilajittelijaa  uuden, Teollisuusliiton kanssa solmitun, työehtosopimuksen piiriin 1. marraskuuta.
 Posti kertoi tavoittelevansa joustavia ja kilpailijoiden kanssa samantasoisia työehtoja paketti ja verkkokaupan lajittelutoiminnoissa.
 Yhtiö perusteli toimiaan postialan murroksella ja nopeasti muuttuvilla asiakastarpeilla. Yhtiö tavoitteli kahden seuraavan vuoden aikana 150−200 miljoonan euron kustannussäästöjä.
 PAU aloitti lakon Postin käsittely- ja lajittelutoiminnoissa 2.–4. syyskuuta.
 Lue lisää:
 Analyysi: Omistajaohjausministeri sai lähteä, mutta se ei vielä rauhoita kuplivaa eduskuntaa
 Posti-kiista sai uuden uhrin: Näin politiikan perjantai eteni Postin vastaiskusta Paateron eroon
 Oppositio vaatii pääministeri Antti Rinteen eroa, kokoomuksen Petteri Orpo: "Omia virheitä paikataan sillä, että uhrataan yksi SDP:n ministeri"

Näin ministeri Paateron kujanjuoksu Postin kanssa päättyi eroon – Lue tästä käänteet


Summary: Välikohtaus on tapahtunut Haagin pääostoskadulla. Tekijä on ilmeisesti karkuteillä.

Useita henkilöitä on loukkaantunut puukotuksessa pääostoskadulla rannikkokaupunki Haagissa, kertoo Hollannin poliisi.
 Uutistoimisto Reuters kertoo poliisin vahvistaneen, että ainakin kolme on loukkaantunut välikohtauksessa.
 Puukotus on tapahtunut perjantai-iltana Grote Markstraat -nimisellä pääkadulla, jossa oli paljon ihmisiä tekemässä Black Friday -ostoksia. Puukotuksen  kerrotaan tapahtuneen  Hudson's Bay -nimisen ostoskeskuksen lähistöllä.
 Pelastushenkilökuntaa on paikan päällä, kertoo poliisi tviitissään. Toistaiseksi ei tiedetä, miten vakavia vammoja loukkaantuneilla on.
 Sosiaalisessa mediassa on jo jaettu kuvia ja videoita tapahtumapaikalta. Kuvissa näkyy paljon ihmisiä ja pelastushenkilökuntaa. Tavaratalon edessä on alue, joka on rajattu poliisin nauhalla.
 Tekijä karkuteillä
 Mediatietojen mukaan epäilty tekijä on karkuteillä, ja hän on 45–50-vuotias mies.
 Uutistoimisto Reuters kertoo poliisin käyttäneen miehestä hollanninkielistä sanaa, joka usein viittää pohjoisafrikkalaisiin sukujuuriin. Poliisi on sanonut, että miehellä on tumma tukka ja hän on pukeutunut hartiahuiviin ja harmaaseen verryttelypukuun.
 Poliisin tiedottaja  Marije Kuiper  on sanonut uutistoimisto AP:lle, ettei toistaiseksi ole tiedossa, liittyykö välikohtaus terrorismiin.
 Hollannin yleisradion tavoittamien lähteiden mukaan terroristisesta motiivista ei ole viitteitä, uutistoimisto Reuters kertoo.
 Uutinen päivittyy.

Useita henkilöitä loukkaantunut puukotuksessa Haagissa Hollannissa – tekijää etsitään


Summary: Poliisi selvittää tilannetta. Alkutietojen mukaan tapaukseen liittyy riita noin 20 henkilön kesken.

Tukholmassa Kistan kaupunginosassa sijaitsevasta ostoskeskuksesta on tehty ilmoitus ampumatapauksesta. Tapauksesta kertovat esimerkiksi  SVT  ja  Aftonbladet.
 Poliisi on saanut  hälytyksen  mahdollisesta ammuskelusta paikallista aikaa kello 17.34 ja kertoo verkkosivuillaan selvittävänsä parhaillaan asiaa. Poliisi on paikalla usean partion voimin selvittämässä tilannetta.
 Alkutietojen mukaan kauppakeskuksessa on ollut riitaa noin 20 henkilön kesken ja esimerkiksi lasia on mennyt rikki.
 Aftonbladetin tietojen mukaan yhtä henkilöä on ammuttu jalkaan ravintolassa. Ihmisten kerrotaan paenneen paikalta paniikissa.
 Uutinen päivittyy.

Poliisi on saanut hälytyksen ammuskelusta tukholmalaisessa ostoskeskuksessa – paikalla useita partioita


Yhdysvaltain New Orleansissa on ammuttu kymmentä ihmistä, kertoo  NBC .
 Uutinen päivittyy.

Kymmentä ihmistä ammuttu New Orleansissa


Summary: Vihreät ja keskusta ovat pyytäneet pääministeriltä selvitystä Posti-kiistan vaiheista.

Hallitus kokoontuu pääministeri  Antti Rinteen  (sd.) johdolla puimaan Posti-sotkua sunnuntai-iltana klo 20.30. Tarkka paikka ei ole toistaiseksi tiedossa.
 Kokoomus, kristillisdemokraatit ja nyt-liike tekivät perjantaina Posti-asiasta välikysymyksen, jota käsitellään eduskunnassa tiistaina ja josta äänestetään keskiviikkona. Sitä ennen Rinteen on selvitettävä hallituskumppaneilleen kiistan tapahtumat.
 Hallituskumppaneista vihreät ja keskusta ovat pyytäneet selvitystä.
 Aiheesta aiemmin:   Mitä Posti-sotkussa tapahtuu seuraavaksi? Kokosimme Rinteen hallituksen seuraavat askeleet ennen tiistain välikysymystä

Hallitus kokoontuu puimaan Posti-sotkua klo 20.30


Summary: Kaatopaikoilla ammutaan lintuja erikoisluvan turvin. Pitkän linjan lintuharrastaja ihmettelee ampumisen syytä.

