Summary: Yhdysvaltain ja Kiinan tulliriita uhkaa edetä poteroiden kaivamisesta todelliseen kauppasotaan. Tässä kymmenen kysymystä kauppariidasta.

Missä vaiheessa kauppasota nyt on?
 Yhdysvaltain ja Kiinan kauppasota uhkaa siirtyä välirauhasta jatkosota – vaiheeseen. Välirauha syntyi, kun maat palasivat torstaina kauppaneuvottelupöytiin, mutta nyt presidentti Donald Trumpin uudet tullipäätökset uhkaavat käynnistää jatkosodan maiden välille.
 Molemmat osapuolet kovensivat panoksia neuvotteluiden loppusuoralla. Neuvottelut jatkuvat, mutta aiempaa nihkeämmässä ilmapiirissä.
 Mitä tapahtuu seuraavaksi?
 Lähipäivät ja ehkä jopa lähitunnit ratkaisevat, mihin suuntaan kaupparekeä lähdetään vetämään. Maiden kauppaneuvottelijat istuvat siis parhaillaan Washingtonissa jatkamassa aikaisemmin sovittuja neuvotteluita. Uudet tullit ovat kylmä suihku neuvottelijoiden kasvoille.
 Pelkona on, että neuvottelut epäonnistuvat, ja koston kierre jatkuu.
 Miten talousmahtien kinastelu vaikuttaa Suomeen?
 Suomi olisi yksi isoimpia kärsijöitä, koska meille Yhdysvaltain ja Kiinan taloudet loppumarkkinana ovat elintärkeitä.
 Suomi on yksi maailman avoimimpia ja kansainvälisestä kaupasta riippuvaisia maita. Kansainvälisen kaupan osuus Suomen BKT:sta on poikkeuksellisen korkea eli 40 prosenttia.
 Jos maailmantalous köhii, Suomen talous kärsii ja vienti vähenee. Vaikutukset ovat suoria ja epäsuoria.
 Millä toimialoilla kauppasodan kiristyminen näkyisi pahiten?
 Perinteisillä vientitoimialoilla. Niitä ovat teknologia–, kemia– ja metsäteollisuus.
 Myös erityisesti autoteollisuus kärsisi kauppasodan kiristymisestä.
 Metsäteollisuus ja kemian teollisuus kohtaavat kansainvälisen talouden epävarmuuden aina ensimmäisenä. Toisaalta ne myös hyötyvät ensimmäisinä, jos Kiinassa tai Yhdysvalloissa on vahva kulutuskysyntä.
 Onko Suomessa työpaikkoja vaarassa?
 Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen selvityksen mukaan Suomesta voisi kadota jopa 3 000 työpaikkaa, jos Donald Trumpin Kiinaa ja Eurooppaa koskevat tulliuhkaukset astuisivat täysimääräisesti voimaan.
 Suomi olisi yksi kovimmista kärsijöistä, jos Trump määrää ensi viikolla 25 prosentin tuontitullit Euroopassa valmistetuille autoille. Uudenkaupungin autotehtaan Mersuista valtaosa viedään Saksan kautta Yhdysvaltoihin.
 Voiko Suomi varautua kauppasodan yltymiseen?
 Suomessa uuden hallituksen ei pidä tuudittautua viennin vetoon. Maailmantaloudessa on nyt poikkeuksellisen paljon epävarmuuksia, joten julkisen talouden ennusteissa on otettava huomioon kasvaneet riskit.
 Suomalaisten yritysten on varauduttava myös siihen, ettei maailmantaloudessa ole paluuta enää normaaliin. Epävarmuus on uusi normaalitila. Tätä voi jatkua ainakin niin kauan, kun Yhdysvaltain presidentti Trump on vallassa ja kauppapolitiikan johdossa.
 Suomi voi varautua tilanteen kiristymiseen EU:n kautta. Suurvaltojen välisessä kauppakonfliktissa EU on mittakaavaltaan merkittävä toimija.
 Kuinka suurta Kiinan vienti on Yhdysvaltoihin ja päinvastoin?
 Viime vuonna Yhdysvaltain kokonaistuonti Kiinasta oli 500 miljardia euroa. Yhdysvaltain kokonaisvienti Kiinaan oli puolestaan 160 miljardia euroa.
 Kiina ja Yhdysvallat ovat maailman suurimmat tavaroiden viejät. Maailman tavarakaupasta Kiinan osuus on yksitoista prosenttia ja Yhdysvaltain osuus sama yksitoista prosenttia. Esimerkiksi Saksan osuus on kahdeksan prosenttia.
 Yhdysvallat on Kiinalle tärkein vientimaa, sillä sen osuus on 22 prosenttia kaikesta Kiinan tavaraviennistä. Kiinan osuus Yhdysvaltain tavaraviennistä on puolestaan kahdeksan prosenttia.
 Joidenkin arvioiden mukaan Kiinan BKT supistuu tullisodan takia 0,6–1,5 prosenttia ja Yhdysvaltain BKT supistuu 0,4–1 prosenttia.
 Mitä tuotteita Yhdysvaltain uudet tullikorotukset koskevat?
 Viimeisimmät tullit koskevat muun muassa elektroniikkaa, komponentteja, vaatteita, laukkuja ja tiettyjä elintarvikkeita. Mukana on myös useita kulutustuotteita ja esimerkiksi autojen osia.
 Kiinan ja Yhdysvaltain välisestä kaupasta arviolta 50 prosenttia alkaa olla ylimääräisten tullien alla.
 Kuinka kauppasota näkyy eri markkina–alueilla maailmassa?
 Yhdysvaltain ja Kiinan kauppasodasta hyötyvät vaikkapa Vietnam ja Malesia, jotka voivat tuottaa kiinalaisille tuotteille korvaavia tuotteita. Eli Aasiasta löytyy maita, jotka hyötyvät, jos Kiinan ulkomaankauppa laskee.
 Useat länsimaiset yhtiöt ovat jo aikaisemmin kustannussyistä siirtäneet alihankintaa ja tuotantoa Vietnamiin ja Malesiaan.
 Mitä kauppasodan takana piilee?
 Pitää muistaa, että kyseessä ei ole vain kaupasta ja tulleista, vaan koko maailman poliittisesta ja taloudellista hegemoniasta. Johtoasemaa pitävä Yhdysvallat yrittää painaa maailman valloitusta tekevän Kiinan takaisin lähtöruutuun.
 Yritykset ja maat ovat kuitenkin jo niin tiiviisti verkottuneita tuotanto–, hankinta– ja jakeluverkostoihin, että hiekan heittäminen Kiinan rattaisiin vaikuttaa haitallisesti myös amerikkalaisiin yrityksiin.
 Vastaukset perustuvat Kansainvälisen kauppakamarin ICC:n maajohtajan, Keskuskauppakamarin kansainvälisten asioiden johtajan  Timo Vuoren  ja Elinkeinoelämän keskusliiton kauppapoliittisen yksikön johtajan  Petri Vuorion  haastatteluihin.
 Lue myös:
 USA:n ja Kiinan tullikiistassa ei ratkaisua – raju tullikorotus astui voimaan
 Suomi olisi yksi kovimmista kärsijöistä Trumpin autotullien iskiessä – valtaosa meillä tehdyistä Mersuista päätyy nyt Yhdysvaltoihin
 Yhdysvaltain ja EU:n tukiaiskiista laajentumassa – rangaistustullien listalla pitkä rivi juustoja kuten Valion emmental

