Summary: Keskustan on saatava nopeasti rivinsä järjestykseen tai Antti Rinteen (sd.) hallitukselle ei voi luvata pitkää ikää, arvioi politiikan toimittaja Pekka Kinnunen.

Hallituspuolue keskusta on joutunut yli satavuotisen historiansa pahimpaan kriisiin. Eduskuntavaalien murskatappio ja  kannatuksen mureneminen  ovat aiheuttaneet keskustan riveissä paniikkia, ja keskustasta on tullut  Antti Rinteen  (sd.) hallituksen koliikkivauva.
 Keskustan edustajat ovat olleet kesällä, hallituksen alkutaipaleella, vihreiden kimpussa muun muassa  pakolaispolitiikasta ,  metsien hakkuista  ja  tuotantoeläinten kohtelusta .
 Pääministeri Rinne on  yrittänyt tasoitella  keskustan ja vihreiden nokkapokkaa, mutta hallituksen kuherruskuukausi meni jo tappeluksi.
 Pääministerin näkökulmasta huolestuttavaa on, että hallituskumppanit ovat löytäneet vihollisen toisistaan eivätkä oppositiosta.
 Rauhoittaako uusi johto keskustan?
 Keskustan kipuilun voi odottaa hieman rauhoittuvan, kun syyskuun alussa Kouvolassa kokoontuva ylimääräinen puoluekokous on valinnut  Juha Sipilän  (kesk.) tilalle uuden puoluejohtajan.
 Puolustusministeri  Antti Kaikkonen  (kesk.) ja elinkeinoministeri  Katri Kulmuni  (kesk.) kisaavat  ennakkokyselyjen  mukaan tasavahvasti puoluejohtajan paikasta. Kouvolassa valittavalla keskustajohtajalla on vajaa vuosi näytön aikaa, sillä sääntömääräinen puoluekokous on edessä jo ensi kesänä.
 Keskustan johtajavalinnalla ei todennäköisesti ole välitöntä vaikutusta Rinteen hallituksen jatkomahdollisuuksiin. Sekä Kaikkonen että Kulmuni ovat sitoutuneet hallitusyhteistyöhön, mutta uuden puoluejohtajan on saatava nopeasti puolueväki yhtenäisenä hallituksen politiikan tueksi.
 Omien kehumisessa mallia kokoomuksesta
 Paras lääke puolueväen rauhoittamiseen olisi puolueen kannatussyöksyn pysäyttäminen. Hallituksen politiikasta pitäisi löytyä keskustan kannattajille mieluisia käytännön tuloksia.
 Keskustan uuden johtajan on tehtävä myös iso, poliittinen suunnan valinta, jolla voi olla pitkäaikaistakin vaikutusta poliittisiin asetelmiin. Demarijohtajana Antti Rinne on puhunut koko 2020-luvun kestävästä hallitussuunnasta.
 Hallituspuolueena voi menestyä vain puolustamalla täysillä hallituksen politiikkaa ja tukemalla hallituskumppaneita. Omien kehumisessa keskusta voisi ottaa mallia kokoomuksesta, joka on aina osannut kerätä hallitusvastuussa rusinat pullasta.
 Keskustalle tilanne on outo ja uusi. Viime vuosikymmeninä keskusta on noussut kolme kertaa pääministeripuolueeksi opposition kautta. Vain  Matti Vanhanen  (kesk.) onnistui voittamaan vaalit pääministerinä keväällä 2007 ja silloinkin hallituspohja meni uusiksi.
 Rinne tarvitsee keskustan ja vihreät
 Antti Rinne otti hallituksen muodostajana valtavan riskin, kun hän valitsi kevään eduskuntavaaleissa murskatappion kärsineen keskustan mukaan hallitukseensa. Hallitusneuvotteluissa Rinne tuli ainakin puoliväliin keskustaa vastaan, mutta jatkossa joustavuudella on rajansa.
 Demaripääministeri Antti Rinne joutuu tasapainoilemaan keskustan ja vihreiden välissä.   Pekka Sipola / EPA
 Pääministerinä Rinteeltä vaaditaan valtakunnansovittelijan hermoja, kun hän yrittää pitää sekä keskustan että vihreät tyytyväisinä. Vasemmistoliitto ja RKP ovat onnellisia jo hallituspaikasta.
 Yksinkertainen päässälasku kertoo, että Rinteen keskustavasemmistolaisella hallituksella on eduskunnan enemmistön tuki vain, jos sekä keskustan että vihreiden eduskuntaryhmät tukevat hallituksen politiikkaa.
 Vihreiden nousu muuttaa voimasuhteita
 Tulevaisuuden politiikan valta-asetelmien kannalta ei ole vailla merkitystä, että vihreiden suosio näyttää olevan edelleen nousussa, mutta keskusta elää jälleen kerran vaaran vuosia.
 Auringonlaskun puolueeksi monta kertaa ennustettu keskusta selvisi 1970-luvun kriisistään vahvojen johtajien ja nousevien nuorten voimilla. Tuskin kukaan osasi silloin ennustaa, että 2000-luvun alkuvuosina keskustalla olisi eniten pääministerivuosia.
 Kilpailua poliittisen keskustan äänistä kiristää sosiaaliliberaalien vihreiden valtakunnallinen laajeneminen. Protesti- ja populistiliikkeistä keskusta onnistui 1970-luvulla hallitusvastuussakin pysäyttämään  Veikko Vennamon  SMP:n, mutta  Jussi Halla-ahon  perussuomalaiset on paljon laajempi uhka.
 Keskustan vaalimenestys on pomppinut
 Laajeneva ilmiö 2000-luvun vaaleissa on ollut äänestäjien nopea liikkuvuus. Erityisen liikkuvia ovat olleet juuri keskustan äänestäjät.
 Kevään 2007 eduskuntavaaleissa keskusta keräsi äänistä 23,1 prosenttia. Neljä vuotta myöhemmin äänisaalis romahti 15,8 prosenttiin. Keväällä 2015 keskustaa äänesti 21,1 prosenttia ja viime kevään vaaleissa ääniosuus oli enää 13,8 prosenttia.
 Keskustan uusi johto joutuu miettimään, miten keskusta vastaa 2020-luvulla kiristyvään kilpailuun liikkuvista äänestäjistä, houkuttelee uusia äänestäjiä eri puolilla maata ja onnistuu myös säilyttämään äänestäjiensä luottamuksen.
 Uudelle keskustalle tämä voisi tarkoittaa oman poliittisen kasvutilan raivaamista ja selkeää rajanvetoa oikealle kokoomukseen ja perussuomalaisiiin.
 Lue myös:
 Keskustan kannatus valui perussuomalaisille ja puolueiden painoarvo kasvanut – Yle keräsi tuoreimpien eduskuntavaalitutkimusten tuloksia yhteen
 Sopivatko keskusta ja vihreät samaan hallitukseen? "Voimme tulla toimeen", uskoo keskustan Joonas Könttä

Analyysi: Paniikissa pyörivä keskusta on Rinteen hallituksen heikoin lenkki


Summary: Harlin vieraili tänä viikonloppuna Helsingissä ensimmäisen kansainvälisen menestyselokuvansa tiimoilta.

Helsinkiläisen Cinema Orionin edessä kiemurtelee pitkä jono. Ihmisillä on mukanaan videoelokuvien kansia, joiden joukosta pilkahtelevat muun muassa nimet  Die Hard 2, Deep Blue Sea  sekä  Cliffhanger . Joillakin on yllään t-paitoja, joiden kuvastoissa elehtii Freddy Krueger.
 Renny Harlinin faneja jonottamassa signeeraustilaisuuteen Cinema Orionin edessä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Elokuvaohjaaja  Renny Harlin  seisoskelee elokuvateatterin aulassa portaiden yläpäässä, jakaa nopeaan tahtiin nimikirjoituksia, hymyilee rennosti ja poseeraa kymmenissä ja taas kymmenissä yhteiskuvissa. Kohta esitettäisiin vuoden 1988  Painajainen Elm Streetillä 4 – Unien valtias  -elokuva, jossa kauhuhahmo Freddy Krueger sarjamurhaa viattomia teinejä toinen toistaan makaabereimmilla tavoilla.
 – Nelonen on ehdottomasti kaikkein paras  Elm Street  -osa, siinä on mielikuvituksellisimmat erikoistehosteet ja jännittävimmät kohtaukset – se on täydellistä kauhuviihdettä. Voisi jopa sanoa, että Renny Harlin teki Freddy Kruegerista ikään kuin kauhun James Bondin, Harlinia tapaamaan tullut elokuvafani  Ville Lähde  analysoi.
 Ville Lähteen mielestä Painajainen Elm Streetillä 4 on täydellistä kauhuviihdettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Absurdi kokemus
 Painajainen Elm Streetillä 4  oli elokuva, joka nosti Harlinin A-sarjaan ja teki tästä kansainvälisen ohjaajatähden. Sitä ennen hän oli kokeillut siipiään elokuvissa  Jäätävä polte  ja  Vankila , mutta kummastakaan elokuvasta ei ollut läpimurroksi.
 –  Painajainen   Elm Streetillä 4:ää  oli todella pelottavaa tehdä. Se oli ensimmäinen Hollywood-elokuvani, ja sen mittasuhteet olivat täysin erilaiset, kuin mihin olin aiemmin tottunut. Pohdin joka ikinen päivä, että jokohan saan tänään potkut, Harlin muistelee Ylelle.
 Koko prosessi oli muutoinkin vähintään haastava – Yhdysvalloissa jylläsi nimittäin tuolloin käsikirjoittajien lakko.
 – Meillä ei ollut elokuvassa lainkaan varsinaista käsikirjoitusta ja siihen piti keksiä uutta tarinaa päivä kerrallaan. Mietimme lounastauolla repliikkejä ja pohdimme, mitä näyttelijät sanoisivat iltapäivällä. Olihan se melkoisen absurdi tapa tehdä elokuvaa, Harlin hymyilee.
 Renny Harlin delegaatioineen saapumassa fanitapaamiseen. Taustalla vilahtaa myös Harlinin nykyinen naisystävä Kay Huang.  Jussi Mankkinen / Yle
 Absurdiutta lisäsi sekin, että vilkkaan mielikuvituksen omaavan Harlinin omia painajaisia hyödennettiin elokuvan pelottelujaksoissa. Hän raaputteli niitä paperille sarjakuviksi ja esitteli niitä elokuvan tuottajalle.
 –  Painajainen Elm Street 4:ssä  otettiin iso riski, koska sitä tehtiin melkeinpä komediallisesta otteella. Olin sitä mieltä, että koska kyseessä oli jo sarjan neljäs elokuva, sitä ei voinut enää myydä sellaisenaan – sen täytyi erottua edeltäjistään selvästi ja siihen piti saada tuore näkökulma. Riski kuitenkin kannatti ja elokuva menestyi hyvin.
 Harlinin mielestä ei ole ihme, että  Painajainen Elm Streetillä  -sarja ja veitsisorminen Freddy Krueger ovat iskostuneet pysyvästi populaarikulttuurin kuvastoihin.
 – Pohjimmiltaan idea tyypistä, joka tappaa unissa teinejä on aika sairas, mutta Freddy on kieroutuneine huumorintajuineen omanlaisensa persoona. Hänessä on kulttisankarin ainesta, Harlin toteaa.
 Renny Harlin jakamassa nimikirjoituksia.  Jussi Mankkinen / Yle
 Monta rautaa tulessa
 Painajainen Elm Streetillä 4  oli Renny Harlinille näytön paikka. Monet odottivat ja toivoivat hänen palaavan maailmalta maitojunalla kotikonnuille, mutta Harlin ei antanut periksi.
 – Ajattelin, että mieluummin kuolen kuin nielen tappioni.
 Sittemmin Harlinista on tullut kansainvälisesti kaikkien aikojen menestynein suomalainen elokuvaohjaaja, joka paininut jo vuosikymmeniä täysin omassa sarjassaan. Harlinin värikkääseen uraan mahtuu niin hittejä kuin hutejakin, mutta nyt hän elää voimakasta nousukautta, jonka pontimena on ollut Kiina.
 Harlin muutti viisi vuotta sitten Pekingiin, josta käsin hän on tehnyt nopeaan tahtiin kolme elokuvaa,  Jackie Chanin  tähdittämän  Skiptracen  (2016), samannimiseen peliin perustuvan näyttävän fantasiaelokuvan  Legend of the Ancient Swordin  (2018) sekä tänä syksynä ensi-iltansa saavan  Bodies at Restin .
 Renny Harlin poseeraamassa faneilleen.  Jussi Mankkinen / Yle
 Jo  Skiptrace  oli täysosuma, joka tuotti maailmanlaajuisesti 130 miljoonaa euroa.
 – Eteeni tulee käsikirjoituksia ja yritän tehdä niistä sellaisia tarinoita, jotka viehättäisivät itseäni – että niitä olisi kiva tehdä ja että yleisön olisi niitä kiva katsoa, Harlin kiteyttää toimintafilosofiaansa.
 Viime vuonna Harlin perusti oman, Hongkongissa ja Pekingissä vaikuttavan Extraordinary Entertainment -tuotantoyhtiön ja tällä hetkellä hänellä on varsin monta rautaa tulessa.
 – Minulla on useampikin elokuva vaiheessa ja kehittelemme montaa tuotantoa samanaikaisesti: jännityselokuvaa, avaruusseikkailua, ihmissuhde-elokuvaa, animaatiota ja televisioalan töitä, Harlin luettelee.
 Suunnitelmissa on myös kiinalais-suomalaisen elokuvan tekeminen.
 – Kyseinen Suomessa toteutettava projekti on vielä osittain salainen. Toivon kuitenkin, että kulttuuripiirit sekä Kiinassa että Suomessa ryhtyvät yhteistyöhän ja auttavat rahoituksessa.
 Fani ottamassa Renny Harlinista valokuvaa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Kulttuurieroista johtuvia törmäyksiä
 Elokuvien teko Kiinassa on Harlinin mukaan ollut pääasiassa ongelmatonta, mutta välillä tulee kulttuurieroista johtuvia yhteentörmäyksiä.
 – Ensimmäinen yllätys oli se, että Yhdysvalloissa elokuvaprosessi ja kaikki siihen liittyvät asiat, kuten kuvaussuunnitelmat, aikataulut ja budjetit suunnitellaan hirveän tarkasti, mutta Kiinassa elokuvanteko on enemmän improvisaatioluonteista.
 Myös henkilöohjauksessa on toisinaan tullut eteen yllättäviä tilanteita. Harlinin mukaan esimerkiksi kiinalainen huumorintaju, kuten elekielikin, eroaa sanottavasti amerikkalaisesta.
 – Viimeisimmässä elokuvassani mies- ja naispääosanesittäjä löytävät jossakin vaiheessa toisensa. Ohjasin heitä, että nyt juoksette toistenne syliin, pistätte kädet toistenne ympärille ja näytätte siltä, että teillä on ollut toisianne valtavan ikävä. He molemmat totesivat, että emme kyllä täällä Kiinassa noin tekisi – voisimme kätellä, mutta ei sen enempää.
 Renny Harlin Cinema Orionin fanitapaamisessa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Toisinaan kulttuurierot kulminoituvat Kiinassa kielellisiin ongelmiin.
 –  Bodies at Restin  miespääosan esittäjä tuli Hongkongista ja naispääosan esittäjä Pekingistä. Toinen puhui kantonia ja toinen mandariinia. Käytännössä he eivät ymmärtäneet sanaakaan toistensa puheesta ja kuitenkin heidän piti näytellä kohtauksissa yhdessä.
 Kiinalaisessa ja suomalaisessa mentaliteetissa taas on yhteisiäkin piirteitä.
 – Suomalaiset saattavat olla pikkuisen hiljaisia ja ujoja, ja kiinalaiset ovat vähän samanlaisia. Mutta kun tutustutaan paremmin ja tullaan ystäviksi, tunneside on pysyvä ja vahva. Lisäksi suomalaisuus on Kiinassa etu: suomalaisia pidetään Kiinassa luotettavina ja hyvinä työntekijöinä. Amerikkalaisuuteen suhtaudutaan vähän eri tavalla.
 Renny Harlin pitämässä Painajainen Elm Street 4:n avajaispuhetta.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yleisöä odottamassa Cinema Orionissa Painajainen Elm Streetillä 4 -elokuvan alkamista.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yhdysvaltoja ei ole ikävä
 Harlinin mukaan etenkin amerikkalaiset suhtautuvat toisinaan nyky-Kiinaan hyvinkin ennakkoluuloisesti.
 – Amerikkalaiset eivät oikein tunnu tajuavan, kuinka vahva ja sivistynyt maa Kiina tällä hetkellä on. Omista elokuvapiireistäni tulee silloin amerikkalaisia vierailemaan Kiinaan, ja heillä on usein sellainen vanhanaikainen kuvitelma, että Kiinassa kyykitään lähinnä riisipelloilla. Tällä hetkellä kuitenkin esimerkiksi Pekingin katukuvassa näkyy enemmän Ferrareita kuin Los Angelesissa.
 Harlin kehuu myös kiinalaisen elokuva-alan työmentaliteettia.
 – Kiinassa kuvausryhmät tekevät töitä seitsemän päivää viikossa. Ihmiset tietävät, että jos elämässä haluaa onnistua ja saavuttaa jotakin, pitää sen eteen todellakin tehdä töitä.
 Renny Harlin Jussi Mankkinen / Yle
 Harlinin mukaan jokaista maata voi arvostella erilaisista asioista, myös Kiinaa.
 – Itse koen, että Kiina on upea ja vapaa maa. Kun amerikkalaiset poliitikot usein kehuvat, että Yhdysvallat on niin loistava maa ja sitä sun tätä, minun on aina tehnyt mieli sanoa heille, että tulkaa käymään Suomessa ja katsokaa, millä tavalla yhteiskunnan jäsenistä pidetään huolta, oli sitten kyse koulutuksesta tai terveydenhuollosta. Minulla on paljon enemmän kriittiistä sanottavaa Yhdysvalloista kuin Kiinasta.
 Harlin asui Los Angelesissa kolmekymmentä vuotta. Ikävä on oikeastaan vain yhtä asiaa.
 – Se on meren läheisyys. Olen merellinen ihminen ja se että pääsi veneilemään tai saattoi ajella polkupyörällä rantabulevardia pitkin oli hienoa. Muutoin olen ihan yhtä onnellinen, tai oikeastaan olen tällä hetkellä onnellisempikin Kiinassa kuin Yhdysvalloissa.
 Mutta palataan Kiinasta ja Yhdysvalloista vielä hetkeksi Helsinkiin Cinema Orionin edustalle. Mitä fanit vielä toivoisivat Renny Harlinin elokuvauralta?
 – No, haluaisin että Renny palaisi vielä kerran juurilleen ja tekisi aitoamerikkalaisen toimintaseikkailun Die Hard 2 - ja Cliffhanger-tyyliin. Sellaisen, jossa veripanokset posahtelevat ja päät räjähtelevät. Sellaista kunnon meininkiä, jossa Elm Street kohtaa Die Hardin, Ville Lähde summaa.
 Renny Harlinilla on kummankin käden sormissaan näyttäviä sormuksia.  Jussi Mankkinen / Yle