Marraskuista pakkaspäivää valaisee harvinainen auringonpaiste. Kirpeä ilma nipistelee iholla, maa on kuurassa.
 Lappeenrannan Joutsenossa Kukkuroinmäen jätteenkäsittelykeskuksen porteista pääsee ajamaan sisään vaa’an kautta. Alueen sisällä on useita pienempiä pisteitä, joissa käsitellään erilaista romua ja roskaa.
 Alueen perällä kohoaa penkka, joka on hyödyntämättä jäävän jätteen loppusijoituskohde. Penkalla ei haise. Missään ei vilistä rottia tai näy lintuparvia.
 – Täällä on enää pääosin pvc-muovia, lasikuituvillaa ja kiviainesperäistä jätettä poikkeusluvalla, sillä niitä ei voi kierrättää, kertoo aluejohtaja  SamiHuotari  Etelä-Karjalan jätehuollosta.
 Kymmenisen vuotta sitten kaatopaikan yleisilme oli erilainen. Silloin kaikki kuivajäte ja lajittelematon biojäte päätyivät penkalle. Kasassa oli paljon syötävää, mikä houkutteli paikalle runsaasti lintuja ja muita eläimiä.
 Vuonna 2013 kuivajätettä alettiin käyttää energiantuotannossa. Myös muut jätteisiin liittyvät lajitteluketjut ja innovaatiot kehittyivät. Niinpä eläinten määrä kaatopaikalla lähti laskuun.
 – 2016 tuli lainsäädäntömuutos, orgaanisen jätteen kaatopaikkakielto. Sen jälkeen jäte on niin eri näköistä, että ei täällä ole mitään syötävää eläimille, Huotari kertoo.
 Nykyinen jätteen käsittelykeskus ei muistuta vanhaa kaatopaikkaa. Jokaisella jätelajilla on omat paikkansa, ja jätettä käsitellään halleissa, jolloin linnut eivät pääse apajille. Mikko Savolainen / Yle
 Lintuja ammutaan poikkeusluvalla
 Vaikka käsittelykeskus ei enää tuota samalla tavalla ravintoa eläimille, ei niistä ole päästy kokonaan eroon. Kevät tuo Kukkuroinmäelle tuhansia lintuja.
 Suurin osa niistä on lokkeja ja varislintuja.
 Keväisin koittaa myös lintujen pesimäaika, jolloin rauhoittamattomia lintuja ei saisi ampua. Etelä-Karjalan jätehuolto on kuitenkin hakenut Suomen riistakeskukselta erikoislupaa, jonka turvin lintuja voi ampua. Toukokuusta heinäkuun alkuun linnuilla on kuitenkin pesimärauha. Pesimärauhan ajat vaihtelevat lajeittain.
 Vuonna 2018 lokkeja ja varislintuja ammuttiin koko vuoden aikana yhteensä noin tuhat.
 Riistakeskuksen myöntämää poikkeuslupaa on haettu terveyssyistä. Lintujen mukana kulkee bakteereita ja viruksia, jotka saattavat levitä ulosteen mukana
 – Kannan vähentäminen on se, mitä yritetään. Mutta vaikea sanoa, ovatko ne vähentyneet. Silmämääräisesti näyttää siltä, että vakiomäärä lintuja täällä pyörii, sanoo käyttöpäällikkö  OssiHuovinen  Etelä-Karjalan jätehuollosta.
 Harrastajat kritisoivat
 Etelä-Karjalan jätehuollon saama poikkeuslupa ei ole Suomessa poikkeuksellinen, mutta toisaalta ei myöskään erityisen yleinen. Lupia on myönnetty noin kymmenelle eri kaatopaikalle.
 – Luvitettujen kaatopaikkojen määrä on ollut laskusuunnassa. Poikkeuslupien ajallinen kesto vaihtelee 1–5 vuoden välillä ja ilmoitusmenettelyä koskevat päätökset ovat voimassa toistaiseksi, riistapäällikkö VisaEronen  Suomen riistakeskuksesta kertoo.
 Lintuharrastajia lintujen ampuminen keväällä ja kesällä rasittaa. Lokkeja koko ikänsä tutkinut ja lokeista väitöskirjaa tekevä  Risto Juvaste  on tuohtunut siitä, että pesimäaikaa ei kunnioiteta.
 – Ongelma on siinä, kun heinäkuussa ammutaan aikuisia lintuja, joiden poikaset ovat vielä lentokyvyttömiä. Ne jäävät pesään kitumaan ja kuolemaan, Juvaste sanoo.
 Penkalle eli yhteen lajittelemattomaan kasaan päätyvät enää ne ainekset joita ei toistaiseksi voi uudelleen käyttää missään.  Mikko Savolainen / Yle
 Erityisesti harrastajat harmittelevat syytä, jolla poikkeuslupa on myönnetty.
 – Jos yhtenä päivänä ammutaan 30 lintua, siitä ei ole mitään hyötyä. Jos olisi vaikka lintuinfluenssaepidemia, niin silloinhan se olisi perusteltu. Mutta nyt ammutaan muuhun tarkoitukseen, ja se on huolestuttavaa.
 Ruokaviraston mukaan lintuinfluenssatapauksia on todettu Suomessa Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa kaikkiaan parisenkymmentä. Korkeapatogeenistä lintuinfluenssaa ovat kantaneet pääosin merikotkat. Korkeapatogeeninen muoto aiheuttaa korkeaa kuolleisuutta siipikarjalajeissa. Suomessa ihminen ei ole saanut tartuntaa linnuista.
 Lintuihin liittyvät terveysriskit
 Juvaste pitää lokkien aiheuttamia terveysriskejä liioiteltuina. Tutkija väittää, että terve ihminen voi vaikka syödä hatullisen lokin ulostetta sairastumatta.
 – On ihan naurettavaa, että lokeista olisi jotain todellista haittaa. Yhtä lailla varpuset voivat tartuttaa esimerkiksi salmonellaa, Juvaste sanoo.
 Ruokaviraston mukaan nisäkkäät, linnut ja matelijat voivat toimia oireettomina salmonellabakteerin kantajina. Tuotantoeläimet voivat saada tartunnan saastuneesta rehusta tai juomavedestä.
 Salmonella on yksi yleisimmistä ruokamyrkytysten aiheuttajista maailmassa. Suomi, Ruotsi ja Norja ovat poikkeus, sillä salmonellaa tavataan Pohjoismaissa huomattavasti harvemmin kuin muualla maailmalla. Suomessa salmonellavalvonta on pitänyt huolen siitä, että salmonellaa esiintyy kansainvälisessä vertailussa hyvin vähän.
 Käyttöpäällikkö Huovinen muistuttaa, että vaikka linnut viihtyvät kaatopaikalla, ne eivät asu siellä, vaan siirtyvät muihin lähialueen houkutteleviin paikkoihin.
 – Sanotaan, että vaikka viisikymmentä tai sata naakkaa istuu avonavetan orsilla ja paskoo siihen, niin jokainen voi miettiä, onko se sitten kiva lehmillekään tai mitä se voi aiheuttaa. Tuleeko sieltä tautiriskejä tai muita, Huovinen sanoo.
 Kukkuroinmäen kaatopaikka sijaitsee noin 17 kilometrin päässä Lappeenrannan keskustasta.  Mikko Savolainen / Yle
 Noutokoirakoulutusta
 Risto Juvaste kritisoi myös sitä, että kaatopaikalla ammuttuja lintuja jatkohyödynnetään noutajakoirien koulutuksessa. Ossi Huovinen vahvistaa väitteen.
 – Kaikki linnut kerätään, mitä löytyy. Ne haudataan maahan tai poltetaan. Hyviä yksilöitä voi mennä noutajakoirayhdistykselle pakastimen kautta, Huovinen sanoo.
 Lintujen ampuminen ajoitetaan viikonloppuna aukioloaikojen ulkopuolelle. Tautiriskin lisäksi ampumisella pyritään vähentämään myös muita lintujen aiheuttamia ongelmia.
 – Suurin haitta on lähialueen maanviljelijöille. Nokitaan pyöröpaalit rikki, Huovinen sanoo.
 Kaatopaikkojen lintumääriä lasketaan ja tutkitaan säännöllisesti. Ulkopuolelta palkattu lintutieteilijä tekee lintulaskentaa keväästä pitkälle syksyyn. Lintulaskennoissa on selvinnyt myös, että lajittelukeskuksessa vierailee välillä myös harvinaisia rauhoitettuja lintulajeja.
 Sekin huolettaa lokkitutkijaa. Kun lintuja ammutaan, on riski, että lintua ei tunnista oikein.
 Huovinen vakuuttaa, että lintuja ei ammuta, jos varmaa tunnistamista ei tapahdu.
 – Kaikki ampujat ovat metsästäjiä. Silloin kun ei tunne, mistä linnusta on kyse, niin sitten ei ammuta. Varikset, harakat ja naakat ovat hyvin selkeitä. Lokit on määritetty poikkeusluvissa, että vain aikuisia yksilöitä voi ampua.