Suomi olisi isoimpia kärsijöitä jos USA:n ja Kiinan kauppakiista etenee välirauhasta jatkosotaan – 10 kysymystä ja vastausta talousjättien kinasta


Summary: Kitaristina tietä raivannut muusikko laulaa uudella levyllään muun muassa lastensa syntymästä.

Samoihin aikoihin, kun blueskitaristi  Erja Lyytisestä  viisi vuotta sitten tuli äiti, alkoi myös hänen urallaan tapahtua.
 Kiinnostus Suomessa ja ulkomailla heräsi nopeasti, tuli levyjä ja sitä mukaa keikkoja ympäri maailman.
 Noususuhdanteista muusikon uraa ei voinut jättää lepäämään pitkäksi aikaa. Aika oli poikkeuksellista ja vauvojakin oli syntynyt kerralla kaksi.
 Tuore äiti päätyi ottamaan 2,5 kuukautta vanhat kaksospoikansa mukaan tien päälle. Se oli ainoa keino yhdistää työ ja perhe-elämä. Lasten isä, Lyytisen silloinen avopuoliso soitti yhtyeessä kitaraa, joten päätös oli luonteva.
 – Siinä meni muutama vuosi todella intensiivisesti ja sama tahti jatkuu, nauraa Another World -albumin huhtikuussa julkaissut Lyytinen.
 Aikamoisia sankaritekoja on tullut tehtyä.  Erja Lyytinen
 Nainen muistaa sen aikaisesta keikkailusta ja vauva-ajoista välähdyksiä sieltä täältä. Moni asia on ehtinyt jo painua unholaan.
 Mieleen tulee esimerkiksi huoltoasemalla vietetty ruokatauko pikkuisten kanssa. Tuokio oli aikamoista show'ta, kun kahta vauvaa piti sellaisissa olosuhteissa syöttää.
 – Olihan se aika hullua touhua. Sitä miettii jälkikäteen, että aikamoisia sankaritekoja on tullut tehtyä, huokaa Lyytinen hymyillen.
 Kommentteja pienten vauvojen kanssa keikkailusta ei tullut. Lähinnä tuoreelta äidiltä kyseltiin, että kuinka hän jaksaa.
 – Kaikki, joilla on pieniä lapsia, voi yhtyä siihen, että olipa rundilla tai ei, niin unta on liian vähän, heittää Lyytinen.
 Kitaristi Erja Lyytinen on seurannut vanhempiensa jalanjälkiä musiikin pariin. Toni Pitkänen / Yle
 Äiti muusikkona joutuu vastaamaan erilaisiin kysymyksiin
 Kuopiolaislähtöinen Erja Lyytinen on tullut hengähtämään kotikaupunkiinsa ennen yhdeksännen studioalbuminsa julkaisua tapahtuvaa Kanadan ja Brittien kiertueita. Nyt lapset ovat jo hieman isompia ja se helpottaa.
 Hän uskoo, että äitiys kuuluu musiikissa ja kaikessa, mitä hän tekee. Jo vuosia Helsingissä asunut kitaristi kokee lastensa kasvattaneen häntä paljon.
 – Onneksi tein heidät. Vaikka tämä minun elämä onkin ihan kreisiä tällä hetkellä, Lyytinen herkistyy.
 Huhtikuussa julkaistulta uudelta albumilta löytyy kappale nimeltä  Miracle . Se kertoo lasten syntymästä.
 – Laulu on herkkä, mutta samaan aikaan voimakas. Kappaleessa on esimerkiksi vibrakammella soitettu itkua emuloivia soundeja, kuvailee Lyytinen uutta musiikkiaan.
 Muusikko kertoo huomanneensa, että miesartistit eivät joudu samaan tapaan vastailemaan kysymyksiin perhe-elämän pyörittämisestä ja lastenhoidosta kuin naiset. Tämä ei suoranaisesti Lyytistä ärsytä.
 Hän kuitenkin pitää jollain tapaa erikoisena sitä, että nainen ja äiti rokkarina on kansalle vieläkin niin mielenkiintoinen asia.