Kiinaan muuttaneella Renny Harlinilla on nyt monta rautaa tulessa: "Kaipaan Los Angelesista vain yhtä asiaa"


Summary: Pysähtyneeseen autoon jäänyt nainen ei loukkaantunut.

Poliisi epäilee, että viime yönä hieman ennen kello kahta sattunut Luumäen kuolonkolari saattoi johtua välien selvittelystä kesken ajomatkan.
 Poliisin tiedotteen mukaan henkilöauto, jossa oli ollut neljä matkustajaa, oli ollut matkalla valtatietä 6 kohti Kouvolaa, kun se oli pysähtynyt Jurvalan kohdalla tien reunaan siten, että auto oli jäänyt osittain ajoradalle. Kolme matkustajaa oli noussut autosta ulos.
 Kolmen matkustajan ollessa pysähdyksissä olleen auton takapuolella tai sivulla, heidän takaansa oli tullut rekka ja törmännyt ajoradalla olleisiin ihmisiin.
 Törmäyksessä vuonna 1979 syntynyt kymenlaaksolainen nainen ja vuonna 1996 syntynyt kymenlaaksolainen mies kuolivat heti. Kolmas ulkona ollut, vuonna 1982 syntynyt kymenlaaksolainen mies, loukkaantui. Hänen vammansa eivät ole vakavia.
 Törmäyshetkellä ainoana henkilönä autossa istunut auton kuljettaja, vuonna 1995 syntynyt kymenlaaksolainen nainen ei loukkaantunut.
 Poliisin arvion mukaan pysähtyminen oli mahdollisesti johtunut autossa olleiden erimielisyydestä, jota kolme autossa ollutta oli noussut ulos selvittämään.
 Rekkaa ajanutta vuonna 1983 syntynyttä venäläistä miestä epäillään tässä vaiheessa esitutkintaa liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, kahdesta kuolemantuottamuksesta ja vammantuottamuksesta. Alkoholilla ei epäillä olevan osuutta asiaan.
 Tapahtuma-aikana oli pimeää, joten poliisi pyrkii esitutkinnassa selvittämään, oliko rekan kuljettajalla ollut ylipäätään mahdollisuuksia havaita ajoradalla olleita henkilöitä.
 Lue myös:
 Kaksi ihmistä kuoli Luumäellä – nousivat autosta rekan eteen Kuutostiellä

Poliisi: Kaksi kuollutta ja yhden loukkaantuneen vaatinut kolari Luumäellä johtui ehkä riidan selvittelystä


Summary: Kansallispuistossa aloitettujen paimenviikkojen suosio tuli yllätyksenä myös järjestäjille.

Lammaspaimenet nauttivat aamupalaa paimentuvan katolla Perämeren kansallispuistossa aamuauringon paistaessa jo korkealla. Viikko luonnonhelmassa on kulunut leppoisasti.
 – Olemme olleet täällä lähinnä mökkeily- ja rentoutumismielessä. Olemme käyneet tutustumassa saareen, saunoneet ja grillanneet. Aika perus mökkijutut, viikon lammaspaimenena Perämeren kansallispuistossa viettänyt helsinkiläinen  Paula Mitikka  kuvailee mennyttä viikkoa.
 Kansallispuistoissa ja suojelualueilla kesäisin järjestettävät paimenviikot kasvattavat suosiotaan. Tänä vuonna hakijoita oli lähes 12 000. Etenkin pohjoisessa sijaitsevat kohteet kiinnostavat hakijoita.
 Lampaat pitävät huolta perinnemaisemasta. Antti Ullakko / Yle
 Tänä kesänä uutena paimenkohteena Lapissa on Perämeren kansallispuistossa sijaitseva Pensaskarin saari, jonne yli 500 hakijan joukosta arvottiin paimenia seitsemälle viikolle.
 Perämeren kansallispuistossa aloitettujen paimenviikkojen suosio tuli yllätyksenä myös järjestäjille, vaikka jo ilmoituksessa asumisoloja kuvailtiin vaatimattomiksi.
 – Oli se vähän yllätys meillekin, kun puistoon on aika vaikea saavutettavuus ja kun merellä kelit on, mitä on, niin ei ole ihan varmaa pääsyä aina. Ainakin nyt kahden ensimmäisen viikon perusteella paimenet ovat olleet erittäin tyytyväisiä, valvoja  Keijo Mild  Metsähallituksesta kertoo.
 Mitikka kertoo odottaneensa kuvailun perusteella karumpaa saarta ja yllättyneensä positiivisesti saaren luonnon monimuotoisuudesta.
 – Olin olettanut, että olisi enemmän kivikkoa tai ainoastaan kivikkoa, mutta täällähän on todella monipuolisesti kasveja.
 Aikamatka menneisyyteen
 Perämeren kansallispuiston rakennuksia on kunnostettu matkailukäyttöä varten. Saarille matkaavat pääsevät 1800-luvun kalastajan mielenmaisemaan.
 – Kaikki rakennukset pyritään pitämään alkuperäiskuosissa ulkoa päin. Käytämme mahdollisimman paljon saaressa olevia materiaaleja. Hyödynnämme niitä kalustuksellisesti kämppien sisällä ja vaihtelemme kämpästä toiseen sen mukaan, mikä sopii mihinkin. Koitamme kunnioittaa vanhaa hyvin pitkälle, Keijo Mild kertoo.
 Lampaat saa houkuteltua luokseen ruokaämpärin turvin. Antti Ullakko / Yle
 Rakennusten kuntoa ja laatutasoa on tarkoitus kohentaa jatkossa lisää. Parannukset keskittyvät Selkäsarveen ja Pensaskariin.
 – Nyt kun saavutettavuus on parantunut ja on vuokraveneitä, taksiveneitä ja muutamia matkustaja-aluksia, jotka ajavat tilausristeilyjä, niiden rantautumismahdollisuuksia pitää vielä parantaa, Mild sanoo.
 Lammaspaimenviikkoja on suunnitelmissa jatkaa Perämeren kansallispuistossa myös tulevina kesinä. Pohdinnassa on myös suursuosion saavuttaneiden paimenviikkojen tarjonnan lisääminen.
 Kesän saarella viettävät lampaat tekevät samalla arvokasta maisemanhoitotyötä pitämällä yllä perinnemaisemaa.
 Sähkötön saari mahdollistaa rentoutumisen
 Viikko sähköttömällä Pensaskarin saarella on tuonut lammaspaimenille taukoa sosiaalisen median käyttöön, kun sähköä on ollut saatavilla vain mukaan otettujen varavirtalaitteiden verran.
 – Kännykkä on ollut lentokonetilassa, mutta illalla avaan sen puoleksi tunniksi ja katson, onko jollakin ollut jotakin tärkeää asiaa. Totean, että ei ole. Siellä on noin 500 keskusteluviestiä lukematta, mutta eivät ne jaksa nyt kiinnostaa, espoolainen  Joona Jalava  sanoo.
 Lammaslaumassa on vain yksi musta lammas. Antti Ullakko / Yle
 Pääkaupunkiseudulta pohjoiseen lammaspaimeniksi saapuneet Paula Mitikka sekä Joona Jalava olivat miettineen vaihtoehtona paimenviikolle myös matkaa eteläiseen Eurooppaan.
 – Olimme puhuneet alustavasti Italiasta, mutta suuntasimmekin pohjoiseen sen sijaan.
 Viikko merellisessä kansallispuistossa osoittautui heidän mukaansa hyväksi lomakohteeksi. Viikko rauhallisella saarella mahdollisti aikaa myös rentoutumiselle.
 – On vain hyvä, jos aika käy pitkäksi. Silloin voi vain istua, katsella merta tekemättä mitään ja rentoutua, Jalava sanoo.
 Lue lisää:
 Ekomatkailusta povataan matkailun seuraavaa suurta ilmiötä –  entistä useampi turisti etsii aitoja elämyksiä

Pääkaupunkiseutulaiset viettivät viikon lammaspaimenina – sadat havittelivat Perämeren kansallispuistoon paimenviikolle


Summary: Hallinnonvastaiset mielenosoittajat marssivat jo seitsemättä viikonloppua putkeen.