Tuhat lintua ammutaan joka vuosi kaatopaikalla – lintuharrastaja: "On naurettavaa, että lokeista olisi jotain todellista haittaa"


Summary: Aiemmin tällä viikolla Trump suunnitteli Meksikon huumekartellien määrittelyä terroristiryhmiksi.

Meksikossa poliisin ja huumerikollisiksi epäiltyjen välisessä ampumisessa on kuollut ainakin 14 ihmistä, kertovat maan viranomaiset. Yhteenotto tapahtui Villa Uniónin kaupungissa noin 60 kilometrin päästä Yhdysvaltain rajasta.
 Ampuminen alkoi, kun poliisit huomasivat kaupungilla useita ajoneuvoja, joissa oli raskaasti aseistautuneita matkustajia.
 Coahuilan osavaltion kuvernöörin  Miguel Ángel Riquelmen  mukaan kuolonuhreista neljä oli poliiseja ja seitsemän rikollisiksi epäiltyjä. Lisäksi kolme tunnistamatonta ruumista on löytynyt tapahtumapaikan läheltä. Useita poliiseja haavoittui, ja maan hallinnon edustajat kertovat monien ihmisten, myös yhden lapsen, olevan kateissa.
 Paikallisviranomaiset ovat kertoneet takavarikoineensa 12 ajoneuvoa, aseita ja ammuksia.
 Riquelmen virallisella Facebook-sivulla jaetussa videossa näkyy tulituksessa vaurioitunut pormestarin toimisto. Sosiaalisessa mediassa on levinnyt myös kuvia yhteenoton jälkeisestä kaaoksesta.
 Trump haluaa taistella huumekartelleja vastaan
 Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  kertoi aiemmin tällä viikolla aikovansa määritellä meksikolaiset huumekartellit terroristiryhmiksi. Presidentti on puhunut kartelleista tiukkaan sävyyn sen jälkeen kun yhden kartellin on epäilty olleen vastuussa Pohjois-Meksikossa tapahtuneesta yhdeksän yhdysvaltalaismormonin surmasta marraskuun alussa.
 Trump on luvannut auttaa Meksikoa taistelemaan huumekartelleja vastaan, ja maat ovatkin tehneet läheistä yhteistyötä jengien vastustamisessa. Trumpin suunnitelmien julkitulon jälkeen Meksikon presidentti  Andrés Manuel López Obrador  kuitenkin varoitti, ettei hän aio sallia Yhdysvaltojen aseellisia operaatioita Meksikoon.

Ainakin 14 kuoli poliisin ja huumerikollisiksi epäiltyjen yhteenotossa Meksikossa