 – Ajat muuttuvat hitaasti, vaikka muutostakin on tapahtunut. Ehkä se äitimyytti on vahva edelleenkin.
 Lyytinen kertoo parin vuoden takaisen muiston Intiasta. Keikan jälkeen parikymppinen nuori nainen oli tullut ihmettelemään, että miten hän voi pienten lasten äitinä tehdä musiikkia ja matkustaa ympäri maailmaa.
 – Sanoin, että kuule: se on ihan mahdollista. Kaiken pitäisi olla mahdollista, muistelee Lyytinen tuota hetkeä.
 Kuopiolaislähtöisen Erja Lyytisen musiikkiopinnot alkoivat Kuopion Musiikkikeskuksessa, joten se on hänelle tärkeä paikka. Toni Pitkänen / Yle
 Kitaraa soittavien naisten määrä on kasvanut lyhyessä ajassa
 Kitaristina Erja Lyytinen on eräänlainen tienraivaaja. Teini-ikäisenä sähkökitaransoiton aloittanut Lyytinen oli ensimmäinen sähkökitaransoittoa Sibelius Akatemiassa pääaineena opiskellut nainen.
 Lyytisen innoittamana moni tyttö on tarttunut kitaranvarteen. Näin 42-vuotiaalle naiselle on tultu sanomaan.
 Hän on myös ensimmäinen suomalainen, joka on valittu Euroopan parhaaksi kitaristiksi  European Blues Awardseissa .
 – Se oli ihan järjettömän hieno palkinto. Olen todella ylpeä ja onnellinen siitä tunnustuksesta, kiittelee Lyytinen vajaan kahden vuoden takaista palkintoaan.
 1990-luvulla, kun Lyytinen aloitti kitaransoittoa, olivat tytöt sillä saralla harvinaisempia kuin nykyään.
 Keikoilla käy paljon isiä, joiden mukana on kitaraa soittavia tyttäriä.  Erja Lyytinen
 Lyytisen arvion mukaan viimeisen viiden vuoden aikana on tapahtunut merkittävä käänne: kitaransoiton suosio on kasvanut merkittävästi nuorten naisten keskuudessa, kun samaan aikaan nuorten miessoittajien määrä on laskenut.
 Ainakin kitaroita valmistavan Fenderin tekemän tutkimuksen mukaan tämä pitää paikkaansa. Sen mukaan uusista ja ensimmäistä soitintaan ostavista kitaristeista  jo puolet on naisia .
 – Tänä päivänä keikoilla käy paljon isiä, joiden mukana on kitaraa soittavia tyttäriä. Se on todella upeeta, iloitsee Lyytinen.
 Kaikesta huolimatta nainen ja äiti kitaristina ja rokkarina ihmetyttää yhä.
 – Se on jännä juttu.
 Omat bluesin lähteet
 Blues-musiikkiin Erja Lyytinen mieltyi jo alle parikymppisenä. Erityisesti siinä viehätti musiikkityylin syvällisyys, emotionaalisuus ja verevyys.
 Perinteinen blues ammentaa Mississippin puuvillapelloista, pitkästä sorrosta ja orjakaupasta. Se on totuttu näkemään vanhempien tummaihoisten miesten musiikkina. Nuorena naismuusikkona Erja Lyytinen tuo bluesiin oman modernin mausteensa.
 – Voin tuoda musiikkin oman elämänkokemukseni ja bluesin lähteet, puntaroi Lyytinen.
 Lyytinen puhuu nykymaailmasta, Suomesta ja sen puhtaasta luonnosta, mutta myös tämän päivän sorrosta. Hän muistuttaa, että yhteiskunnassa on ihmisiä, jotka eivät voi hyvin.
 – Laitan tosi paljon fiiliksiä musiikkiin. Jos minulla on joitain aiheita tai tuntemuksia, niin kyllä ne sieltä musiikista löytyy, kertoo Lyytinen.
 Lue myös:
 Neljä naista istui alas puhumaan musiikkiteollisuuden epätasa-arvosta ja siitä, miksi keikoilla on raskasta olla "hyvä jätkä"