Hongkongin poliisi on käyttänyt kyynelkaasua hajottaakseen mielenosoittajajoukkoja hallinnonvastaisissa protesteissa. Kaduilla on runsaasti mellakkapoliiseja sekä poliisin erikoisjoukkoja.
 Kymmenet tuhannet marssivat jo seitsemättä viikonloppua putkeen. Itsehallintoalueen kuohunta Manner-Kiinan ja sille myönteisen paikallisen hallinnon vuoksi ei näytä hiipumisen merkkejä.
 Riskinhallintakonsulttipalvelua pyörittävän  Steve Vickersin  mielestä yleinen järjestys menee Hongkongissa luultavasti pahempaan suuntaan lähiviikkoina.
 – Polarisaatio yhteiskunnan sisällä sekä voimakas katkeruus mielenosoittajien ja poliisin välillä ovat syventymässä, Vickers kertoi.
 – Mielenosoitukset ovat alkaneet vakiintua kaavaan, jossa rauhalliset mielenilmaukset huipentuvat tarkoituksella organisoituun väkivaltaan. Tämän jälkeen tilanne tyyntyy siksi ajaksi, kun valmistaudutaan seuraavaan "taistoon".
 Vickers toimi Hongkongin poliisin rikostutkintaviraston johtajana ennen kuin Britannia luovutti itsehallintoalueen Kiinalle vuonna 1997.
 Poliisi löysi räjähteitä mielenosoituksen alla
 Viime viikkojen aikana Hongkongissa on nähty lukuisia marsseja ja satunnaisia väkivaltaisia yhteenottoja poliisin ja kovimpien protestoijien välillä.
 Mielenilmaukset alkoivat, kun hallinto yritti saada läpi kiisteltyä lakiesitystä, joka olisi mahdollistanut rikollisten luovutuksen Manner-Kiinaan Hongkongin itsehallintoalueelta. Hongkongin aluejohtaja  Carrie Lam  kuitenkin jäädytti esityksen aiemmin kesällä.
 Protesteista on sittemmin muodostunut laajempi liikehdintä, joka vaatii uudistuksia itsehallintoalueen demokratiaan ja loppua vapauksien karkaamiselle. Samalla mielenosoittajat vaativat yleistä äänioikeutta. Näitä ovat muun muassa aluejohtaja Lamin jättäytyminen virasta, poliisin toimintamallien selvittäminen itsenäisen tutkinnan kautta, armahdus sekä lakiesityksen pysyvä peruminen.
 Guardianin  mukaan poliisi ilmoitti lauantaina löytäneensä edellisenä iltana kaksi kiloa erittäin voimakasta kotitekoista räjähdettä, triasetonitriperoksidia (TATP).
 Samasta tilasta löytyi Guardianin mukaan myös muun muassa luovutusta vastustavia banderolleja. Poliisi pidätti 27-vuotiaan miehen epäiltynä räjähteiden hallussapidosta.
 Lue lisää:
 Pelko Kiinan vallan kasvusta ajaa Hongkongin kuohuntaa – tästä liikehdinnässä on kyse
 Hongkongissa mielenosoituksia raja-alueen kaupan takia – poliisi ja mielenosoittajat ottivat yhteen
 "Taistellaan yhdessä", "Jaksaa, jaksaa" – poliittisin iskulausein varustetut leivonnaiset viedään käsistä Hongkongissa

Poliisi turvautui kyynelkaasuun Hongkongin protesteissa – Ex-poliisijohtaja: Yleinen järjestys pahenee lähiviikkoina


Summary: 1990-luvun myyntisuunnitelmat eivät edenneet yhtä pitkälle kuin Kekkosen aiemmat neuvottelut Viipurin-vaihtokaupasta.

Venäjä pohti vakavissaan Karjalan myymistä Suomelle Neuvostoliiton hajotessa vuonna 1991, kertoi  Helsingin Sanomat  sunnuntaina. HS:n haastatteleman, Venäjän silloisen varaulkoministerin  Andrei Fjodorovin  mukaan keskusteluista ei kuitenkaan kerrottu suomalaisille.
 Venäjän uusi johto oli Fjodorovin mukaan laatinut heinäkuussa 1991 listan alueista, joissa voi nousta esiin autonomiaa vaativia ääriliikkeitä ja joiden asema pitäisi ratkaista kansainvälisesti. Listalla oli myös Karjala. Fjodorovin mukaan Venäjällä pelättiin karjalaista nationalismia.
 Turun yliopiston poliittisen historian emeritusprofessorin  Timo Soikkasen  mukaan ajatus on varsin kummallinen.
 – Aika vaikealta tuntuu kuvitella, että Neuvostoliiton alla Karjalassa olisi syntynyt 1990-luvulla sellaisia ääriliikkeitä, Soikkanen sanoo.
 Olisiko Suomi voinut tarttua tarjoukseen?
 Vuonna 1991 Venäjän johto huomasi, että luhistuvan Neuvostoliiton kassa oli tyhjä. Tuolloin venäläiset laskivat Karjalalle 15 miljardin dollarin kauppahinnan.
 Soikkasen mukaan ajatus siitä, että laman kynnyksellä keikkuva Suomi olisi kyennyt tarttumaan tarjoukseen, olisi ollut "aika utopistinen".
 – Koko Suomi meinasi mennä nurin siinä 1990-luvun alussa. Siinä tilanteessa se summa olisi ollut käsittääkseni aika mahdoton.
 Pitkälle aikavälille hajautettuna 15 miljardin dollarin maksu olisi kuulostanut Suomen kannalta realistisemmalta – mutta itänaapurille maksuajan myöntäminen olisi voinut olla vaikeaa.
 – Ymmärrän, että kun murros oli käynnissä, rahat olisi tarvittu melkein heti. Sitä varten myymistä siellä varmaan ajateltiinkin. Kassa oli tyhjä.
 Kekkonen pääsi lähelle Viipuria
 Tuolloinen ulkoministeri  Paavo Väyrynen  kertoi HS:n jutussa, ettei hän muista puhuneensa Fjodorovin kanssa Karjalasta.
 Suomen pääministerinä huhtikuussa 1991 aloittanut  Esko Aho  kertoi Ylelle sunnuntaina, että hänkään ei ollut kuullut suunnitelmista aiemmin.
 Helsingin Sanomat toteaa presidentti  Mauno Koiviston  kirjoittaneen muistelmateoksessaan puineensa Karjala-kysymystä Venäjän presidentin  Boris Jeltsinin  kanssa kesällä 1992. On kuitenkin vaikea sanoa, tiesikö hänkään vuoden 1991 suunnitelmista.
 Koiviston edeltäjä, presidentti  Urho Kekkonen  pääsi tiettävästi pariinkin kertaan lähelle Karjalaa. Lähimmäksi hän pääsi 1960-luvun alkupuolella, jolloin hän hieroi vaihtokauppoja neuvostojohtaja  Nikita Hruštšovin  kanssa.
 – Se olisi ollut vaihtokauppa. Suomi olisi antanut pitkän alueen Inarijärven suunnasta ja saanut sitten Viipurin takaisin, Soikkanen sanoo.
 Suunnitelmat kuivuivat kasaan, kun Hruštšovsyrjäytettiin tehtävästään 1960-luvun puolivälissä. Hruštšovin seuraaja  Leonid Brežnev  ei ollut halukas neuvottelemaan asiasta.
 Lue lisää:
 Ajatus Karjalan myymisestä takaisin Suomelle oli Venäjän hätäratkaisu rahapulaan vuonna 1991, kertoo silloinen varaulkoministeri Andrei Fjodorov HS:lle  (Helsingin Sanomat)
 HS: Venäjä pohti Karjalan myymistä vuonna 1991, suomalaisille ei kerrottu

Olisiko Suomi voinut harkita Karjalan ostamista Venäjältä vuonna 1991? Professori: "Aika utopistinen ajatus"


Summary: Venäjä aikoo ottaa käyttöön ilmaisen ja sähköisen viisumin. Vielä ei ole varmaa tietoa, koskeeko uudistus suomalaisia.

Sähköisen viisumin käyttöönotto Venäjällä tekee Pietarin alueesta entistäkin houkuttelevamman matkakohteen suomalaisille.
 Useat mediat uutisoivat aiemmin tällä viikolla  Venäjän ottavan käyttöön e-viisumin , jota voi hakea netissä ilmaiseksi. Leningradin alueella eli muun muassa Pietarissa ja Viipurissa uudistus tulisi voimaan jo lokakuun alusta alkaen.
 Suomen Pietarin-pääkonsulaatista kerrottiin sunnuntaina Ylelle, että uudistuksesta ei ole tullut tietoa virallisia kanavia pitkin. Sen vuoksi hekään eivät uskalla vielä vahvistaa sitä, milloin e-viisumi otetaan käyttöön ja koskeeko se suomalaisia.
 – Mutta jos Venäjän presidentti  Vladimir Putin  on allekirjoittanut ukaasin, kuten lehtitiedoissa sanotaan, kyllä sitä voi pitää aika varmana tässä vaiheessa, sanoo konsuli  Sebastian Gahnström .
 Todennäköisesti juuri suomalaiset ovat yksi turistiryhmä, jota uudistuksella houkutellaan. Leningradin alueen kuvernööri  Aleksander Drozdenko   arvioi torstaina uutistoimisto Tassin haastattelussa  uudistuksen lisäävän turistimääriä Suomesta ja Baltiasta huomattavasti.
 Jos e-viisumi toteutuu, Pietari tulee lähemmäksi.  Sebastian Gahnström
 Gahnströmin mukaan Venäjällä on jo nyt käytössä sähköinen viisumi Kaliningradin ja Vladivostokin alueilla.
 – Se on nopea, käsittääkseni ilmainen ja tapahtuu täysin verkossa, eli hakijalle prosessi on todella paljon sujuvampi kuin tavallinen viisumimenettely. Emme kuitenkaan tiedä vielä, koskeeko samanlainen järjestely Leningradin aluetta.
 Näin e-viisumi eroaa nykyisestä viisumista
 Lappeenrantalainen Saimaa Travel on järjestänyt risteilyjä Viipuriin ja jatkoyhteydellä Pietariin parinkymmenen vuoden ajan. Risteilyt Viipuriin ja Pietariin ovat tälläkin hetkellä viisumivapaita, mutta esimerkiksi Allegro-junalla matkustava tarvitsee viisumin.
 Saimaa Travelin toimitusjohtaja  Kirsti Laine  on varma, että e-viisumi lisää matkailua – varsinkin, kun turistien kiinnostus Venäjään on muutenkin kasvamassa.
 – Matkavalmisteluista jää iso hankaluus pois.
 Nykyään viisumia haetaan usein matkatoimiston kautta. Hakijan on lähetettävä sinne passinsa ja valokuvansa sekä maksettava käsittelystä. Tällä hetkellä matkatoimistot veloittavat turistin kertaviisumista noin 80 euroa.
 Matkavalmisteluista jää iso hankaluus pois.  Kirsti Laine
 E-viisumia voisi hakea netistä itse ja ilmaiseksi. Kuulostaa lupaavalta, sanoo sunnuntaina Pietarin-junaan noussut oululainen  Suvi Palosaari .
 – Me jouduimme ottamaan normaalit viisumit ja minä jouduin ottamaan pikaviisumin. Se oli aika kallis.
 Ellen, Anna ja Mikael Anthoni nousivat Pietariin menevään Allegro-junaan sunnuntaina aamupäivällä. Heitä Pietari houkuttaa, koska se on "maailmankaupunki" ja lähellä. Jari Pussinen / Yle
 Sähköisessä järjestelmässä voi myös olla ongelmansa.  Ilta-Sanomat testasi aiemmin tällä viikolla Kaliningradin sähköisen viisumin lomaketta , ja kitkaa syntyi ainakin kuvan lataamisessa.
 – Toivottavasti se toimii. Tietysti aina näissä tällaisissa asioissa on toisena puolena se, että toimiiko viisumin hankinta niin helposti kuin sitä kuvataan, miettii matkailuyrittäjä Kirsti Laine.
 "Helpommin tänne pääsee kuin Berliiniin"
 Suomalaisten matkailijoiden suhde Pietariin on nyt lämpöinen. Se näkyy hyvin Helsingin päärautatieasemalla sunnuntaina, kun aamupäivän Allegro-juna tekee lähtöä. Henkilökunnan mukaan juna on viimeistä paikkaa myöten täynnä – ja niin ovat olleet monet muutkin kesän yhteydet.
 Suomalaiset ovat Pietarin-junien matkustajista vain osa. Liikkeellä on sunnuntaina iso joukko Suomesta palaavia venäläisiä matkustajia, mutta esimerkiksi myös yksi australialainen matkailijaryhmä.
 Suomalaisia houkuttavat Pietarissa miljoonakaupungin mahdollisuudet. Konsuli Sebastian Gahnströmin mukaan jo jonkin aikaa on ollut näkyvissä ilmiö, että Suomesta mennään perinteisten kulttuurikohteiden ohella myös etsimään  uudenlaista kaupunkikulttuuria  ravintoloineen ja tapahtumineen. E-viisumin uskotaan nostattavan matkakuumetta Pietariin entisestään.
 – Perinteisen viisumin hakeminen on ollut joillekin matkailijoille hintava ja pitkä prosessi. Jos e-viisumi toteutuu esimerkiksi Kaliningradin mallin mukaisesti, Pietari tulee lähemmäksi. Helpommin tänne pääsee kuin Berliiniin, Gahnström sanoo.
 Venäjällä on kokeiltu viime vuonna muitakin höllennyksiä viisumimenettelyyn. Esimerkiksi viime vuoden jalkapallon MM-kisojen aikaan  pääsylippu otteluun toimi samalla viisumina ja junalippuna . Gahnström luulee tuon kokeilun olevan taustalla nytkin.
 – MM-kisojen järjestely on ilmeisesti Venäjän arvion mukaan toiminut hyvin ja nyt halutaan laajentaa tämäntyyppisiä kokeiluja.

Nouseeko suomalaisilla syksyllä matkakuume Pietariin? Venäjän viisumiuudistus tekee idänmatkailusta halvempaa ja helpompaa


Summary: Luitko jo nämä? Kokosimme sinulle viikon parhaita juttuja, jotka saatoit arjen kiireessä ohittaa.