Summary: Luomutuottajien huolena on, ettei heille riitä rahaa EU:n uudistuksessa.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Suomi on aktiivisesti vaikuttanut EU:n tulevan maatalouspolitiikan ilmasto- ja ympäristölinjausten lievennyksiin.
 Suomi on EU:n puheenjohtajana ollut kokousasiakirjojen mukaan esittämässä unionin maataloustukiin muutoksia, joilla muun muassa lievennettäisiin maatalouden päästöjen kytkemistä unionin ilmastotavoitteisiin.
 Esitykset ovat vastoin komission esittämiä ajatuksia siitä, että unionin maataloustuista melkein puolet käytettäisiin 2020-luvulla ilmastotalkoisiin.
 EU:n seitsemän vuoden maatalousohjelmasta käytävät neuvottelut eivät tule yllätyksenä maatalouspolitiikan asiantuntijalle, professori  Jyrki Niemelle  Luonnonvarakeskuksesta.
 – Vaarana on se, että yksikään EU-maa ei ole korottamassa merkittävästi omaan kunnianhimon tasoa. Kyllä tässä halutaan päästä mahdollisimman vähäisillä ympäristönormeilla eteenpäin.
 Neuvotteluista puuttuu ympäristökunnianhimo
 Maatalouden yhteisistä uuden tukikauden tavoitteista ollaan päästy sopuun. Näitä ovat muun muassa viljelijöiden tulotasosta huolehtimisen lisäksi ilmastonmuutoksen hillintä ja luonnon monimuotoisuuden edistäminen.
 Siitä miten tavoitteisiin lopulta päästään, väännetään parhaillaan tiuhaan kättä jäsenmaiden, komission ja vielä vähän myöhemmin EU:n parlamentin kanssa. Viime metreillä olevalla EU:n monivuotisella budjetilla on myös iso vaikutus, kun yli kolmannes yli 150 miljardin rahoista käytetään maatalouteen.
 Uudella tukikaudella jäsenmaille annetaan enemmän vapauksia toteuttaa yleisiä tavoitteita. Toisaalta ohjelma pakottaa nykyistä selvemmin tulotuen vastineeksi viljelijöitä pitämään peltoja muun muassa kasvipeitteisenä myös kasvukauden ulkopuolella.
 Professori Niemen mukaan neuvotteluja ja mahdollista lopputulosta leimaa jäsenmaiden laaja haluttomuus lähteä kisaamaan Euroopan ekologisemman ja puhtaimman maatalousmaan tittelistä.
 Monta tavoitetta pitäisi ratkaista samaan aikaan
 Lähes 30 jäsenmaan joukossa Suomi  neuvottelee  tutuilla tavoilla. Suomi korostaa jäsenmaan vapautta päättää lähes nykyisen kaltaisen politiikan jatkosta.
 Lisäpanoksen neuvotteluihin tuo se, että suomalaisten maatilojen kannattavuus ei ole parantunut viime vuosina ja tuista pitäisi saada aikaan mahdollisimman laaja maaseudun tukiohjelma.
 Suomen tavoitteena on saada neuvotteluista ulos yksi prosenttiluku sille, kuinka paljon euroja on jatkossa ympäristöpanostusta. Suomi varmistaisi tällä muun muassa sen, että päätökset rahan kohteista voidaan päättää vapaammin Suomessa.
 – Poliittinen realismi iskee, kun samalla ollaan huolissaan maatalouden kannattavuus- ja tulokehityksestä. Nämä nousevat korkeammalle, kuin ilmasto- ja ympäristöasiat, Niemi kiteyttää useiden kansallisten tavoitteiden yhtäaikaisen toteuttamisen vaikeuden.
 Maatalous tarvitsee satoja miljoonia euroja lisää veronmaksajilta
 Suomi joutuu myös laittamaan ajamansa linjan mukaisesti lisää rahaa maatalouden tukemiseen omasta budjetista. Suomi on ajanut tavoitetta, jossa EU säätelee mahdollisimman vähän tai ei laisinkaan uusia tehokkaampia ilmastotoimia suoraan EU:n budjetista.
 Suomi ei halua käyttää suoria, täysin unionin rahoittamia tulotukia ilmastotalkoissa esimerkiksi turvepeltojen haittojen vähentämiseen tai luomutuotantoon. Tukia ollaan jakamassa ainakin perusesitystä enemmän muun muassa nuorille viljelijöille.
 Kyse on arviolta noin miljardista eurosta puhdasta EU-rahaa. Suomi haluaa siirtää uuden niin sanotun ekojärjestelmän miljardin osaksi laajaa, pitkälti kansallisesti rahoitettavaa maaseutuohjelmaa.
 Suomen maatalouden ja maaseudun saama rahoitus EU:n yhteisen maatalouspolitiikan, CAP:n kautta Mikko Airikka / Yle
 Toisin kuin suorien tukien osalta, EU:ssa ollaan leikkaamassa sadoilla miljoonilla euroilla tukitoimista, joita Suomi haluaa myös jatkossa käyttää. Pääministeri Rinteen hallitus on  hallitusohjelman  mukaan sitoutunut turvaamaan tukien nykyisen tason.
 Kyse on maaseutuohjelman ympäristökorvausten osalta satojen miljoonien lisälaskusta suomalaisille vuodesta 2021 alkaen. Muun muassa EU-budjetin loppusumma vaikuttaa lopulta siihen, kuinka paljon EU rahoittaa maaseudun kehittämisohjelmaa. Sen jälkeen selviää Suomen lisärahoituksen määrä.
 – Hallitus on erittäin sitoutunut ympäristötavoitteisiin. Suomessa nähdään suurempana uhka se, että lähdemme pilkkomaan järjestelmää viljelijälle monimutkaisemmaksi kuin se, että joudutaan laittamaan vähän enemmän paukkuja rahoitukseen, sanoo ylitarkastaja  Anna Schulman  maa- ja metsätalousministeriöstä.