Palkittu blueskitaristi Erja Lyytinen: nainen ja äiti rokkarina jaksaa yhä ihmetyttää


Summary: Sotilaat pelastivat kaksi ranskalaista, yhdysvaltalaisen ja eteläkorealaisen.

Ranskalaissotilaat ovat pelastaneet neljä ulkomaalaista panttivankia Burkina Fasossa.
 Pelastusoperaatiossa kuoli kaksi ranskalaissotilasta.
 Panttivangeista kaksi on ranskalaisia miehiä. Kolmas pelastettu on yhdysvaltalainen nainen ja neljäs eteläkorealainen nainen, Ranskan presidentin  Emmanuel Macronin  kansliasta tiedotettiin perjantaina.
 Operaatio suoritettiin yön pimeydessä perjantain vastaisena yönä.
 Alueella islamistien väkivaltaa
 Ranskan armeija kutsuu sieppaajia terroristeiksi.
 Ranska aloitti vuonna 2013 Malissa operaation islamistitaistelijoiden ajamiseksi pois Malin pohjoisosista. Ranskalla on siitä asti ollut Sahelin alueella noin 4 500 sotilasta.
 Alueella on kärsitty viime vuosina al-Qaidaan ja Isisiin liitettyjen islamistiryhmien väkivallasta.
 Operaatiossa kuolleet sotilaat olivat merivoimien erikoisjoukkoja.
 Opas löytyi luoteja ruumiissa
 Kaksi ranskalaista miestä siepattiin toukokuun ensimmäinen päivä, kun he olivat safarilla Beninissä Pendjarin kansallispuistossa.
 Norsuista ja leijoista kuuluisa puisto sijaitsee aivan Beninin pohjoisosassa Burkina Fason rajan tuntumassa.
 Miesten safariopas löytyi kuolleena. Häntä oli ammuttu useita kertoja ja retkeilijöiden auto oli poltettu.
 Toinen pelastettu mies on korukauppias ja pianonsoitonopettaja, toinen orkesterin kapelimestari.
 Ranskan hallitus on varoittanut matkustamasta Beniniin alueille lähellä Burkina Fason rajaa, sillä sieppausten on tiedetty olevan uhka alueella.
 Burkina Fasossa yli 100 000 ihmistä on paennut kodeistaan islamistiryhmien väkivallan vuoksi