Maria Tuominen pitää kodin siistinä ja silittää miehen paidat: "Meidän kulttuurissamme ei ole mitään salattavaa, mutta on asioita, joista ei voi julkisesti puhua"
 Maria Tuominen  viipaloi porkkanoita paistia varten. Pöydällä on kännykkä, joka kuvaa livevideota Facebookiin. Videoita tekemällä hän tahtoo rikkoa ennakkoluuloja romaneista.
 Eine Nyyssönen ja Riitta Pakkanen katosivat kesäisellä pyöräretkellä vuonna 1959. Kuvat: KRP:n esitutkintamateriaali ja Niko Mannonen / Yle, muokkaus: Asmo Raimoaho / Yle
 Kaksoismurhaajan jahtaaminen oli viedä poliisin epätoivoon – suohon kätketty salaisuus raottuu tukintamateriaalista
 Pyöräilijänaisten kohtalo vavisutti koko Suomea ja pikkupaikkakunta joutui verityön näyttämöksi. 60 vuoden takainen muisto on edelleen kipeä.
 Nasan näkemys tulevaisuuden kaivoksesta Kuussa.  Nasa
 Kuun tulevaisuus on kaupallinen – kultaa, platinaa ja saasteetonta energiaa tuhansiksi vuosiksi
 Valtiot ovat tarkkoja avaruusbudjeteistaan, mutta yksityiset yritykset tuskin säästelevät kuluissa, kun Kuun huiman arvokkaat mineraalit tulevat käden ulottuville.
 Kuubalais-yhdysvaltalainen sopraano Lisette Oropesa on Rosvot-oopperan kirkkain tähti. Soila Puurtinen
 Aamuyön aurinko ja kylmyys olivat shokki Savonlinnassa vierailevalle La Scalan tähtisopraanolle – "En ole koskaan kokenut sellaista"
 Suomessa vieraillut sopraano on Milano La Scalan kirkkain tähti, mutta kertoo joutuneensa laihduttamaan saadakseen enemmän rooleja. Savonlinnassa ensimäistä kertaa käyneelle  Lisette Opopesalle  pohjoinen kesä tarjoili shokin.
 Espoolainen Sami Viitanen ei jäänyt toimettomaksi, kun hänen poikansa pyörä katosi kotipihasta alkukesästä. Toni Määttä / Yle
 Pyörävarkauksista tuli rikollisten raha-automaatti, koska kiinni jää niin harvoin – perheenisä ei luovuttanut, vaan paljasti varkaan ovelalla juonella
 Polkupyöriä varastetaan kesäkuukausina yli kaksinkertainen määrä muihin kuukausiin verrattuna. Poliisi ei useinkaan ehdi tutkia pyörävarkauksia laisinkaan. Espoolainen  Sami Viitanen  aloitti salapoliisityön pojan varastetun pyörän löytämiseksi.
 Elisa Kinnunen / Yle
 Riitta Nykänen asuu erakkona metsän keskellä, tuottaa oman sähkönsä ja kantaa juomaveden purosta – hän on katunut elämäntyyliään vain hetken
 Omavaraisuuden lisääminen ei vaadi isoja elämänmuutoksia. Ensiaskeleet voi ottaa omalta takapihalta tai lähimetsästä.

Kuusi huippujuttua sunnuntai-iltaan: Kurkista romaniarkeen, perehdy Kuun tulevaisuuteen ja tutustu Tulilahden kaksoismurhan mysteeriin


Summary: Erään tarinan mukaan Saksaan muuttanut turkkilainen myi ensimmäistä kertaa ”döneriä” 1969. Suomessa kebabin suosion kasvulle ei näy loppua.

Iskender Efendi  keksi nostaa vartaan pystyyn Turkin Bursassa vuonna 1867, sillä jotain oli pakko keksiä. Karmean käryn takia lampaanlihaa ei saanut enää pyörittää suoraan tulisten puuhiilien päällä.
 Kun varras oli pystyssä ja lämpö tuli sivulta, ei rasva valunut tulille. Käry loppui siihen.
 Sanapari ”döner kebab” tarkoittaakin pyörivää grillilihaa. Döner juontuu pyörimissanasta ”döndürmek”. Siinä, missä Suomessa kebab tunnetaan kebabina, monessa muussa maassa se on döneriä.
 Vaikka varras nostettiin pystyyn vasta reilut 150 vuotta sitten, on kebabia syöty niin kauan, ettei kukaan edes tiedä, mistä tämä Lähi-idän ruoka on saanut alkunsa. On luultavaa, että ensimmäinen kebabkokki pyöritteli lihaa vartaassa jo yli tuhat vuotta sitten.
 Suurikokoisia kebabvartaita Saksan Gaildorfissa. AOP
 Iskender Efendi ja hänen jälkeläisensä tarjoilivat kebab-lihaa lautasella. Leipääkin oli, mutta ei annoksessa vaan erikseen. Ja niin se on edelleen. Rasvainen lampaanlihakebab on Turkissa perinteisesti ollut kunnon ravintolaruokaa.
 Lautasella kebablihaa on Euroopassakin saanut jo jonkun aikaa. Esimerkiksi Lontoon Sohossa sijainnut Istanbul Restaurant alkoi tarjoilla vaakavartaassa kypsytettyä kebablihaa, riisiä ja salaattia jo 1940. Pystyvartaassa valmistettua kebabia oli myynnissä Lontoossa Hodja Nasreddin Kebab Housessa 1966.
 Dönerin lähihistoriaa ei saada koskaan selville
 Kebabin varsinainen maailmanvalloitus alkoi kuitenkin vasta litteästä vehnäleivästä. Lihan laittaminen pitaleivän väliin teki kebabista tunnetun myös suurelle yleisölle. Grillilihasämpylän sai otettua mukaansa. Sitä pystyi syömään vaikka kävellessä.
 Pikaruokaa kebabista tuli turkkilaisten maahanmuuttajien mukana ensin Saksassa. Milloin tämä tapahtui, riippuu vastaajasta. Pitaleipäkebabin patenttia ei ole kenelläkään.
 Turkkilainen kebab-ravintola Istanbulissa. AOP
 Tähtikokki  Nevzat Salim  on vastikään Saksan television haastattelussa väittänyt, että hän tarjoili kansalaisille pystyvartaassa valmistettua döneriä leivän sisällä ensimmäistä kertaa Reutlingenin kaupungissa järjestetyssä Straßenfest -kaupunkijuhlassa 1969.
 Reutlingenin keskustorilta pitäisi jopa löytyä muistotaulu, jonka mukaan kaupungissa döneriä todellakin pidettiin käsissä jo 50 vuotta sitten. Soitto Reutlingenin kaupungin viestintään paljastaa kuitenkin, että ainakaan he eivät ole muistotauluun törmänneet, vaikka työpaikka torin reunalla sijaitseekin.
 Euroopassa turkkilaisten dönerinvalmistajien etujärjestönä toimivan ATDID:n historiaselvityksissä Nevzat Salimia ei dönerin keksijänä mainita, joten jäljelle jää oikeastaan kaksi vakavasti otettavaa vaihtoehtoa.
 Kymmenen vuotta sitten kuollut  Mahmut Aygün  sanoi tarjoilleensa ensimmäistä kertaa leivän sisään sujautettua kebablihaa maaliskuussa 1971 ”Hasir” -ravintolassa Länsi-Berliinissä. Ja Aygün pisti vielä paremmaksi väittämällä, että myös legendaariseksi muodostunut jogurttikastike oli alun perin hänen keittiöstään.
 Kadir Nurman EPA
 Vuonna 2013 kuolleella  Kadir Nurmanilla  taas oli Berliinin Bahnhof Zoossa oma Imbiss eli pikaruokapaikka vuoteen 2003. Nurman itse sanoo kehittäneensä leivän sisään laitettavan lampaan- ja naudanliha-annoksen 1972. Kebabintekijöiden DÖGA-ammattimessuilla Nurman palkittiin 2011 elämäntyöstään dönereiden parissa.
 Koska leipään laitettu döner tunnettiin aluksi vain Berliinin turkkilaisten keskuudessa, väittää useampikin turkkilaistaustainen ruokakioskin pitäjä olleensa keksinnön takana. Tilanteen sekavuus johtuu osittain siitä, että ennen oman yrityksen perustamista lähes kaikki olivat olleet jollakin toisella ruokapaikan pitäjällä töissä. Myös Aygün ja Nurman tunsivat toisensa työn kautta.
 Kebabammattilaisten palkitsema Kadir Nurman oli kuitenkin se kokki, jonka suurimmaksi meriitiksi katsotaan dönerin tunnetuksi tekeminen muillekin kuin Berliinin turkkilaisille.
 Suomessa moni luulee lampaaksi
 Suomeen kebab tuli 1982. Kebabin menekki on valmistajien arvioiden mukaan noin kaksinkertaistunut viimeisen kymmenen vuoden aikana. Ja kasvua on luvassa jatkossakin. Eniten kebabia syödään kesällä ja joulun alla. Kylmimpään talviaikaan ja syksyllä kysyntää on jonkin verran vähemmän.
 Suomalaisessa kebabissa erikoista on, että se tehdään käytännössä aina naudan jauhelihasta. Vartaassa parhaiten pärjää nuori nauta.
 Kebabin maku muuttuu heti, kun Suomesta siirrytään lähimaihin. Jo Ruotsissa lihaa maustetaan itämaisemmilla tavoilla. Suomessa taas lihaan halutaan vähemmän mausteita ja kastikkeisiin enemmän.
 Saksan laatupaikoissa liha pinotaan vartaaseen käsin oikeista lihapaloista. Joukossa on yleensä nautaa, lammasta ja kanaa. Suomalaiseen makuun tottuneista saattaa laadukas saksalaiskebab maistua ja tuntua oudolta.
  Berliinissä Mehringdammin metroaseman vieressä sijaitseva Mustafa’s Gemüse Kebap on myös turistien suosiossa. AOP
 Halvimmillaan Euroopassa pitaleipäkebabin saa parilla kolmella eurolla. Silloin leivän sisällä on lihamassa, joka on jauhettu lihamyllystä useamman kerran läpi. Eläimen osat tulee käytettyä tarkasti, kun lihan laadusta tingitään. Iso osa Keski-Euroopan teollisesta kebablihasta tulee nykyään ravintoloihin pakasteena Puolasta. Hinta määrää laadun.
 Suomessa halpaa tuontilihaa myydään aika harvoissa paikoissa. Suomessa on kymmenkunta kebablihan valmistajaa, joista suurempia valmistajia on viisi. Lähes kaikki kebabruokapaikat käyttävät suomalaisia teollisesti valmistettuja pakastevartaita. Yleensä vartaaseen ladattu lihakin on kotimaista.
 Lammasta Suomessa ei teollisesti valmistettaviin vartaisiin laiteta. Silti moni luulee lähipizzerian kebabin olevan turkkilaiseen tapaan lammasta. Mielikuva lampaasta elää sitkeässä. Toinen yleinen väärä luulo on, että varras kasataan vasta ravintolassa. Niin tehtiin joissakin ruokapaikoissa vielä 10 vuotta sitten, mutta eipä juuri enää.
 Teollinen kebablihavarras ei ole vain jättimäinen lihapötkö. Tuotekehitys on jatkuvaa ja valmistajilla voi Suomessakin olla tarjolla kahden tai kolmen eri laatuluokan tuotteita. Teollinen valmistus vaatii tarkan sekoitusprosessin ja lämpötilan hallinnan. Muuten jauhelihaa ei saa pysymään vartaassa.
 Terveysvaikutuksiltaan pikaruokien parhaimmistoa
 Kebabilla on ollut halpa ja huono maine lihottavana roskaruokana, mutta itse kebabliha on todellisuudessa yllättävän hyvä tuote. Lihaa syövien pikaruokana se on jopa parhaasta päästä. Ja onhan kebabin kaltaisia tuotteita markkinoilla jo myös kasvispohjaisina.
 Kebabin ongelmat liittyvät kebabannoksiin ja nykykuluttajien makutottumuksiin. Jos lisukkeina välttää ranskanperunat, tuhdit kastikkeet ja jättää limsankin ottamatta, salaatilla ja riisillä kevennetty annos on tasokas eväs. Alkuaikojen dönereissä lisukkeina oli vain salaattia ja sipulia.
 Halvimmillaan Euroopassa pitaleipäkebabin saa parilla kolmella eurolla. AOP
 Kebablihan rasva ei ole suomalaisten lihottaja, sillä itse liha on melko vähärasvaista ja vähäsuolaista. Kun varras otetaan ravintolassa pakasteesta, siinä on esimerkiksi 17-19 prosenttia rasvaa. Paistaminen valuttaa rasvaa pois ja rasvan valuminen tekee lihasta samalla maukkaamman. Lopullisessa annoksessa lihan rasvapitoisuus onkin sitten enää 10 prosentin luokkaa.
 Kokonaan ilman rasvaa kebabista ei saa kunnon suutuntumaa, eikä siinä maistuisi oikeastaan mikään. Siksi Euroopasta saataviin kaikkein halvimpiin massoihin jopa lisätään rasvaa, jolla makua yritetään kutkutella esiin.
 Suutuntumaan vaikuttaa myös varsinainen lihapitoisuus. 95-prosenttinen kuulostaa laadukkaammalta kuin 80-prosenttinen, mutta vähempilihaisessa saattaa kuitenkin olla parempi suutuntuma. Se maistuu kevyemmältä. Ja lopulta paljon on tietysti kiinni siitäkin, millaisia siivuja annoksen laittaja osaa leikata.
 Kebablihan harmina on lisätty fosfaatti, joka ei ole ihmiselle hyväksi. Lisätyn fosfaatin tehtävänä on tehdä lihasta tahmea, jotta se säilyisi kypsennyksen aikana kasassa.
 Suomessa fosfaattia lisätään edelleen lähes kaikkiin kebablihoihin. Kuluttajilta ei ole vielä tullut riittävästi painetta, jotta valmistajat siirtyisivät johonkin terveellisempään. Vaihtoehdot ovat joko kalliita tai huonoja. Lihaa pitäisi esimerkiksi suolata enemmän.
 Ravintoloitsijat tietävät, että yhä suurempi osa asiakkaista haluaa vähentää punaisen lihan syöntiä terveys- ja ympäristösyistä.  Lisi Niesner / EPA
 Suomalaisvalmistajat väläyttävät, että seuraava trendi saattaa olla broilerista tehty kebab. Ainakin muutamat valmistajat ovat parhaillaan panostamassa broilerijauhelihaan. Kanan ongelmana on, että sillä ei ole samanlaista omaa makua kuin naudalla. Niinpä kananliha on maustettava voimakkaammin.
 Kestävän ruokailun näkökulmasta kana on kuitenkin nautaa parempi vaihtoehto. Kebabista tehdään lähivuosina terveysruokaa, jos kuluttajat sellaista haluavat.
 Lihanvalmistajat ja ravintoloitsijat tietävät hyvin, että yhä suurempi osa asiakkaista haluaa vähentää punaisen lihan syöntiä terveys- ja ympäristösyistä. Kanakebab saadaan todennäköisesti lyömän läpi myös meillä, koska se maistuu kuluttajille hyvin myös 16 000 kebabruokapaikan Saksassa.
 Lue myös
 Suomalaisten pikaruoka on Turkissa yli sata vuotta vanha herkku – iskender-kebabin “kopiot” eivät vakuuta ruokalajin keksinyttä perhettä
 Lähteet: Lihateknologian emeritusprofessori Eero Puolanne, Lihakeskusliiton hallituksen puheenjohtaja Mikko Karell, lihavalmistaja Korv-Görans Kebabin toimitusjohtaja Gustav Granholm, lihavalmistaja Paimion Palalihan omistaja Mikko Isomäki, Reutlingenin kaupungin viestintäosasto, Türkischer Dönerhersteller in Europa ATDID sekä Cevat Iskenderoğlu.