 Ilmastotavoite vaatii merkittäviä muutoksia maatalouteen
 Maatalousprofessori Niemi ei ole vakuuttunut Suomen valitsemasta linjasta.
 Vielä voimassa olevalla tukikaudella erilaisten vesiensuojelutoimenpiteiden lisäksi tavoitteena on ollut myös vähentää maatalouden ilmastopäästöjä. Päästövähennykset ovat kuitenkin seurantojen mukaan jääneet saavuttamatta niin Suomessa kuin muualla Euroopassa.
 Suomen hallitus on linjannut kunnianhimoisesta tavoitteesta pyrkiä vähentämään päästöt sille tasolle, kuin nielut vuonna 2035. Tasaisen tahdin taulukolla tavoite vaatii tällä hetkellä useiden prosenttien leikkauksia vuosittain, jotta Suomi saavuttaa hiilineutraalisuuden.
 Maatalousperäiset päästöt vastaavat vähintään viidennestä Suomen kokonaispäästöistä.
 – Jos tavoitetta oikeasti halutaan, se tarkoittaa sitä, että kunnianhimon tasoa pitää nostaa ja ilmastopuolen vaatimuksia pitäisi merkittävästi tiukentaa. Jos mennään lähes nykyisenlaisella ohjelmalla, tavoitteita ei missään nimessä saavuteta, arvioi Niemi ykskantaan.
 Turvepeltojen käyttö on suurin yksittäinen ilmastopäästöjen lähde maataloudessa.  Lucas Holm
 Kunnianhimon nosto tarkoittaisi muun muassa sitä, että osa turvepelloista pitäisi saada pois lannanlevitys- ja maatalouskäytöstä. Hiilensidontaan pitäisi saada laajalti käyttöön muun muassa  kerääjäkasveja .
 Suomi voisi erottua muista ekologisella viljelyllä
 Suomen kannattaisi professori Niemen mukaan miettiä vakavasti, pitäisikö suomalainen ruoantuotanto suunnata ilmasto- ja ympäristöystävälliseen suuntaan ja erottua muista EU-maista.
 – Mahdollisuus siihen on nyt olemassa, ja ekologinen suunta voisi pitkällä tähtäimellä olla hyvä satsaus. Myös iso osa kuluttajista on valmiita maksamaan enemmän näistä tuotteista.
 Niemi penää koko suomalaisen maatalouden muutosta.
 Etenkin luomutuottajat ovat olleet huolissaan siitä, riittääkö raha jatkossa enää maaseutuohjelman kautta erityiseen luomutukeen. Luomun tukeminen on jatkossa enemmän kiinni siitä, miten jäsenmaat siihen suhtautuvat ja rahat siihen riittävät.
 Luomuviljelyn jatko epävarma
 Suomalaiset luomutuottajat haluaisivat tukea suoraan uuden ekojärjestelmän kautta. Suomi aikoo myös jatkossa rahoittaa luomua maaseutuohjelman kautta.
 – Kysymys on siitä, että keskustelusta halutaan sulkea ulos vaihtoehtoja, joissa viljelijälle voitaisiin maksaa hyvistä ympäristöteoista kannustinta. Tuet halutaan pitää vain kustannusperusteisina, jotta ne eivät houkuttelisi viljelijöitä, harmittelee asiamies  Reijo Käki  Yhdistyneistä luomutuottajista.
 Ylitarkastaja Anna Schulman pitää epätodennäköisenä, ettei luomulle löydy rahoitusta. Luomuala on kasvanut ja luomuohjelmaa ollaan päivittämässä.
 – Siinä vaiheessa, kun koko kokonaisuus lyödään lukkoon, siinä vaiheessa lyödään lukkoon myös rahat, jotka luomuun olisi käytettävissä, Schulman tarkentaa ja viittaa viime kädessä eduskunnalta tulevaan maaseutuohjelman rahoitukseen.
 Suomi ja maatalousministeri Jari Lappä (kesk.) ovat puhuneet muun muassa luomun viennin lisäämisestä.  F. Boillot / AOP
 Näillä näkymin näyttää siltä, että ensi vuosikymmenen maatalouspaketista tehdään päätökset keväällä. Tämän jälkeen Suomi valmistelee komissiolle oman esityksen yhteisten tavoitteiden toteuttamiseksi. Eduskunta tekee rahoituspäätöksen sen jälkeen.
 Komissio vaatii, että Suomen suosimassa maaseutuohjelmassa 30 prosenttia rahoista käytetään ympäristötoimiin.
 Maatalouspolitiikalta puuttuu tarkat tavoitteet
 Saksalaisen, suomalaista Luonnonvarakeskusta vastaavan Thünen instituutin tutkija  Nic Lampkinin  mukaan luomun kohtalo on vielä EU:ssa epäselvä, mutta sen tukemiseen löytyy vahvat ilmastoperusteet.
 – Tutkimustemme mukaan luomu on yksi tehokkaimmista tavoista vähentää hehtaarikohtaisia hiilidioksidipäästöjä.
 Lampikin pitää uusia maatalouspolitiikan tavoitteita hyvinä. Hän jää kuitenkin kaipaamaan esityksistä tarkemmin mitattavia vähennystavoitteita.
 Lisäksi Lampkin toivoo, että EU:ssa päästään eroon yleisestä ajattelusta, jossa jäsenmaat valmistelevat liian löysiä ilmasto- ja ympäristötoimia sen takia, että varmistetaan mahdollisimman laaja viljelijöiden osallistuminen.
 Lue myös:
 Euroopan maatalouden ilmastopäästöt kasvussa, Suomi perää silti vapaaehtoisuutta ympäristötoimiin – Leppä: "Jäsenmaille enemmän liikkumavaraa"
 Tätä menoa Suomen toinen iso ilmastonielu on toiveajattelua – Pelloista karkaa ilmaa lämmittävää hiiltä kuin autoista
 Suomen EU-puheenjohtajuuden isoin hanke tasapainoilee köyhien ja rikkaiden maiden välillä, ja kummatkin ovat tyytymättömiä