Ranska lähetti sotilaat pelastamaan panttivankeja Burkina Fasosta – kaksi kuoli


Summary: Pelkona on hintojen nousu ja kanavien vähentyminen. Suomessa Bonnieriin kuuluu MTV.

Euroopan komissio selvittää Telian suunnitelman ostaa ruotsalaisen Bonnierin televisioliiketoiminta.  Komissio pelkää , että kauppa voi johtaa tv-kanavien vähentymiseen tai hintojen nousuun Suomessa ja Ruotsissa..
 Uutiskanava Reuters kertoi EU:n kilpailuviranomaisten  aikeista torstaina .
 Kaupassa Telialle siirtyisi myös Suomessa toimiva MTV. Bonnier omistaa myös esimerkiksi maksu-tv C Moren.
 Telia on Pohjoismaiden suurin teleoperaattori. Se ilmoitti aikeesta ostaa Bonnier heinäkuussa 2018.
 Kauppahinta on 9,2 miljardia kruunua eli noin 886 miljoonaa euroa.
 Komissiolla on syyskuun 19. päivään asti aikaa tehdä päätöksensä.

Euroopan komissio selvittää Telian suunnitelman ostaa Bonnierin televisioliiketoiminta


Summary: Merikotkia pesii saarimaakunnassa yli 120 paria ja niiden vaikutuksista kiistellään. Kanta ei enää kasva Saaristomerellä.