Kebab on hyvää ruokaa, jolla on turhan huono maine – vasta lihan laittaminen leivän väliin teki kebabista pikaruokaa 50 vuotta sitten


Summary: Laskuvarjohyppääjien pienkoneen maahansyöksyssä kuoli viikko sitten  yhdeksän ihmistä Ruotsissa.

Australia on asettanut GippsAero GA8 -koneet lentokieltoon Ruotsissa viikko sitten sattuneen tuhoisan lentoturman vuoksi, kertoo  The Guardian.
 Australian siviili-ilmailuviranomaisen mukaan lentokielto on voimassa seuraavan kahden viikon ajan. Viranomaiset odottavat parhaillaan Ruotsin onnettomuustutkintakeskuksen alustavia selvityksiä Uumajassa viime sunnuntaina sattuneesta turmasta.
 Laskuvarjohyppääjien pienkoneen maahansyöksyssä kuoli yhdeksän ihmistä. Kaikki koneessa olleet saivat surmansa maahansyöksyssä, joka tapahtui lennon nousuvaiheessa. Osa turmakoneen siivestä irtosi jo ilmassa.
 Yksimoottorista GA8-konetta valmistaa australialainen GippsAero-yhtiö. Lentokielto koskee 68 konetta Australiassa sekä 228 Australiassa rekisteröityä konetta, jotka lentävät eri puolilla maailmaa.
 Australian siviili-ilmaluviranomainen CASA kertoo tekevänsä läheistä yhteistyötä turman selvittämisessä Ruotsin sekä Euroopan lentoturvallisuusviraston kanssa.
 Konetyyppiä käytetään Ausraliassa laskuvarjohyppyjen lisäksi matkustajalentoihin.
 Lisää aiheesta:
 Ruotsin turmakone hajosi sittenkin jo ilmassa – "Emme vielä tiedä oliko konetta huollettu asianmukaisesti"

Australia määräsi Ruotsin turmakonetyypin lentokieltoon


Summary: Ennusteen mukaan Aben koalitio ei ole saavuttamassa kahden kolmasosan määräenemmistöä, mikä olisi tarjonnut pääministerille mahdollisuuden ajaa läpi muun muassa armeijauudistuksen.

Japanissa pääministeri  Shinzo Abe  julistautui sunnuntaina pidettyjen parlamentin ylähuoneen vaalien voittajaksi.
 Halliseva koalitio säilyttää ovensuukyselyiden mukaan enemmistön parlamentin ylähuoneessa.
 Yleisradioyhtiö NHK:n ennusteen mukaan Aben liberaalidemokraattinen puolue ja sen liittolaispuolue Komeito ovat saamassa 66-77 paikkaa nyt jaossa olevista 124 parlamenttipaikasta.
 Puolueilla on jo ennestään 70 ylähuoneen paikkaa, joiden haltijaa ei valita nyt uudelleen. Ylähuoneessa on kaikkiaan 242 jäsentä.
 NHK:n ennusteen mukaan Aben koalitio ei ole kuitenkaan saavuttamassa kahden kolmasosan määräenemmistöä, mikä olisi tarjonnut pääministerille mahdollisuuden ajaa läpi muun muassa armeijauudistuksen. Perustuslain 9. artikla kieltää Japanilta varsinaisen armeijan ja sotatoimet ulkomailla.
 Saavuttakseen määräenemmistön koalition olisi pitänyt saada 85 paikkaa 124 parlamenttipaikasta.

Abe julistautui parlamentin ylähuoneen vaalien voittajaksi Japanissa


Summary: Anette Vaherto ja Esra Pirinen eivät vähennä lentämistä, koska tuho odottaa tulevaisuudessa kuitenkin. Tutkijan mukaan ihmisiä pitäisi kannustaa enemmän aktivismiin ja päättäjien painostamiseen.

– Olen tällä hetkellä eteläisessä Boliviassa. Huomenna lähden kolmen päivän retkelle suola-aavikoille, jossa on silmän kantamattomiin jatkuvia eriskummallisia maisemia. Siellä matkaan kolme päivää ja saavun sitten Peruun.
 Esra Pirisellä  on takana puoli vuotta matkustamista. Valmistuttuaan lukiosta vuonna 2012 hän ei ole viettänyt Suomessa vuotta pidempää aikaa astumatta lentokoneeseen.
 Esra Pirinen Machu Pichulla Perussa toukokuussa 2019. Esra Pirisen kotialbumi
 Viimeisen kahden vuoden aikana hän on käynyt Kaukasuksella, Englannissa, Aasiassa, Islannissa, kaksi kertaa Berliinissä ja nyt Etelä-Amerikassa. Määränpäähän on aina vienyt lento.
 Koko elämänsä aikana Pirinen laskee käyneensä 55 maassa. Suomeen palatessa heinäkuun lopussa lukema on todennäköisesti noussut 60:een.
 – Kotonakin on kiva olla, mutta jotenkin se vaatii sen, että täytyy tietää koko ajan pääsevänsä jossakin vaiheessa taas jonnekin.
 "Ainoa vaihtoehto on elää liikkuvana"
 Seitsemän vuotta sitten  Anette Vaherto  oli ensimmäistä kertaa yksin ulkomailla. Tuolloin 19-vuotias Vaherto ihmetteli, miten elämä vieraassa maassa voi tuntua itselle sopivammalta kuin elämä Suomessa. Hän vietti Yhdysvalloissa au pairina kesän ja yliopisto-opinnot aloitettuaan haki maahan vaihto-opiskelemaan.
 Vaihtovuotensa aikana Vaherto tapasi nykyisen poikaystävänsä, jonka perhe asuu Italiassa. Sen jälkeen omaisuus on kulkenut suurimman osan ajasta repussa ja matkalaukuissa. Australiassa, Aasiassa, Euroopassa, Afrikassa.
 Anette Vaherto ja Matteo Plain lähössä Vietnamiin
Perthin lentokentällä Australiassa maaliskuussa 2018. Anette Vaherron kotialbumi
 Suurin osa pariskunnan matkustamisesta tapahtuu lentämällä. Vaherto laskee astuneensa lentokoneeseen viimeisen kolmen vuoden aikana noin 20 kertaa.
 – Emme ole  Matteon  kanssa löytäneet sellaista paikkaa, johon haluaisimme pidemmän päälle asettua. Siksi ainoa vaihtoehto on ollut elää liikkuvana. Se, että olemme pysyvästi jossakin, tarkoittaa meille sitä, että jätämme muut kortit katsomatta, Vaherto toteaa.
 Lyhytjännitteinen elämäntyyli kannustaa lähtemään
 Nuoret aikuiset matkustavat tänä päivänä enemmän kuin aiemmat sukupolvet, sanoo Lapin yliopiston matkailualan tutkimus- ja koulutusinstituutin johtaja, sosiologi  Antti Honkanen .
 Se ei kuitenkaan johdu nykyisen nuoren sukupolven erilaisuudesta suhteessa aiempiin, vaan matkustamisen muuttumisesta suuremmalle joukolle mahdolliseksi.
 – Reissaaminen ei ole trendinä uusi, mutta matkakohteet ovat erilaisia ja massat ovat suurempia. Aiemmin matkustettiin Euroopassa interraililla, koska rahat eivät riittäneet muualle. Nykyään lähdetään kauemmas ja kauemmas, koska lentoliput ovat niin paljon halvempia.
 Arkeen ja yhteen paikkaan asettumisen vaikeus kuvaa Honkasen mukaan nykyisen elämäntyylimme lyhytjännitteisyyttä. Matkustaminen on niin suuri osa länsimaalaista elämää, että sitä ei kyseenalaisteta. Se vain kuuluu asiaan.
 – Haluamme olla liikkeellä ja ahmia koko ajan uusia elämyksiä ja kokemuksia. Meitä on pitkään myös kannustettu liikkumaan. Onhan vapaa liikkuvuus yksi Euroopan unioninkin perusideoista.
 Paitsi Pirisen ja Vaherron kaltaiset nuoret aikuiset, myös kaikki muut matkustavat nyt enemmän kuin ennen. Kaikkialla, missä ihmisillä on riittävä varallisuus, noustaan lentokoneeseen.
 – Heti, kun ihmisillä on tarpeeksi rahaa, he lähtevät matkustamaan. Maailmaa halutaan nähdä, koska se kuuluu elämäntapaan, Honkanen sanoo.
 Matkustajamäärien kasvaminen on pitkälti noudattanut lentoliikenteen kehittymisen määrää. Lentoliikenne aiheuttaa tällä hetkellä laskutavasta riippuen kahdesta viiteen prosenttia kaikista maailman hiilidioksidipäästöistä. Honkasen mukaan suurin ongelma on, että lukema kasvaa, eikä kasvulle näy loppua.
 Lisäksi lentoliikenne on muuta liikennettä hankalampi ilmastonmuutoksen kannalta, sillä se  muuttaa ilmastoa usealla tavalla . On arvioitu, että lentämisen niin sanottu lämpövaikutus on vähintään kaksinkertainen sen hiilidioksidipäästöihin verrattuna.
 Lentämisestä on tullut myös yksi suomalaisten merkittävimmistä ilmastoa rasittavasta toiminnasta.
 "Emme ole selviämässä 3000-luvun puolelle"
 Anette Vaherto kertoo ajattelevansa ympäristöä ja maailman tilaa paljon. Hän ei syö lihaa, ellei se ole vapaana elänyttä riistaa, jonka kanta on kasvussa. Hän pyrkii ostamaan mahdollisimman suuren osan kulutustavaroistaan käytettynä ja kierrättää ahkerasti.
 Hän ottaa tasaisin väliajoin sosiaalisessa mediassa kantaa keskusteluun ympäristön tilasta tai nostaa esiin ilmastonmuutoksen seurauksia.
 Poikaystävänsä ympäristöjohtamisten ja kestävän kehityksen yliopisto-opintoja seuratessaan Vaherto tutustui ilmastonmuutokseen liittyvään tutkimukseen. Se antoi maapallon tulevaisuudesta synkän kuvan.
 Niin synkän, että jostakin itselle tärkeästä luopuminen ilmastonmuutoksen pysäyttämiseksi tuntuu lopputuloksen kannalta täysin turhalta.
 Anette Vaherto Kreikassa heinäkuussa 2019. Anette Vaherron kotialbumi
 Siksi Vaherto ei anna ilmastonmuutoskeskustelun vaikuttaa matkustamiseensa. Ei, vaikka lentäminen on hänen hiilijalanjälkensä suurin kasvattaja.
 – On tullut vähän sellainen olo, että ihan sama mitä yrittää, niin emme ole todennäköisesti selviämässä 3000-luvun puolelle.
 – Yritän pitää kontrollia niillä asioilla, jotka eivät minulle paljoa maksa. Olen tosi onnellinen niiden puolesta, jotka pystyvät tekemään sellaisia valintoja, että he elävät kestävästi, mutta en uhraa elämääni sille, että tästä maailmasta tulisi parempi paikka, Vaherto sanoo.
 Hänen mielestään ainoa keino, joka toisi merkityksellisen muutoksen, olisi ihmisten ohjailu ylhäältä käsin.
 "Tehkää päätös minun puolestani"
 Vielä kolme vuotta sitten Kaukasuksella Esra Pirinen ei kummemmin miettinyt matkustamisen ilmastovaikutuksia. Seitsemän vuotta sitten ensimmäisiä reissuja Euroopan ulkopuolelle tehdessä päästöt eivät edes käyneet mielessä.
 Esra Pirinen Perussa toukokuussa 2019. Esra Pirisen kotialbumi
 Viime talven Aasian-reissulla tilanne oli jo toinen, ja tänä vuonna Etelä-Amerikassa ilmastonmuutos on ollut kuumin keskustelunaihe muita reppureissaajia tavatessa.