Ilmastokunnianhimo on kadoksissa isossa maatalousuudistuksessa  – Suomi ajaa löysää ympäristölinjaa


Summary: Mitä yksinhuoltajan vähävaraisuus tarkoittaa, pohtii psykoterapeutti Heli Vaaranen kolumnissaan.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Kirjoitan sinulle, joka huollat lastasi yksin. Sinulle, joka elätät lastasi yhdellä palkalla.
 Kunta maksaa sinulle elatustukea, joka hädin tuskin riittää kenkäpariin. Kirjoitan sinulle, jolla ei ole rinnallaan tai missään muuallakaan toista vanhempaa, johon tukeutua.
 Sinä olet timantti.
 Joka aamu kun heräät, elämälläsi on kallisarvoinen merkitys: että te perheenä peittoaisitte eriarvoisuuden.
 Kokemuksesi ainoana vanhempana  ovat olleet kovia, mutta ne ovat vain vahvistaneet parhaita ominaisuuksiasi. Sinä kieltäydyt mistä vain ja teet lapsesi eteen mitä vain. Sinusta näkee, että kun täytyy jaksaa, niin jaksat. Pyyhit kyyneleet, viet lääkäriin, paimennat hampaiden oikomiset ja hoidat sairaudet. Vahdit läksyt ja nukkumaanmenot.
 Yksin jääminen ja kovat kokemuksesi ovat puristaneet sinusta timantin, jota ei riko mikään. Valvot talouden, asumisen, ruoan ja vaatteet, hommaat koulutarvikkeet ja urheiluvälineet. Kun lapsi tarvitsee jotakin, mitä kaverilla on, selität ettei ole rahaa, mutta sanot sen samaan sävyyn kuin että “tänään sataa”, jotta lapsi ei huolestuisi.
 Kun menet ostoksille, rahattomuus näkyy sinussa. Myyjän katse pyyhkäisee sormuksetonta kättäsi ja hän vie sinut halpojen tavaroiden hyllylle. Häpeät, valikoit mitä voit ja lähdet.
 Teet parhaasi, vaikka tiedät ettei se riitä. Yksi ei voi korvata kahta, mutta ehkä hyvä yritys palkitaan, ajattelet. Tarvitessa lainaat rahaa, pyydät sukulaisilta tai sosiaalitoimelta, häpeät ja jatkat elämää.
 Mutta mitä yksinhuoltajan vähävaraisuus oikein tarkoittaa?  Tilastokeskuksen mukaan yhden aikuisen ja yhden lapsen kotitalouksien mediaanitulot ovat 19 000 euroa vuodessa. Jos yhdellä vanhemmalla on kaksi lasta, mediaanitulot ovat 18 000 euroa.
 Vertailun vuoksi: kahden vanhemman ja yhden lapsen taloudessa mediaanitulot ovat 28 900 euroa vuodessa. Jos kahdella vanhemmalla on kaksi lasta, mediaanitulot ovat 27 000 euroa vuodessa.
 Yksinhuoltaja, olet timantti ja lapsi rinnallasi on toinen , kasvava timantti. Koet onnen tunteita ja ihailet lastasi, jonka taloudellinen asema on todennäköisesti muita heikompi. Tuet hänen taipumuksiaan minkä pystyt, vaikka koko maailma hokisi, miten surkeassa tilanteessa lapsesi elää. Joka aamu kun heräät, elämälläsi on kallisarvoinen merkitys: että te perheenä peittoaisitte eriarvoisuuden.
 Sinulla on läheinen suhde lapseesi, läheisempi kuin mitä se olisi jos aikuisia olisi kaksi oman parisuhteensa kiemuroissa. Sinä voit suojella lastasi riidoilta, epäsovulta ja ahdistavalta ilmapiiriltä. Teillä on yhden vanhemmat arvot ja ihanteet, satukirjat ja todellisuus. Se tekee elämästä selkeää.
 Saatat olla yksinäinen , sillä sinulla ei ole seuraa toisesta aikuisesta, mutta työnnät yksinäisyyden taka-alalle. Sinun on kestettävä vaikeuksia ja hyväksyttävä se tosiasia, että toista auttavaa käsiparia tai lompakkoa ei ole. Vaikeissa tilanteissa olette keskenänne. Ei ole muita.
 Yksinhuoltajaperhe saa tuloja yli 2000 euroa vähemmän vuoden jokaisena kuukautena. Laskelma sisältää palkat, asumistuet, päivärahat, opintorahat jne. ja ottaa huomioon maksetut verot.
 Huomattakoon, että mediaanitulo tarkoittaa, että puolet yksinhuoltajista saa tuloja mediaania vähemmän, ja monilla ei ole palkkatuloja lainkaan.
 Joillekin vähävaraisuuden kokeneille muisto on katkera ja lähtemätön. Toiset pelastaa välittäminen, huumori ja se, että pienistä asioista osataan iloita – ominaisuus, joka säilyy läpi elämän.
 Kun sinua vastaan kävelee väsynyt yksinhuoltaja , älä tuomitse häntä. Koeta nähdä hänet ihmisenä, eikä vain yksinhuoltajana. Avaa ovi, nosta väsyneistä käsistä pudonnut ostoskassi. Ojenna käsi, jos lapsi on kaatumaisillaan.
 Usein riittää vain ystävällinen sana tai auttava ele oikealla hetkellä, ja hädässä oleva pärjää taas eteenpäin. Timantti tarvitsee vain hitusen valoa, vain muutaman säteen, ja se loistaa taas.
 Heli Vaaranen
 Kirjoittaja on valtiotieteen tohtori, sosiaalitieteilijä ja psykoterapeutti. Hän työskentelee Väestöliitossa johtavana asiantuntijana.
 Aiheesta voi keskustella sunnuntaina 01.12. klo 17.00 asti
 Lue myös
 Heli Vaarasen kolumni: Mitä jos jättäisit tänä jouluna joulunäytelmän näyttelemättä?
 Heli Vaarasen kolumni: Haluatko pitkän parisuhteen? Tässä pelastusoperaation ABC