Tästä on kyse Ahvenanmaalla on vaadittu tiheän merikotkakannan harventamista, koska haahkat ovat vähentyneet. Merikotkien ja ihmisten välisiä ristiriitoja on yritetty ratkaista sallimalla metsänhakkuita ja loma-asuntojen rakentamista lähempämänä kotkien pesiä. Haahkoille aiotaan rakentaa katollisia tekopesiä. Merikotkien pesimistulos on heikompi Ahvenanmaalla kuin muualla Itämeren piirissä. Vuonna 2018 merikotkat saivat Suomessa 450 poikasta.
 Kun merikotkakanta kitui ympäristömyrkkyjen vaivaamana 1960- ja 80-luvuilla, haahkat alkoivat pesiä avoimilla rannoilla vailla sen suurempaa suojaa. Haahkojen lisääntyminen onnistui ja suuret poikasmäärät varttuivat aikuisiksi.
 Haahkakanta oli huipussaan 1990-luvulla ja on taantunut sen jälkeen voimakkaasti. Haahka on määritelty  erittäin uhanlaiseksi . Kannan heikentymiseen on useita syitä, kuten meren rehevöityminen, metsästys ja pesinnän epäonnistuminen.
 Avoimilla luodoilla pesivät haahkat ovat helposti joutuneet nuorten merikotkien saaliiksi. Havaintojen mukaan haahkat ovatkin alkaneet pesiä nyt lähempänä ihmisasutuksia tai katajikkojen suojassa.
 Ahvenanmaalla tiheää merikotkakantaa on syytetty haahkakadon aiheuttajaksi. On jopa vaadittu lupaa ampua merikotkia haahkojen pesimäalueilta.
 Yle, Risto Salovaara
 Merikotkat ja ongelmat
 Ahvenanmaan maakuntahallituksen luonnonsuojelutoimiston intendentti  Maija Häggblom  toppuuttelee kotkien ampumisesta haaveilevia. Viime vuonna valmistuneessa  merikotkakannan hoitosuunnitelmassa  on tarjolla keinoja kotkien aiheuttamien ristiriitojen hoitamiseen.
 – Emme ole erityisesti harventamista yrittäneet ehdottaa. Sen sijaan on toimenpiteitä, jotka helpottavat esimerkiksi hakkuusuunnitelmien käsittelyä ja hakkuiden suorittamista, Häggblom sanoo.
 Nyt saarimaakunnan 120–130 kotkanpesistä on varsin pienillä saarilla ja hankauksia tulee myös mökkirakentajien kanssa. Intendentti Maija Häggblomin mukaan tilanteeseen on etsitty ratkaisua.
 – On todettu, että sillä joka oli ensin paikalla, on etuajo-oikeus. Jos kotka oli paikalla ensin, niin kotka jatkaa. Jos ihminen oli ensin, niin silloin on ihmisellä etuoikeus.
 Merikotkat saalistavat avoimilla rannoilla pesiviä haahkoja. Mikael Kilpi / Privat
 Tanskan Bornholmissa ja Norjassa haahkojen suojaksi on rakennettu katollisia pesimäsuojia, joissa haahkat ovat oppineet paikoitellen pesimään. Samaa on tarkoitus kokeilla myös Ahvenanmaalla.
 Kiistelty kevätmetsästys jatkuu
 Lintujen kevätmetsästys on yksi syy, miksi ahvenanmaalaiset ovat hyvin kiinnostuneita haahkakannoista.
 Tänä keväänä maakuntahallitus antoi luvan metsästää  1.-14. toukokuuta 2000 uroshaahkaa . Viime vuonna kevätlinnustus jatkui 20. päivään ja 3800 linnun kiintiöstä ammuttiin 2400.
 Euroopan Unioni on vaatinut kevätmetsästyksen lopettamista, mutta Ahvenanmaalla on jatkettu perinnettä.
 Kiista näyttää päätyvän  EU-tuomioistuimeen , jolloin Suomen valtiolle voi langeta iso uhkasakko ellei kevätmetsästystä lopeteta, kuten Manner-Suomessa on jo tehty. Komissio ilmoitti jo vuosi sitten vievänsä asian tuomioistuinkäsittelyyn.
 Haahkat keräävät ison määrän eri pesueiden poikasia "päivähoitoon" suojatakseen niitä pedoilta. Taktiikka ei silti toimi, jos petoja on paljon liikkeellä. Kuva on Utöstä vuodelta 2011. Tuomo Björksten/Yle
 Lintuinfluenssa tappoi kotkia
 Viime vuonna merikotkia löydettiin menehtyneinä ja syyksi todettiin influenssavirus. Merikotkien pesintä on Saaristomerellä ja Ahvenanmaalla heikompaa kuin muualla ja poikasia syntyy vähemmän. Maija Häggblomin mukaan syytä ei tiedetä.
 – Ehkä edellisinä vuosina on ollut lintuinfluenssa syynä, mutta myös se, että reviirejä alkaa olla niin tiheässä. Reviirikilpailu tulee sen verran kovaksi, että se aiheuttaa huonompaa pesintätulosta.
 WWF:n merikotkatyöryhmän puheenjohtaja  Jouko Högmander  sanoo Ahvenanmaan ja Saaristomeren alueen olevan jo täynnä merikotkien reviirejä. Niitä puolustettaessa kotkia myös kuolee vuosittain keskinäisissä kamppailuissa.
 – Lähinnä urokset ottavat yhteen ja niillä on sellaiset kynnet, että usein toinen tai molemmat saavat surmansa. Tästä on tullut ilmeisesti kannan kasvua rajoittava tekijä jo täällä Se myös kertoo siitä, että alkaa olla ahdasta, Högmander kertoo.
 Meren ympäristömyrkyt, kuten PCB ja DDT, ovat vähentyneet, mutta kolmasosa kuolleista merikotkista on saanut lyijymyrkytyksen syömistään linnuista tai metsään jätetyistä hirvieläinten teurasjätteistä.
 WWF on tukenut merikotkien seurantaa vuodesta 1973 alkaen. Tämän vuoden jälkeen tuki loppuu, koska linnut eivät ole enää uhanalaisia.
 Jouko Högmander pitää tärkeänä jatkaa merikotkakannan seurantaa, sillä ravintoketjun myrkyt kertyvät sen huippupetoon. Merikotka on indikaattorilaji, joka hälyttää ennen kuin vaikutukset näkyvät ihmisen elimistössä.
 AOP
 Viime vuodenvaihteessa riehunut  Alfrida-myrsky  (Manner-Suomessa Aapeli) kaatoi runsaasti metsää Ahvenanmaalta. Samalla kaatui myös merikotkien pesäpuita.
 – Emme oikeastaan tiedä, paljonko pesiä on jäljellä. On tullut raportteja, että pesiä on häipynyt ja on tullut raportteja, että tiettyjä pesiä on paikallaan. Vasta kesän inventointien jälkeen tiedämme jotakin tilanteesta, intendentti Maija Häggblom sanoo.
 Merikotkakannan kasvu Turun saaristossa on kuitenkin jo vaimentunut ja uusia kotkareviirejä syntyy enemmän sisämaahan.
 Lue myös:
 Merikotkan kannan kasvu pysähtynyt monilla saaristo- ja rannikkoalueilla
 Merikotka - Ahvenanmaan maakuntalintu