 – Oikeastaan joka kerta kun lentää, miettii, olisiko ollut jokin vaihtoehtoinen tapa mennä. Siitä puhutaan paljon, mikä on reissaamisen tulevaisuus ja mikä olisi järkevää, Pirinen sanoo.
 Pirinen pitää ilmastonmuutosta tärkeimpänä asiana, jonka eteen on tällä hetkellä tehtävä töitä. Silti hänellä on mielessään jo pitkä lista sellaisia maailmankolkkia, joihin lentokoneen keula ja oma nenä vielä tulevaisuudessa osoittavat.
 – Tiedän, että se on luonnolle kestämätöntä. En silti usko, että käyttäytymiseni tulee muuttumaan. Tulen vastaisuudessakin lentämään ja menemään maailmalle, koska siitä on tullut niin iso osa omaa identiteettiä. Tuntuu, että se on paljon itseltä pois, jos siitä joutuu luopumaan, Pirinen toteaa.
 Hän ei usko niin suureen kulutuskulttuurin muutokseen, että riittävän moni jättäisi lentonsa tekemättä. Siksi myös hän haluaa antaa vallan päättäjille.
 – Liputan kaikkien lentoverojen puolesta. Ilmastonmuutoksen torjuminen on pidemmän päälle paljon tärkeämpää, kuin minun reissuni. Tehkää minun puolestani se päätös, että matkustamisesta tulee minulle vaikeaa, koska itse en siihen pysty.
 Vastuuta vältellään molemmin puolin
 Yksilön vastuuta ilmastonmuutoksesta tutkinut yhteiskuntafilosofi  Lauri Lahikainen  toteaa, että vastuun välttely on yhteiskunnassamme liian helppoa sekä päättäjille että tavallisille ihmisille. Kun joutuu luopumaan jostakin itselleen tärkeästä, päätöksen sysää helposti jollekin muulle.
 – On ihan selvää, että tavalla tai toisella lentämistäkin täytyy pystyä vähentämään, mutta jos matkailusta on tullut itselle iso osa hyvää elämää, olemme todella hyviä perustelemaan itsellemme, miksi kannattaa matkustaa, Lahikainen toteaa.
 Myös poliitikot joutuvat Lahikaisen mukaan ilmastonmuutosta pohtiessaan kyseenalaistamaan itselleen tärkeitä arvoja, kuten sääntelemätöntä markkinataloutta. Ilmastonmuutoksen torjumiseksi kun tarvittaisiin paljon juuri sääntelyä, suunnittelua ja investointeja toisenlaiseen infrastruktuuriin.
 – Yksilö ajattelee, ettei hänen tarvitse tai kannata tehdä muutosta, mutta toivoo, että joku rajoittaa häntä. Samaan aikaan ylätäsolla pohditaan, että ilmastonmuutos on iso ongelma, ja siksi onkin tosi tärkeää, että jokainen yksilö miettii, miten voisi omalta osaltaan vaikuttaa.
 Kysymys ilmastovastuusta on Lahikaisen mukaan vaikea, koska ongelma on niin suuri. Yksilön teoilla ei näytä olevan vaikutusta, mutta silti tuntuu, että jonkun täytyisi tehdä jotakin.
 – Kohtaamme filosofiseen vastuukeskusteluun liittyvän kysymyksen siitä, voiko ihminen olla vastuussa jostakin, johon ei voi vaikuttaa, Lahikainen sanoo.
 – Jos yksilö jättää pois lentomatkat, ryhtyy vegaaniksi, lopettaa yksityisautoilun ja muuttaa mahdollisimman pieneen asuntoon, 30 vuoden päästä ei ole yhtään vähemmän tulvia, jos tarpeeksi moni muu ei tee samoja ratkaisuja.
 Aktivismi kulutusvalintojen edelle
 Näkökulma on Lahikaisen mielestä ongelmallinen, koska ajattelemme yksilöiden toimintaa liikaa vain kulutusvalintojen kautta. Se rajaa pois paljon muita vaikuttamisen keinoja ja saa yksilön valinnat tuntumaan liian yksilöllisiltä.
 Lahikaisen mielestä kulutusvalintoja tehokkaampaa vaikuttamista onkin aktivismi, johon jokainen meistä pystyy.
 – Meidän täytyisi arvioida yksilöiden mahdollisuuksia vaikuttaa yhteiskuntarakenteisiin, joiden puitteissa täällä eletään. Jokaisella yhteiskunnan jäsenellä on vastuu siitä, millaisessa yhteiskunnassa elämme.
 Vaikka vaikutusvalta jakautuu epätasaisesti, voi tavallinen kansalainenkin vaikuttaa huomattavasti, jos vain haluaa.
 – On havaittu, että pienestä liikkeelle lähtenyt ihminen voi vaikuttaa paljon. Sen on esimerkiksi ruotsalainen  Greta Thunberg  todistanut.
 Jotta omista vaikuttamisen keinoista voisi valita tehokkaimmat, Lahikainen antaa kaksi mallia ajattelun tueksi.
 Eri rooleissa voi vaikuttaa eri tavoin
 Ensin on hyvä hahmottaa omaa vastuuta katsomalla menneisyyteen ja tulevaan. Lahikaisen mukaan myös ne, jotka ovat eläneet ilmastoystävällistä elämää tähän asti, ovat edelleen vastuussa tulevaisuudesta.
 – Aiempi vähäpäästöinen elämä ei vapauta tulevaisuuden ilmastovastuusta. Vastuullisesti toimiakseen on tehtävä myös tulevaisuudessa töitä muiden kanssa niin, että yhteiskuntaa muutetaan vähäpäästöisemmäksi, Lahikainen sanoo.
 Toiseksi on tärkeää tunnistaa omat keinot vaikuttaa. Siihen auttaa vastuun ajatteleminen erilaisten yhteiskunnallisten roolien kautta.
 Jokaisella meistä rooleja on useita, ja niistä kaikista käsin voimme vaikuttaa läheisiimme, työtovereihimme, organisaatioon jossa työskentelemme, oppilaitokseen jossa opiskelemme tai kuntaan jossa asumme.
 – Esimerkiksi minulla on tutkijana vastuu miettiä omassa tutkimustyössäni, miten voin vaikuttaa ilmastonmuutokseen. Toisaalta pienten lasten isänä minun täytyy miettiä, miten jätän lapsilleni elinkelpoisen planeetan ja kasvatan heistä ilmastotietoisia kansalaisia, Lahikainen sanoo.
 Motivaatio yhteisestä projektista
 Lahikaisen mukaan erityisen tärkeä on ajatus yhdessä toimimisesta. Olemme paitsi osa yhteiskuntaa, myös osa erilaisia yhteisöjä. Kun yksilön toiminta linkittyy yhdessä toimimiseen, oman toiminnan vaikutus näyttää suuremmalta ja motivaatio on helpompi löytää.
 – Kulutusvalinnatkin ovat huomattavasti mielekkäämpiä, jos ne liittyvät tällaiseen yhteiskunnallispoliittiseen projektiin, eivätkä ole vain sitä, että kukin yksin miettii omia arkisia valintojaan.
 Ilmastonmuutoksen torjumisessa on Lahikaisen mukaan sekin hyöty, että voimme samalla tehdä yhteiskunnastamme monella muullakin tavalla paremman.
 – On mahdollista ratkoa esimerkiksi eriarvoisuuteen liittyviä ongelmia samoilla keinoilla, joilla ratkomme ilmastonmuutosta.
 "Pitäisi kannustaa painostamaan päättäjiä"
 Moni yhteiskunnan instituutio on Lahikaisen mielestä unohtanut puhua ilmastonmuutokseen vaikuttamisesta kokonaisuutena. Verkkosivuilla voi olla infopaketti ilmastonmuutoksesta, jonka jälkeen listataan keinoja, miten kukin voi itse vaikuttaa. Listat ovat täynnä täynnä arjen kulutusvalintoja.
 – Siellä pitäisi kannustaa keskustelemaan ilmastonmuutoksesta tuttavien kanssa, liittymään jäseneksi ilmastoasioita ajavaan järjestöön, ajattelemaan ilmastoa äänestäessä tai painostamaan päättäjiä kunta- ja valtiotasolla oikeisiin ratkaisuihin.
 Kun asiaa ajatellaan yksipuolisesti, vaikutusmahdollisuuksia jää valtavasti käyttämättä, emmekä toimi yhdessä niin tehokkaasti ja luovasti kuin voisimme.
 – Silloin saattaa tulla juuri sellaisia absurdeja esimerkkejä, että johtava poliitikko puhuu siitä kuinka ilmastonmuutos on vakava asia, toteaa, kuinka hyvä on että nuoret ovat siitä huolissaan ja sitten kehottaa heitä istuttamaan puita.
 Lahikaisen mielestä ilmastokeskustelun ongelmaksi on osittain muodostunut se, että tekoihin ryhtymisen sijaan on käyty valtava määrä keskustelua keskustelusta.
 – Puheessa on kuitenkin myös positiivinen puoli, sillä se voi ohjata pohtimaan, mikä on hyvää elämää ja miten yhteiskuntaa voisi muuttaa niin, että elämäntapamme olisi kestävä.
 Hitaasti matkustaminen kiehtoo
 Keskustelun merkitys nousee myös Anette Vaherron ja Esra Pirisen pohtiessa omaa käyttäytymistään. Pirisen mukaan oman ilmastovastuun pohtiminen on alkanut vasta viimeisen kahden vuoden aikana, kun asiasta on alettu puhua mediassa enemmän.
 Vaikka kumpikaan ei halua oma-aloitteisesti rajoittaa lentämistä, molemmilla on mielessään vaihtoehtoinen keino toteuttaa liikkuvaa elämäntapaa.
 – Olemme puineet Matteon kanssa, että paras vaihtoehto meille olisi asua jossakin purjeveneessä. Pystyisimme matkustelemaan, mutta se olisi samaan aikaan tukikohta ja koti, jonka voisi laittaa johonkin tiettyyn paikkaan, jos siltä tuntuu, Vaherto kertoo.
 Pirinen on puolestaan haaveillut reissusta Uuteen-Seelantiin, mutta internetistä matkakuvia katsellessaan todennut, että Norjassa maisemat ovat lähes samanlaisia.
 – Miksi lähteä katsomaan vuonoja maapallon toiselle puolelle, kun niitä löytyy 1500 kilometrin automatkan päästä, hän pohtii.
 Tutkija Lauri Lahikainen muistuttaa, että mannerten välisten lentojen vähentäminen nykyisestä elämäntavastamme voi tuoda mukanaan jotakin sellaista arvokasta tai mielekästä, mitä emme ole aiemmin huomanneet.
 – Hitaasti paikasta toiseen matkustaminen voi olla kiehtovaa eri tavalla. Tällainen ajattelu voi koskea montaa muutakin asiaa, kuten ruokaa, asumista, liikkumista ja kaupunkisuunnittelua. Täytyy muistaa, mitä kaikkea yhteiskunnallista yksilöt voivat yhdessä tehdä rakenteita muuttaakseen.
 Lue myös:
 Ranska ottaa käyttöön lentoveron – enimmillään 18 euroa matkalipulta
 He matkustavat junalla pohjoisen kautta maailmalle, vaikka se on kallista ja hidasta – saastuttaa huomattavasti vähemmän kuin laivailu, mutta onko siinä järkeä?
 Ilmastonmuutos on ihmiskunnan kohtalonkysymys – tutki, kuka päästöistä oikeastaan on vastuussa
 "Lentohäpeää" pidetään tärkeänä syynä Ruotsin lentomatkailun matkustajamäärien laskuun – Suomessa lentomatkailun käyrät osoittavat ylöspäin