Heli Vaarasen kolumni: Yksinhuoltaja, sinä olet timantti


Summary: Tänä vuonna Suomeen ilmestyi kuusi sähköpotkulautayhtiötä. Puolet niistä aikoo jatkaa myös talvella.

Sähköpotkulaudat, tuttavallisemmin skuutit, ilmestyivät kuin tyhjästä kalifornialaisen Santa Monican kaduille syyskuussa 2017. Sen jälkeen ne valtasivat maailman suuret ja vähän pienemmätkin kaupungit.
 Skuuteilla on miljoonia käyttäjiä – ja kosolti vihamiehiä.
 Ilmiön syntysijoilla Yhdysvalloissa sähköpotkulautoja kohtaan tunnetaan suoranaista raivoa. Niitä sotketaan, tönitään kumoon ja upotetaan järviin. Yli sata tuhatta Instagramin käyttäjää seuraa tiliä, joka on pyhitetty sähköskuuttien kaltoinkohtelulle (kts. alla).
 Toiselle tilille kootaan materiaalia, joka todistaa skuuttien  vastuuttomista käyttäjistä .
 Tänä vuonna skuutit ovat herättäneet närkästystä ympäri Eurooppaa: Tanskassa poliisi pysäytti kymmeniä  tankojuoppoja , Britanniassa haaviin jäi mies, joka katkoi laitteiden  jarrukaapeleita  ja Saksassa ihmeteltiin skuuttailijaa, joka oli lähtenyt  moottoritielle .
 Suomessa jo  sadat potkulautailijat  ovat lehtitietojen mukaan joutuneet onnettomuuksiin.
 Kulkuväylille jätetyt potkulaudat ovat epäsiistin näköisiä ja vaarallisia jalankulkijoille.
 Visionäärien mukaan sähköpotkulaudat ovat ratkaisu kaupunkien ruuhkiin ja ilmastopäästöihin. Ympäristöystävällisyyden kanssa on kuitenkin vähän niin ja näin, jos laitteen elinikä jää  kuukauteen  tai  pariin , kuten yhdysvaltalaismedioissa väitetään.
 Skuuteilla on imago-ongelma.
 Tilastokeskus  lainaa  tutkimuksia, joiden mukaan sähköpotkulaudat tuottivat enemmän kasvihuonepäästöjä kuin ne kulkumuodot, joita niillä halutaan korvata.  HSL:n potkulautakokeilun  yhteenvedossa taas todetaan, että laitteiden käyttö ei vähentänyt autoilua läheskään niin paljon kuin kävelyä ja pyöräilyä.
 Potkulautailunhan piti olla hauskaa ja hyväksi luonnolle.
 Miten tässä oikein näin kävi?
 "Puolet matkoista korvaa autoilua"
 Lawrence Leuschnerin mukaan skuutteihin totutaan muutaman kuukauden, kenties vuoden, kuluessa. "Kaupunkien kaduille ilmestyneitä autojakin kutsuttiin ensin tappajakoneiksi." Tiina Jutila / Yle
 – Meidän tutkimustemme mukaan noin puolet matkoista korvaa kävelyä, polkupyörää tai julkista liikennettä. Toinen puoli korvaa yksityisautoja, takseja tai muita kyytipalveluja, saksalaisen Tier Mobilityn perustaja  Lawrence Leuschner  sanoo.
 Leuschner korostaa Ylen haastattelussa, että sähköskuutti todella ratkoo kaupunkiliikenteen ja ilmastonmuutoksen ongelmia – eivätkä puheet laitteiden lyhyistä elinkaarista pidä paikkaansa.
 – Skuuttiemme käyttöikä on 18–24 kuukautta. Ja jatkossa vielä enemmän, kun lähes kaikki osat ovat vaihdettavia.
 Laitteiden onnettomuusriskitkään eivät yhtiön laskelmien mukaan ole sitä luokkaa kuin mediaa lukemalla voisi kuvitella.
 – Kymmentä miljoonaa ajokertaa kohden on tapahtunut 250 onnettomuutta. Tämä suhde on itse asiassa hieman parempi kuin polkupyörillä.
 Slush-tapahtuman yhteydessä Tier julisti olevansa täysin hiilivapaa ensi tammikuusta lähtien. Yhtiö siirtyy vaihdettaviin akkuihin, käyttää sähköllä toimivaa kuljetuskalustoa ja lataa laitteisiin vihreää sähköä.
 Lautojen valmistuksesta syntyneet päästöt kompensoidaan.
 "Auto ei kuulu kaupunkiin"
 Tierin Leuschnerin mukaan liikennejärjestelmä on rikki, eikä syyllinen ole suinkaan skuutti vaan henkilöauto.
 – Henkilöautoja ei ole tarkoitettu kaupunkiliikenteeseen, hän sanoo.
 – Autoon mahtuu viisi matkustajaa, ja sillä pääsee 150–200 kilometriä tunnissa. Kaupungissa auto kuitenkin matelee 35 kilometrin tuntivauhtia ja kyydissä istuu keskimäärin 1,2 ihmistä.
 Autoille on annettu kaduilta monta kaistaa ja niiden paikoituskin vie älyttömästi tilaa. Yhteen parkkiruutuun mahtuu kymmenen sähköpotkulautaa.
 Tilanteessa ei ole järkeä, mutta siihen on totuttu.
 – Kun perustin yrityksen, halusin haastaa tämän periaatteen. Ja sähköskuutit ovat ensimmäinen työkalu.
 Aiemmin elektroniikan kierrätyksellä menestynyt Leuschner käynnisti yhtiökumppaninsa kanssa sähköpotkulautayhtiön viime vuonna Saksassa. Tänään yhtiöllä on yli 20 000 sähköpotkulautaa yhteensä 45 kaupungissa.
 Rahoitusta Tier on kerännyt yli 80 miljoonaa euroa. Suurimmat kilpailijat ovat keränneet vielä paljon enemmän. Sijoittajat uskovat, että syntymässä on miljardien eurojen bisnes.
 Ylen potkulautayhtiöiltä kokoamien tietojen mukaan skuuteilla on tänä vuonna tehty Suomessa jo yli kaksi ja puoli miljoonaa matkaa.
 Mikko Airikka / Yle
 Yllä olevassa kaaviossa on esitelty viisi Suomessa toimivaa sähköpotkulautayhtiötä. Jokainen pallo vastaa kymmentä tuhatta käyttökertaa.
 Erään suomalaisen skuuttipomon esittämän arvion mukaan keskimääräinen matka kestää noin kymmenen minuuttia, jolloin käyttäjä maksaisi siitä noin kolme euroa. Tällä laskukaavalla skuuttialan kokonaisliikevaihto Suomessa olisi 7,5 miljoonaa euroa.
 On hyvin mahdollista, että ensi vuonna luku on paljon suurempi, sillä Tier Mobility ja ruotsalainen Voi Technology ovat kasvattaneet kalustonsa määrää kesän mittaan voimakkaasti. Yhdysvaltalainen potkulautajätti LimeBike taas aloitti toimintansa vasta heinäkuussa.
 Kenties ensi vuonna skuuteilla liikutaan jo enemmän kuin  HSL:n kaupunkipyörillä . Niillä ajettiin tänä vuonna 3,7 miljoonaa matkaa Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla.
 Sähköpotkulautoja on ollut käytössä Helsingin lisäksi Tampereella ja Turussa.
 Edellä mainittujen yhtiöiden lisäksi Suomessa toimi viime kesänä vielä kuudeskin potkulautabrändi, jonka toiminta jäi vähälle huomiolle. Saksalaisen Daimlerin yrityskiihdyttämö toi kaduille Foat-lautoja, joiden ylläpidosta vastasi Ylen tietojen mukaan Vehon tytäryhtiö. Molemmat nimet on tähän asti yhdistetty lähinnä Mercedes-Benz-autoihin.
 Daimlerin yrityskiihdyttämön mukaan Helsinki valittiin, koska Suomi on maailman edistyksellisimpiä paikkoja liikennepalveluissa.
 Yksinäinen potkulautailija herättää marraskuussa huomiota. Vai johtuuko se siitä, että päässä on kypärä? Nella Nuora / Yle
 Tamperelaiset kärjessä
 Lawrence Leuschnerin mukaan suomalaiset ovat nopeita uuden teknologian omaksujia, kuten muutkin pohjoismaalaiset. Lisäksi täällä pidetään laitteista hyvää huolta.
 – Suomessa on vähemmän vandalismia kuin muissa Pohjoismaissa.
 Yksi kolmesta kaupungista on ollut saksalaisille erityinen ilon aihe.