Merikotkien lisääntyminen aiheuttaa ristiriitoja Ahvenanmaalla ja nyt pohditaan, kumpi väistää: kotka vai ihminen


Summary: Lappeenrannassa toimivan Fifteen MC South Karelia -kerhon jäseniä on hiljattain nähty täydet Outlaws MC:n jengitunnukset ja -liivit yllään.

Moottoripyöräjengi Outlaws MC on ulottanut lonkeronsa nyt myös Suomeen. Outlaws MC on kansainvälinen rikollinen moottoripyöräjengi, jolla tiedetään olevan noin 290 alaosastoa maailmanlaajuisesti.
 Lappeenrannassa toimivan Fifteen MC South Karelia -kerhon jäseniä on hiljattain nähty Lappeenrannan linnoituksessa täydet Outlaws MC:n jengitunnukset ja -liivit yllään, mikä viittaa siihen, että jengi on saanut järjestössä virallisen aseman. Poliisi ei halua vielä kommentoida asiaa.
 Kerholla on Lappeenrannassa kymmenkunta jäsentä, jotka ovat nyt nähdyn perusteella saaneet oikeuden käyttää kansainvälisen klubin liivejä.
 Poliisi epäillyt pitkään
 Poliisi  kertoi  Outlaws MC:n yhteyksistä Lappeenrantaan jo seitsemän vuotta sitten. Vuonna  2016 poliisi oli havainnut  Fifteen MC South Karelian jäsenillä "Support your local Outlaws" -merkkejä, mikä viittasi kerhon haluun liittyä kansainväliseen Outlaws MC -järjestöön. Poliisilla oli myös tiedossa, että jäsenet olivat olleet yhteydessä sekä Venäjällä että muissa Pohjoismaissa oleviin Outlaws MC -jengien jäseniin.
 Nyt näyttää siltä, että Fifteen MC South Karelian tavoite liittyä Outlaws MC:n jäseneksi on toteutunut. Kaakkois-Suomen poliisi on tietoinen Outlaws MC:n pyrkimyksistä toimia Suomessa, mutta ei vielä tässä vaiheessa halua vahvistaa järjestön asemaa Suomessa.
 Fifteen MC South Karelian jäsenet ovat yleensä pitäneet matalaa profiilia, eikä jengiläisillä ole tapana esiintyä liivit päällä julkisesti. Muista Suomessa toimivista isommista moottoripyöräjengeistä Helvetin enkeleillä on vakiintunut asema Lappeenrannan alueella.
 Muualla Suomessa Outlaws MC:llä ei tiedetä olevan toimintaa.  Keskusrikospoliisi on luokitellut  Outlaws MC:n kansainvälisesti rikolliseksi moottoripyöräjengiksi.
 Kansainvälinen rikollisuus lisääntyy
 Poliisi on huolissaan kansainvälisen rikollisuuden leviämisestä Suomessa. Viime maaliskuussa poliisi arvioi, että vakava järjestäytynyt rikollisuus lisääntyy Suomessa jatkuvasti.
 Keskusrikospoliisin  arvion mukaan  Suomessa on nykyään seitsemän vakiintunutta rikollisorganisaatiota, joilla on jopa 75 osastoa ja 800 jäsentä. Määrä on poliisin mukaan vuosikymmenessä yli kaksinkertaistunut, eikä se näytä laantumisen merkkejä.
 Maaseudun tulevaisuus kertoi , että poliisi uumoilee rikollisten moottoripyöräjengien levittäytymisen jatkuvan edelleen. Nyt jengiläiset käyttävät hyväkseen autioituvaa maaseutua ja pikkukaupunkeja, joissa poliisien määrää on tuntuvasti vähennetty.
 Poliisin mukaan Suomessa toimivat moottoripyöräjengit Hells Angels, Cannonball ja Bandidos sekä tunnuksellinen liivijengi United Brotherhood. Viimeisimpänä Suomeen on tullut Outlaws MC, joka nyt on kotiutunut Lappeenrantaan.
 Keskusrikospoliisin rikosylikomisario  Christer Ahlgren   mukaan  rikollisjärjestöt ovat aktiivisesti mukana esimerkiksi rakennus-, turvallisuus- ja ravintola-alalla, erityisesti yöelämässä. Rahaa käytetään muun muassa huumeisiin, aseisiin ja autoihin.
 Lue lisää:
 Hovioikeus muutti Helvetin enkeleiden kerhotilaa ampuneiden tuomioita – päätekijä ehdottomaan vankeuteen, avunantaja vapautettiin