"En uhraa elämääni sille, että maailmasta tulisi parempi paikka" – yksilön ilmastovastuuseen kuuluu paljon muutakin kuin omat kulutusvalinnat


Summary: Argentiinalaiskirjailija Agustina Bazterrican Rotukarja on hätkähdyttävä visio lähitulevaisuudesta.

Vuonna 1972 Uruguayn pääkaupungista Montevideosta nousi ilmaan tilauslento, jonka määränpäänä oli Chilen Santiago. Koneen 45 matkustajaa olivat paikallisen rugby-joukkueen jäseniä sekä heidän perheitään ja fanejaan.
 Kaiken piti olla kunnossa, mutta ilmeisen kokemattoman pilotin virheen takia kone törmäsi Andeilla vuorenseinämään ja putosi jäätikölle. Seitsemäntoista matkustajaa ja miehistön jäsentä kuoli välittömästi.
 Eloonjääneet yrittivät sinnitellä pahasti vaurioituneen koneen rungon sisätiloissa, mutta hyytävä kylmyys ja nälkä vaativat veronsa: ihmisiä kuoli lisää.
 Karujen olosuhteiden kurimuksessa epätoivoiset eloonjääneet tekivät yhteisen sopimuksen ja ryhtyivät äärimmäisiin tekoihin: he söivät kuolleiden ystäviensä lihaa. Ihmislihan nauttimisella oli oleellinen merkitys sille, että lopulta kuusitoista onnettomuuteen joutunutta selvisi hengissä.
 Latinalaisessa Amerikassa koko tapahtumaketju tunnetaan nimellä  El Milagro de los Andes  eli  Andien ihme .
 Jussi Mankkinen / Yle
 "Myöhemmin tarjolle tuli valikoima, jossa oli kieltä, penistä, nenää ja kivestä"
 Kello on vartin yli yksitoista Buenos Airesissa ja vartin yli viisi Helsingissä. Aluksi argentiinalaiskirjailija  Agustina Bazterrica  naurahtaa hieman hämmentyneenä, mutta ryhtyy sitten pohtimaan asiaa tarkemmin.
 – Herrajumala, ja tämä on siis vasta ensimmäinen kysymys! Jos sattuisin olemaan samanlaisessa, äärimmäisessä tilanteessa kuten tuon uruguaylaiskoneen matkustajat ja ympärilläni olisi ruumiita, eikä muuta mahdollisuutta löytyisi, henkiinjäämisvaistoni saattaisi potkaista minua ja söisin ihmislihaa. Normaalitilanteessa siitä kuitenkin kieltäytyisin, jos sitä minulle tarjottaisiin, Bazterrica toteaa.
 Kysymys ihmislihan syömisen oikeutuksesta on Bazterrican kohdalla oleellinen. Hänen vastikään suomennettu  Cadáver Exquisito - eli  Rotukarja  -kirjansa sukeltaa aihepiiriin syvälle, jopa epämiellyttävän syvälle.
 Lähitulevaisuudessa eläimiin on iskenyt vaarallinen virus, ja koko eläinkunta joudutaan tappamaan, tuotantoeläimiä ja lemmikkejä myöten. Kanat, lehmät, siat, kissat ja koirat palavat rovioilla ja aiemman kaltainen lihantuotanto loppuu kuin seinään. Lihanhimo ei kuitenkaan ota laantuakseen, ja vaivihkaa maailmaan astuu uusi, hyväksytty normi. Ihmiskunta jakautuu kahtia: toiset ovat pelkkää syötäväksi kasvatettua karjaa ja tuotantoeläimiin verrattavia lihapaloja, toiset ovat syöjiä.
 – Työskentelin aiemmin lihakaupan kupeessa, ja siellä oli aina eläinten kokonaisia ruhoja roikkumassa katosta. Ajattelin tuolloin, että vaikka nuo ovat ruumiita, suhtaudumme niihin täysin luonnollisena asiana, eikä kukaan ole tästä kauhuissaan. Pohdin, että onhan ihminenkin lihaa ja että yhtä hyvin voisimme tehdä luonnollisen asian siitä, että lihakaupoissa olisikin näkyvillä ihmisruumiita. Tämä oli se hetki, jolloin romaanin teema ponnahti mieleeni, Bazterrica muistelee.
 Bazterrican mielestä kannibalismi on pitkälti kulttuurinen asia. Esimerkiksi muinaiset asteekit söivät ihmislihaa, koska se kuului osana heidän kulttuurinsa sallittuihin ja hyväksyttyihin normeihin.
 – Nyky-yhteiskunnassamme kannibalismissa on kyse todella suuresta tabusta. Emme tällä hetkellä syö ihmislihaa siitä yksinkertaisesta syystä, että se ei ole osa kulttuuriamme ja traditioitamme. Mutta ihan yhtä hyvin se  voisi  olla, koska monissa menneisyyden yhteisöissä ihmislihaa on syöty. Kyse on lähinnä siitä, kuinka mikäkin yhteiskunta on rakentunut. Argentiinassa syödään pihvejä ja naudanlihaa, mikä taas Intiasssa ei ole sallittua, koska lehmät ovat siellä pyhiä eläimiä. Kiinassa syödään kissoja ja koiria, mikä ei tulisi kuuloonkaan länsimaissa, joissa kyseisiä eläimiä pidetään lemmikkeinä.
 Bazterrican mukaan siirtyminen kannibalistiseen dystopiaan ei olisi mitenkään mahdoton ajatus tosielämässäkään.
 – Elämme matriiseissa, joissa tietyistä asioista tehdään luonnollisia. Yksi tällainen asia on partiarkaalisuus: meille on opetettu ties kuinka kauan, että naiset ovat vähempiarvoisia kuin miehet ja esimerkiksi kotimaassani naisia kuolee päivittäin sukupuolisidonnaisen väkivallan takia. Maailmassa on myös lihaan liityvä matriisi: minulle on opetettu, että lihansyönti on terveellistä, vaikkei asia näin olekaan, koska muitakin vaihtoehtoja on. Kieli, politiikka, erilaiset instituutiot ja media pyrkivät luomaan tämänkaltaisia megamatriiseja.
 Kannibalistinen dystopiakin voisi siis olla mahdollinen, jos yhteiskunta onnistuisi luomaan merkittävässä roolissa olevan, kokonaisvaltaisen matriisin.
 – Tämän hetken tuottavimpiin globaaleihin bisneksiin kuuluu ase- ja huumekaupan ohella nimenomaan ihmiskauppa. Jotkut hyötyvät siitä, kun taas toiset eivät välitä koko ilmiöstä. Juuri nämä kaksi asiaa, hyöty ja välinpitämättömyys, voivat luoda dystopian, joka ihmiskaupan uhrien näkökulmasta itse asiassa on jo olemassa. Holokausti ei ollut kokonaisuutena sidoksissa natsijohtajien pahuuteen, vaan sen mahdollisti myös yhteiskunnallinen välinpitämättömyys. Kannibalistista dystopiaa ajatellen pitää vain luoda oikeat olosuhteet. Ja ne jotka eivät välitä ovat niitä, joita ei syödä.
 Jussi Mankkinen / Yle
 "Ruumis, josta on jo valutettu veri, jatkaa matkaansa kiskoa pitkin"
 Rotukarjassa  kuvaillaan erittäin graafisesti ja yksityiskohtaisesti ihmisten eli  päiden  teurastamisprosessia ja lihoiksi pistämistä. Ihmisruumis on anatomialtaan erilainen kuin aiempien tuotantoeläinten, joten sille on jouduttu kehittämään täysin uudenlaisia teurastamis- ja leikkaamistapoja.
 Ongelmaksi on muodostunut myös ihmisen tietoisuus ja älykkyys: tämän takia ihmisteuraskarjalta on esimerkiksi poistettu kirurgisesti äänijänteet. Raskaana olevilta taas on amputoitu kädet ja jalat, jotta nämä eivät yrittäisi vahingoittaa kohdussa olevaa sikiötään, josta on tarkoitus tehdä ruokaa.
 Kodeissa ovat yleistyneet erityisissä säilytystiloissa pidettävä elossa oleva ruokavarasto, josta – tuoreus ennen kaikkea – leikataan tarpeen tullen palasia, esimerkiksi kokonaisia käsivarsia, ja tarjoillaan juhlavieraille.
 Ihmislihan mureus taataan esimerkiksi mantelimaitoon perustuvalla ruokkimissysteemilla ja uudenlainen liha on myös luonut kavalkadin uusia ruokalajeja: korvavartaita, erikoismunuaisia ja silmäcoctaileja.
 Bazterrican mukaan  Rotukarjan  kirjoittaminen sujui nopeasti ja vaivattomasti, mutta ennakkotutkimukset olivat viedä jalat alta.
 – Se oli rankka prosessi. Jouduin selvittämään, kuinka oikeat teurastamot toimivat. En pelkästään katsonut aiheeseen liittyviä videoita joissa teurastetaan erilaisia eläimiä, vaan minun täytyi myös perehtyä manuaaleihin, joissa kerrotaan askel askeleelta, kuinka eläimiä tapetaan. Tutustuin myös teurastamoissa käytettyihin koneisiin ja tekniikkaan. Myönnän, että itkin noihin aikoihin paljon, eikä tämä kaikki ole jäänyt kovin helposti taakse.
 Rotukarjaa  voi luonnollisesti myös pitää nykyisen lihantuotannon ja ruokateollisuuden allegoriana.
 – En hyväksy tappamista, ja myös eläimet haluavat olla elossa. Mielestäni olemme nyt surullisessa ja vaarallisessa tilanteessa, jossa olemme kadottaneet yhteyden luontoon ja luonnon kunnioittamiseen. Kun näemme palasen lihaa, emme ymmärrä emmekä välitä siitä, että se on lähtöisin elävästä olennosta, joka ei ole halunnut kuolla, Bazterrica pohtii.
 Bazterrica on itse siirtynyt kasvissyöjäksi, mutta hän haluaa korostaa, ettei  Rotukarjassa  ole kyse pamfletista.
 – En ole fanaatikko, ja fanaattisuus on mielestäni yksi väkivallan muoto. Et voi mennä esimerkiksi sanomaan jollekin Alaskassa asuvalle alkuperäiskansan edustajalle, että unohda perinteet ja ryhdy syömään kasviksia. Pohjimmiltaan halusin esittää kysymyksen ja pohtia, mitä kaikkea tuon kysymyksen takaa löytyisi, jos ihmiset ryhtyisivät oikeasti syömään toisiaan.
 Aihepiiristä huolimatta  Rotukarjan  tunnelmaa leimaa tietynlainen etäännytetty viileys ja kliinisyys, josta puuttuvat täydellisesti niin huumori kuin ironiakin. Bazterrica kertoo pyrkineensä juuri tällaiseen lopputulokseen.
 – Halusin kirjoittaa hyvin yksinkertaista tekstiä, joka ei ole mitenkään visuaalista tai runollista. Ajattelin, että tällainen bestsellereissä käytetty tyyli toimisi hyvin tässä tapauksessa, koska kirjan teema on sen verran vaikea. Ihailen valtavasti  Stephen Kingiä  tunnelman ja jännityksen luojana ja halusin jotakin vastaavaa myös  Rotukarjaan . Lisäksi kirjan jokaisella kappaleelle on novellin rakenne.
 Jussi Mankkinen / Yle
 "Naaras on jo nyljetty ja tunnistamaton, ilman ihoa ja jäseniä se on pelkkä ruho"
 Rotukarja  on myynyt Argentiinassa hyvin ja se on ehditty jo palkitakin. Ihan kaikkia kirja ei kuitenkaan ole miellyttänyt.
 – Varmaankin riippuu lukijan omasta herkkyydestä, kuinka kirjaan suhtautuu. Esimerkiksi oma äitini ei pitänyt  Rotukarjaa  erityisen vastenmielisenä lukukokemuksena. Luulisin, että ihmisiä inhottaa jonkin verran, mutta heidän on pakko lukea kirja loppuun. Tiedän kuitenkin tapauksen, jossa kirjakauppias myi  Rotukarjan  eräälle vanhemmalle naiselle. Hän palautti sen samana päivänä takaisin ja halusi vaihtaa sen johonkin toiseen teokseen, koska ei yksinkertaisesti pysytynyt sitä lukemaan.
 Bazterricalle tällaiset reaktiot ovat tervetulleita. Hän on muutenkin pyrkinyt käsittelemään teoksissaan epäkonventionaalisia ja tuomittaviakin teemoja. Jo vuonna 2013 ilmestynyt debyyttiromaani  Matar a la Niña  oli dystopia, jossa kritiikkiä sai etenkin katolinen kirkko.
 – Jos kirjani aiheuttavat tuollaisia tuntemuksia, olen saavuttanut tavoitteeni. Jotkut osat  Rotukarjaa  voivat olla vastenmielisiä, mutta en halua, että lukijat tuntisivat olonsa liian mukavaksi. Haluan ravistella maailmaa ja haluan ravistella lukijoitani.
 Agustina Bazterrica Denise Giovanelli
 Jutun väliotsikot ovat suoria lainauksia Rotukarja-kirjasta.

Rotukarja on julma dystopia, jossa ihmisestä on tullut tuotantoeläin ja ihmislihasta arkiruokaa: "En halua että lukijat tuntisivat olonsa liian mukavaksi"


Summary: Kansan palvelija -puolue on keräämässä ovensuukyselyiden mukaan peräti 43,9 prosentin äänisaaliin.

Ukrainan presidentin Kansan palvelija -puolue on voittamassa ylivoimaisesti Ukrainan parlamenttivaalit.
 Keväällä presidentiksi nousseen, entisen tv-koomikon  Volodymyr Zelenskyin  puolue olisi kyselyiden mukaan keräämässä peräti 43,9 prosenttia äänistä. Zelenskyi on muun muassa luvannut EU-myönteisiä uudistuksia sekä kitkeä korruption Ukrainasta.
 Toiseksi on nousemassa Venäjä-mielisen suurliikemiehen  Viktor Medvedchukin  luotsaama puolue, joka olisi ovensuukyselyiden perusteella keräämässä 11,5 prosenttia äänistä. Medvedchuk tunnetaan Venäjän presidentti  Vladimir Putinin  läheisenä liittolaisena. Puolue kantaa nimeä Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puolue.
 Parlamenttiin näyttäisi nousevan myös Ukrainan politiikan vanhat toimijat: entisen presidentin  Petro Poroshenkon  sekä entisen pääministerin  Julia Timoshenkon  puolueet.
 Viimeisenä äänikynnyksen näyttäisi ylittävän huippusuositun rocktähti  Svjatoslav Vakartšukin  Holos- eli Ääni-puolue, joka on perustettu vasta muutama kuukausi sitten.
 Parlamenttivaaleissa ei äänestetty Krimillä eikä paikoin Itä-Ukrainassa. Parlamentin normaalisti 450-paikkainen neuvosto on typistynyt vaaleissa 424:ään. Valtiopäiväedustajat valitaan parlamenttiin viisivuotiskaudeksi.
 Ovensuukyselyt on toteuttanut Kiovan kansainvälisen sosiologian instituutin Razumkov-keskus. Kyselyn virhemarginaali on 2,5 prosenttia suuntaansa.
 Äänestyspaikat sulkeutuivat kello 20 Suomen ja Ukrainan aikaa.
 Kanerva: Osa puolueista kikkailee nimillä
 Etyjin vaalitarkkailijoiden johtaja  Ilkka Kanerva  (kok.) ei antanut täysin puhtaita papereita Ukrainan vaaleille.
 – He eivät olleet panneet toimeen läheskään kaikkia niitä suosituksia, joita me kansainvälisen yhteisön nimissä olemme heille suositelleet, kertoo Kanerva Ylen uutisille.
 Lisäksi hän arvostelee ukrainalaispuolueiden kikkailua nimillä, joilla pyritään Kanervan mukaan hämäämään äänestäjiä. Vaaleissa oli mukana 22 puoluetta.
 – Ihmisten mahdollisuus saada selvää eri poliittisten vaihtoehtojen todellisista sisällöistä on paikoin todella vaikeaa. Jotkut tahot ovat tarkoituksella nimenneet puolueiden nimiä toisiaan muistuttaviksi, että siinä on jo melkein kloonauksesta kysymys, Kanerva sanoo.
 Ongelmallisena hän pitää myös siitä, että Ukrainan tiedostusvälineiden omistussuhteet vaikuttavat uutisointiin ja riippumatonta tietoa voi olla haastavaa löytää.
 Sen sijaan Ukrainassa on Kanervan mukaan edistytty muun muassa vaalirahoitusjärjestelmän läpinäkyvyydessä.
 – Näissä asioissa on tapahtunut kehitystä, mutta vielä on matkaa taivallettavana.
 Lisää aiheesta:
 Tv-koomikko presidenttinä, rocktähti puoluejohtajana – Uudet puolueet lupaavat Ukrainaan uutta poliittista kulttuuria

Ovensuukyselyt: Ukrainan tuoreen presidentin puolueelle maanvyörymävoitto parlamenttivaaleissa


Summary: Pori Jazz järjestettiin nyt 54. kerran.

Pitkäikäinen musiikkifestivaali Pori Jazz ylti pääkonserttiensa yleisöennätykseen. Kolmen päivän pääkonsertit keräsivät tänä vuonna yhteensä 69 000 kävijää.
 Porissa sekä perjantain että lauantain pääkonsertti oli loppuunmyyty, eli kummassakin kävi 27 000 katsojaa. Torstain pääkonsertissa kuulijoita oli 15 000.
 Edellisen kerran Porin Jazzin pääkonsertti oli loppuunmyyty 11 vuotta sitten.
 Nyt 54. kerran soineen Pori Jazzin pääesiintyjiin lukeutuivat  Christina Aguilera , Toto, Stray Cats sekä kotimaan tähdistä  Ville Valo  & Agents ja  J. Karjalainen.
 Lue lisää:
 Loppuunmyyty Pori Jazz kuvina: Jazzkansa nauttii auringosta ja musiikista

Pori Jazzeilla yleisöennätys - Pääkonsertti myyty viimeksi loppuun 11 vuotta sitten


Summary: Thunberg aikoo lahjoittaa palkinnon neljälle ilmastojärjestölle.

Ruotsalainen aktivisti  Greta Thunberg  palkittiin Ranskassa Freedom-palkinnolla sunnuntaina.
 Thunberg tuli tunnetuksi 2018 elokuusta alkaen, kun hän joka perjantai oli lakossa koulusta. Hän protestoi hallituksen vähäisiä toimia ilmastonmuutoksen torjumiseksi istumalla perjantaisin Ruotsin valtiopäivätalon edustalla.
 Lakot synnyttivät maailmanlaajuisen nuorten protestiliikkeen.
 – Tämä palkinto ei ole vain minulle, vaan koko Perjantait Tulevaisuudelle (Fridays for Future) -liikkeelle, Thunberg sanoi palkintotilaisuudessa.
 Thunberg sanoi myös, että hän lahjoittaa 25 000 dollarin palkinnon neljälle järjestölle, jotka aktiivisesti edistävät ilmastonmuutoksen torjuntaa.
 Palkinto jaettiin Caenin kaupungissa Normandiassa, jossa sijaitsee Omahan ranta. Ranta oli yksi Normandian maihinnousun keskeisistä paikoista.
 Vapaus -palkinnon taustalla on veteraanien järjestö WWII ja tilaisuuteen osallistui veteraanien edustajia.

Teini-ikäinen ilmastoaktivisti Greta Thunberg palkittiin Ranskassa


Pelastuslaitoksen yksiköt sammuttavat parhaillaan kerrostalon ullakkohuoneiston paloa Eerikinkadulla Helsingin keskustassa.
 Hätäkeskus sai ilmoituksen tulipalosta tiistaina kahdeksan aikaan illalla. Hälytyksen teki talon asukas.
 Paikalla on useita pelastuslaitoksen yksiköitä.
 Tämä on päivittyvä uutinen.