 – Tampere oli 45 kaupunkimme joukossa yksi parhaista, jos lasketaan kuinka paljon ajoja kertyy yhdelle skuutille, Leuschner sanoo.
 Mutta miten käy talvella?
 Kolme suurinta yhtiötä ovat ilmoittanut jatkavansa toimintaansa Suomessa myös talvella. Tier ja Voi kehuvat olleensa kesäkuukausina kannattavia, mutta talvella tilanne on todennäköisesti toinen.
 Miksi ne haluavat jatkaa? Syy on yksinkertainen. Se, joka pitää lautansa liikkeessä ja näkyvillä, on kevään koittaessa paremmassa asemassa. Käyttäjiä on talvella ehkä vähemmän, mutta toisaalta he ovat todennäköisesti kaikkein sitoutuneimpia.
 Talvi on kuitenkin kovaa aikaa akkukäyttöisille laitteille.
 Suomalainen Hoop ja venäläinen Samocat ovat jo keränneet lautansa talteen. Ne perustelevat päätöstä vastuullisuudella.
 – Päätimme jo ajat sitten, että me emme operoi talvella. Emme ota turvallisuuden suhteen mitään riskejä, Hoopin toimitusjohtaja  Jerry Jalava  sanoo.
 Samocatin projektipäällikkö  Tuomas Korhonen  korostaa, että yhtiön ydinliiketoimintaa ei ole lautojen vuokraus vaan latausasemien toimittaminen. Viime kesänä yhtiö toimi yhteistyössä HSL:n kanssa Helsingin Vuosaaressa.
 Nyt Samocat hakee uusia kumppaneita.
 –Ajatuksena on, että ensi vuonna jatkaisimme keskeisemmällä paikalla, Korhonen sanoo.
 Tierin Leuschnerin mukaan alalla on odotettvissa ankaraa karsintaa ja yhdistymisiä. Merkkejä on jo nähty, esimerkiksi  Bird osti hiljattain Scootin  ja  Uber kertoi yhteistyöstään Limen  kanssa.
 Ongelmien ydin? "Uber-strategia"
 Jos skuuttien kaltaiset pienet sähkökulkineet ovat avain kaupunkiliikenteen ongelmiin, miksi ne herättävät lähes kaikkialla ärtymystä?
 Skuuttiyrittäjän Leuschnerin mukaan moka tehtiin Yhdysvalloissa, jossa alan ensimmäiset pelurit käynnistivät toimintansa.
 – Heillä oli uber-strategia, eli pyydetään anteeksi vasta sen jälkeen, kun markkinat on vallattu, hän sanoo.
 Potkulautayhtiöt ryhtyivät Uberin tavoin käyttämään itsenäisiä keikkatyöläisiä. Se oli Leuschnerin mukaan virhe.
 – Yhdysvaltalaisyhtiöt eivät halunneet itse nähdä laitteita tai huoltaa niitä. Keikkatyöläisillä ei ollut varaosia tai työkaluja. Ei ihme, jos laudan elinikä jäi kuukauteen ja ne jäivät roskaamaan jalkakäytäviä, Leuschner sanoo.
 Tier ostaa lataus- ja huoltopalvelut Suomessa alihankkijalta. Tierin kilpailijatkaan eivät käytä Suomessa Uberin mallin mukaista keikkatyövoimaa.
 Rangaistuksen pelko on viisauden alku
 Potkulautayhtiöiden markkinavalloitus on herättänyt vastareaktion. Eri puolella maailmaa yhtiöille asetetaan vaatimuksia, kieltoja ja rangaistuksia tilanteen rauhoittamiseksi.
 Pariisin mitta täyttyi, kun kaduilla oli 20 000 sähköpotkulautaa yli kymmeneltä eri yhtiöltä. Nyt kaupunki aikoo kilpailuttaa toimijat ja myöntää toimintaluvan vain muutamalle potkulautayhtiölle.
 Espanjassa kiellettiin pysäköinti  jalkakäytävillä . Uutta lainsäädäntöä valmistellaan muuallakin  Euroopassa  sekä  Yhdysvalloissa .
 Ainakin virallisesti kaikki sähköpotkulautayhtiöt kannattavat tänään järkevää sääntelyä ja rakentavaa keskustelua viranomaisten kanssa.
 – Jos halutaan, että uusi liikkumismuoto jää osaksi ihmisten arkea, tarvitaan tervettä sääntelyä, Limen maajohtaja  Mikael Uusivuori  sanoo.
 Samocatin Tuomas Korhonen uskoo, että jatkossa skuuttiyhtiöt eivät enää saa jättää lautojaan minne haluavat.
 – Toinen kesä tulee ylikuumentamaan tilanteen myös Helsingissä. Viimeistään kolmanteen kesään tultaessa kaikki kaupungit toteavat, että laudoille tarvitaan asemat, Korhonen ennustaa.
 Voi Technologysta kerrotaan Ylelle, että yhtiö on avoin sääntelylle ja yhtiö on toistaiseksi menestynyt varsin hyvin erilaisissa kilpailutuksissa.
 Sääntöihin uskoo myös Hoopin Jerry Jalava.
 – Lautavuokraajien määrää tullaan rajoittaamaan, kuten monessa yhdysvaltalaiskaupungissa ja esimerkiksi Pariisissa jo tehdään. Toinen vaihtoehto on, että rajoitetaan yksittäisten sähköpotkulautojen määrää.
 Keskusta yhä täynnä skuutteja, käyttäjiä ei juuri näy
 Sähköpotkulautoja Helsingin keskustassa. Nella Nuora / Yle
 Marraskuisessa Helsingissä ei juuri näy sähköpotkulautailijoita. Sähköpotkulautoja kuitenkin nököttää ydinkeskustassa niitä on kuitenkin lähes jokaisen talon nurkalla.
 Vanhan ylioppilastalon kyljessä on toistakymmentä skuuttia. Lähes kaikki ovat kumollaan.
 Yksi piipittää merkkiääntä kuin hätähuutona.
 Suomen laki ei nykyisellään tarjoa juurikaan työkaluja lautayhtiöiden toiminnan sääntelyyn tai järjestyksen ylläpitoon.
 Sähköpotkulautojen vuokraamisen voimakas rajoittaminen lainsäädännön keinoin olisi erikoinen toimenpide maassa, joka on juuri vapauttanut taksiliikenteen. Suomessa ongelmiin pureudutaan käyttäjien opastuksella sekä kaupunkien ja potkulautayritysten välisillä keskusteluilla.
 Helsingin kaupungin liikennesuunnitteluinsinööri  Ilari Heiskan  mukaan yhteistyö on sujunut hyvin.
 – Mielestäni heidän henkilöstönsä on ollut yhteistyökykyistä. Kaikki ovat olleet kehittävällä linjalla. Enemmän haasteita on siellä käyttäjien päässä.
 Kaupungin ja skuuttiyhtiöiden keskusteluissa on Heiskan mukaan sovittu esimerkiksi siitä, että laudat kerätään pois lumiaurojen tieltä ja niiden käyttöönotto estetään liukkailla keleillä.
 Liukkauden määrittely on kuitenkin kiinni yhtiöistä itsestään.
 Pääkaupunkiseudun ensimmäisen lumisateen jälkeen vain osa laudoista pysyi suljettuna. Tämä harmitti niitä, jotka olivat lautansa lukinneet. Toivottavasti jatkossa emme näe kilpailua siitä, kuka uskaltaa pitää laudat ajossa huonoimmalla kelillä.
 Ensimmäisen lumisateen jälkeen marraskuu tarjosi joka tapauksessa erinomaiset säät potkulautailuun.
 Mutta mitä viranomaisten tulisi potkulautayrittäjiltä vaatia?
 Tierin Lawrence Lauschner miettii hetken, ennen kuin vastaa.
 – Jos minä olisin kaupungin päättäjä, tekisin selväksi, mitä sähköpotkulautayhtiöiltä haluan. Antaisin vapaan markkinatalouden määrätä – mutta samaan aikaan pitäisin yllä pelkoa siitä, että jos homma ei toimi, yhtiöt joutuvat kilpailutukseen.
 Lue lisää ja osallistu keskusteluun: Sietämätön villitys, kaupunkiliikenteen vallankumous vai ympäristöteko?
 Suu- ja leukakirurgi pitää sähköpotkulautojen talvikäyttöä uhkarohkeana - kasvojen korjaus voi kestää pari vuotta
 Sähköpotkulautailija, tiedätkö mitkä liikennesäännöt sinua koskevat? Katso Liikenneturvan 4 vinkkiä onnistuneeseen ajoon

Vihatulla vehkeellä tehty jo 2,5 miljoonaa matkaa – "Kaupunkien suurin ongelma on henkilöauto", skuuttipomo muistuttaa