Kerrostalon ullakkohuoneisto palaa Helsingin keskustassa


Summary: Helsingin poliisi ei ole kommentoinut tapausta enempää. Yle seuraa tilannetta.

Oletko paikan päällä? Voit lähettää meille uutiskuvan tai -videon osoitteessa  yle.fi/uutisvinkki .
 Uutista päivitetään. Kerromme pian lisää.
 Yle seuraa tilannetta Helsingin Hietalahdessa. Miikka Kaskinen / Yle

Hietalahdenkadulla Helsingin keskustassa ammuttu – poliisi paikalla


Summary: Työministeri Timo Harakka (spd.) valaisi hallituksen tulevia työllisyystoimia.

Hallitus on julkistanut linjauksen työllisyysasteen nostamisesta. Työministeri  Timo Harakka  (sdp.) esitteli hallituksen tulevia toimia työllisyyden nostamiseksi Helsingissä pidettävässä tiedotustilaisuudessa.
 Hallituksen tavoite on nostaa työllisyysaste 75 prosenttiin. Se merkitsee 60 000 uuden työpaikan löytämistä. Hiipuvan talouskasvun oloissa tavoite on vaikea.
 Työllisyysasteen trendi oli kesäkuussa 72,5 prosenttia, kun taas kausi- ja satunnaisvaihtelusta puhdistettu työttömyysasteen trendi oli 6,5 prosenttia.
 Yhdeksi tärkeimmäksi työllisyysasteen nostajaksi työministeri nimeää oppivelvollisuuden laajentamisen. Myös palkkatuen ehtoja tulisi yksinkertaistaa.
 – Oppivelvollisuuden laajentaminen ei tule nostamaan työllisyysastetta tämän hallituskauden aikana, mutta sen vaikutus pidemmällä tähtäimellä on kiistaton, Harakka sanoo.
 Tulevan syksyn ensitoimiksi Harakka linjaa muun muassa palkkatuen laajentamisen. Hän korostaa myös kuntien roolia työllisyyden parantamisessa.
 – Nyt ollaan tilanteessa, jossa voidaan katsoa, miten parhaiten onnistuneet kuntakokeilut voitaisiin monistaa ja miten niistä saataisiin pysyvä järjestelmä tämän hallituskauden aikana.
 Heinäkuun alussa nimitetty työllisyyden edistämisen työryhmä kokoontuu tulevana perjantaina.
 Hallitus on pyytänyt järjestöiltä keinoja työllisyystavoitteen saavuttamiseen. Näin asioita valmistellaan pitkästä aikaa kolmikantaisesti eli työmarkkinajärjestöjen ja hallituksen kesken, joka on tarkoitus laittaa alulle työryhmän perjantaisessa tapaamisessa.
 Asian perkaus jatkuu elokuussa.
 Tämä on päivittyvä uutinen.

Näitä asioita hallitus tekee työllisyyden nostamiseksi: Työministeri Timo Harakka laajentaisi oppivelvollisuutta ja yksinkertaistaisi palkkatukea


Summary: 24 ihmisetä kuoli. Liikenneturvan toimitusjohtajan Anna-Liisa Tarvaisen mukaan kuu oli kohtalokas erityisesti kaksipyöräisille.

Kesäkuun tieliikenneonnettomuuksissa kuoli 24 ihmistä, mikä on 15 enemmän kuin vuosi sitten.
 Tilastokeskuksen mukaan kuolleista viisi oli liikkeellä moottoripyörällä, yksi mopolla ja neljä polkupyörällä. Autoilijoista 12 oli liikkeellä henkilöautolla ja yksi pakettiautolla.
 Liikenneturvan toimitusjohtaja  Anna-Liisa Tarvainen  sanoo, että kesä on tieliikenteessä aina mustempaa aikaa kuin muut kuukaudet. Kolmasosa liikennekuolemista tapahtuu kesäaikana.
 – Joku kolmesta kesän kuukausista on usein se kaikkein mustin, mutta nyt kesäkuu oli todella synkkä, Tarvainen sanoo.
 Tarvaisen mukaan osa tieliikennekuolemista selittyy normaaleilla kesän riskitekijöillä. Esimerkiksi päihdeonnettomuudet ja nuorten onnettomuudet ovat yliedustettuina.
 Moottoripyöräily vaatii jatkuvaa keskittymistä
 Kesäkuun tieliikennekuolemien taustoja ei ole ehditty tutkia vielä tarkemmin, mutta jonkinlainen tuntuma Liikenneturvalla niihin on.
 – Paljon vaikuttaisi olevan inhimillisestä käyttäytymisestä johtuvaa riskinottoa, Tarvainen pohtii.
 Tarvainen pohtii kaksipyöräisten osuutta onnettomuustilastoissa.
 – Kaksipyöräisillä meni erityisen huonosti. Kesäkuussa kymmenen kuolleista oli niillä liikkeellä.
 Hän muistuttaa, että moottoripyörän ajaminen vaatii hyvin herkeämätöntä keskittymistä ajamiseen.
 – Autopuolella automaatio on kehittynyt ja tukee kuljettajaa, mutta moottoripyörät ovat nykyään valtavan tehokkaita ja vaativat hyvää ajotaitoa.
 Tarvainen kuitenkin painottaa, etteivät motoristikuolemat johdu pelkästään moottoripyöräilijän varomattomuudesta, vaan usein syytä on myös toisessa osapuolessa.
 Tarvainen kantaa huolta myös polkupyöräilijöistä, joita kuoli viime vuonna 21.
 – Nyt on kymmenkunta kuollut ensimmäisen puolen vuoden aikana, ja pyöräilykautta on vielä jäljellä. Lisäksi heinäkuussa on menetetty lisää polkypyöräilijöitä, Tarvainen suree.
 Liikenneturvallisuus ei parane pikatempuilla
 Tarvainen on varma siitä, että liikenneturvallisuutta voidaan parantaa nykyisestä.
 – Helppoja ja halpoja temppuja ei ole, vaan tämä on monen asian summa. Tässä on klassinen kolmijako: tiestö, ajoneuvot ja ihmisen oma käyttäytyminen. Tiedän, että tämä kuulostaa tylsältä, mutta täytyy olla määrätietoista, turvallisuushakuista liikennepolitiikkaa.
 Kesäkuun tieliikenneottomuuksissa kuolleista miehiä oli 20 ja naisia neljä. Onnettomuuksissa loukkaantui 504 ihmistä.
 Tammi–kesäkuussa tapahtui kaikkiaan 1 765 henkilövahinkoon johtanutta tieliikenneonnettomuutta.
 Silloin onnettomuuksissa kuoli 99 ja loukkaantui 2 258 ihmistä. Kuolleita oli 11 enemmän ja loukkaantuneita 170 vähemmän kuin viime vuonna vastaavana aikana.

"Kesäkuu oli todella synkkä" – tieliikennekuolemissa iso piikki


Summary: Uusi suuren luokan eukalyptussellutehdas kasvattaa merkittävästi UPM:n sellutuotantoa. Tehdas käynnistyisi suunnitelmien mukaan vuonna 2022.

Metsäyhtiö UPM kertoo tehneensä tänään päätöksen suuresta sellutehdasinvestoinnista Uruguayhin.
 2,1 miljoonan tonnin eukalyptussellutehdas rakennetaan Paso de los Torosin kaupungin lähelle Uruguayn keskiosiin. Investoinnin arvo on 2,7 miljardia dollaria eli noin 2,4 miljardia euroa.
 Tehdasinvestoinnin lisäksi UPM investoi 350 miljoonaa dollaria eli noin 310 miljoonaa euroa satamatoimintoihin Montevideossa ja paikallisiin hankkeisiin Paso de los Torosissa.
 Investointi lisää UPM:n sellukapasiteettia yli 50 prosentilla. Suunnitellun aikataulun mukaisesti tehdas käynnistyisi vuoden 2022 toisella vuosipuoliskolla.
 UPM:n mukaan investoinnin edellytyksiä on huolellisesti valmisteltu Uruguayn valtion kanssa.
 – Viimeisen kymmenen vuoden aikana UPM on kasvattanut puuviljelmiään Uruguayssa ja luonut markkinalähtöisesti toimivan selluliiketoiminnan, jolla on laaja asiakaskunta kasvavissa loppukäyttöalueissa. Samaan aikaan olemme johdonmukaisesti parantaneet taloudellista suorituskykyämme ja taseemme on toimialan paras. Nyt olemme siinä asemassa, että voimme tehdä tämän merkittävän päätöksen ja hyödyntää kasvavien markkinoiden mahdollisuuksia kestävällä ja kilpailukykyisellä tavalla, sanoo UPM:n toimitusjohtaja  Jussi Pesonen  tiedotteessa.
 Lue lisää :
 Metsäyhtiö UPM kasvatti jälleen tulostaan, liikevaihto pysyi liki ennallaan

UPM rakentaa yli kahden miljardin sellutehtaan Uruguayhin – investoi myös maan satamatoimintaan


Summary: Sheeranin megalomaaninen Divide Tour-kiertue on kestänyt yli kaksi vuotta.

28-vuotias brittiläinen laulaja-lauluntekijä  Ed Sheeran  esiintyy tänään ensimmäistä kertaa Suomessa.
 Malmin lentokentällä tänään sekä huomenna järjestettäviin keikkoihin odotetaan yhteensä 100 000 katsojaa konserttijärjestäjä Fullsteamin mukaan.
 Ylen toimittaja  Kai Jaskari  kertoo paikan päältä Malmin lentokentältä, että keikka-alueen ulkopuolella on jo toista sataa jonottajaa.
 Itse ovet alueella avautuvat kello 16, mutta jonottamaan on päässyt aamu yhdeksästä lähtien.
 – Jonottajat haluavat päästä lähelle lavaa erikseen aidatulle alueelle, jonne pääsee 4 000 ensimmäistä paikalle saapunutta.
 Kello 11 aikaan rakennustyöt alkavat olla valmiit ja konserttilava on pystyssä.
 – Vielä ei kovin monia faneja ole paikan päällä, mutta tunnelma on positiivinen ja odottava luonnollisesti.
 Keskimääräiseksi jonottajien iäksi Jaskari arvioi plus miinus 20-vuotiaita.
 – Jengi laulaa kauniissa ja lämpimässä säässä Ed Shreenanin kappaleita.
 Jaskari kertoo tavanneensa jonottajia, jotka ovat tuleet ympäri Suomea.
 – Tänään Malmilla tulee olemaan paljon porukkaa, jotka eivät ole koskaan kuulleetkaan paikasta aiemmin, Jaskari hörähtää.
 Jonottaessa lämpimässä säässä on hyvä huomioida, että alueelle saa ottaa tuoreimman ohjeistuksen mukaan isomman 1,5 litraisen pullon.
 Kiertue kestänyt yli kaksi vuotta
 Suomeen Sheeran saapuu Moskovasta, jossa hän veti yhden keikan 19. päivä. Sheeranin piti alun perin vetää Suomessakin vain yksi keikka, mutta keskiviikon 24.7. myi niin nopeasti loppuun, päätettiin järjestää lisäkonsertti.
 Kaiken kaikkiaan Sheeranin Divide Tour-kiertue on kestänyt yli kaksi vuotta. Megalomaaninen kiertue alkoi maaliskuussa 2017 Italissa ja päättyy vähän yli kuukauden päästä 25. elokuuta Englannnissa.
 Sheeran on tehnyt kappaleita myös muille. Hänen teksteistään ovat päässeet nauttiimaan muun muassa  Eminem ,  Taylor Swift  sekä  Justin Bieber .
 Lue lisää:
 Ed Sheeran on maailman suosituin miesartisti, naapurinpoika ja taktikoiva bisnesmies
 Vesi, hattu ja aurinkorasva tärkeimmät varusteet – Ed Sheeranin jättikonserteissa kylvetään helteessä
 Poptähti Ed Sheeranin jättikeikkoja leimaa harvinaisen tiukka protokolla: yleisölle 14-sivuinen infopaketti, jonottaminen sallittu vasta aamulla

Ed Sheeran esiintyy illalla – tunnelma nousussa, Sheeranin laulut raikaavat jonossa


Summary: Vietnamiin matkalla olleesta lastista löytyi lisäksi 12 tonnia muurahaiskävyn suomuja.

Singaporessa takavarikoitiin tiistaina suuri lasti norsunluuta. Kuorman kerrotaan olevan maan historian suurin kuorma salakuljetettua norsunluuta.
 Viranomaisten mukaan tulli löysi Vietnamiin matkalla olleesta lastista lähes 9 000 kilogrammaa norsunluuta. Salakuljetettuun rahtiin on arvion mukaan päätynyt 300 afrikannorsun syöksyhampaat.
 Saaliin arvo on vajaat 12 miljoonaa euroa.
 Samassa kontissa oli myös noin 12 tonnia muurahaiskävyn suomuja, jotka ovat arvioiden mukaan peräisin 2 000 eläimestä. Niiden arvo olisi ollut 31 miljoonaa euroa.
 Environmental Investigation Agencyn mukaan maailmanlaajuisesti suurin norsunluun takavarikko tehtiin maaliskuussa Vietnamissa, kun lastista löytyi 9 100 kiloa norsunluuta.
 Salakuljetusyritys on kolmas neljän kuukauden sisällä. Yhteensä viranomaiset ovat takavarikoineet yli 37 tonnia muurahaiskävyn suomuja. Kuljetusten yhteisarvo on ollut yli 100 miljoonaa euroa.
 Muurahaiskävyistä on tullut  tällä vuosikymmenellä yksi maailman salakuljetetuimpia nisäkkäitä.
 Perinteisessä kiinalaisessa lääketieteessä muurahaiskäpyjen suomuja jauhetaan pulveriksi, jonka uskotaan parantavan kaikenlaisia vaivoja päänsärystä kuukautiskramppeihin. Joskus suomuja käytetään myös kitaran plektroina.
 Norsunluusta tehdään esimerkiksi kamoja, riipuksia ja muita eksoottisia koruja.
 Tiistain löytynyt lasti oli matkalla Kongon demokraattisesta tasavallasta Singaporen kautta Vietnamiin.
 Singaporen viranomaiset kertoivat tuhoavansa nyt löytyneet salakuljetuslastit.

Singaporessa takavarikoitiin lähes 9 000 kiloa norsunluuta