Maailmanlaajuinen rikollisjengi jalkautui Suomeen –  lappeenrantalainen moottoripyöräkerho hyväksyttiin osaksi Outlaws MC -järjestöä


Summary: Uutistoimisto Reutersin mukaan muuriin siirretään rahoja muun muassa Afganistanin turvallisuusjoukoilta.

Yhdysvaltain vt. puolustusministeri  Patrick Shanahan  on hyväksynyt päätöksen siirtää muualta rahoja Meksikon rajamuurin rakentamiseen.
 Yhteensä rahaa siirretään 1,5 miljardin dollarin verran. Uutistoimisto Reutersin mukaan niistä noin 600 miljoonaa tulee Afganistanin turvallisuusjoukoille tarkoitetulta säästötililtä.
 Shanahanin mukaan rahoja otetaan monista paikoista, muun muassa tekemällä ohjelmiin muutoksia. Joukkojen valmiuteen niillä on Shanahanin mukaan minimaallinen vaikutus, Reuters raportoi.
 Reutersille puhuneen yhdysvaltalaisvirkailijan mukaan viimeisimpään siirtoon kuuluu 604 miljoonaa dollaria Afganistanin turvallisuusjoukkojen rahoista.
 Meksikon rajalle rakennettava muuri oli yksi tärkeimmistä presidentti  Donald Trumpin  vaalilupauksista. Hän julisti Yhdysvaltoihin  helmikuussa hätätilan . Sen avulla hänelle aukeni mahdollisuuksia muurin rahoittamiseen.
 Trump  haluaa nimittää  Shanahanin myös pysyväksi puolustusministeriksi.

Pentagon ratkoo rahoitusta: Otetaan Afganistan-rahoista, käytetään Meksikon rajamuuriin


Summary: Mediassa on epäilty Moision riippumattomuutta, sillä hän on viestintätoimisto Milttonin osakas ja johtava asiantuntija.

Vihreiden  Elina Moisio  ilmoittaa jättäytyvänsä pois hallitusneuvotteluryhmästä. Taustalla on tänään vellonut kohu neuvottelupöydässä olevista puolueiden edustajista, joita  on väitetty etujärjestöjen lobbareiksi .
 Moision riippumattomuutta hallitusneuvotteluissa on epäilty, sillä hän on viestintätoimisto Milttonin osakas ja johtava asiantuntija.
 – Koen, että rooliini hallitusneuvotteluissa ja ammatilliseen asemaani ei liity intressiristiriitaa. Asiasta nousseen keskustelun myötä olen kuitenkin tullut siihen johtopäätökseen, että selvyyden vuoksi on parempi etten jatka Vihreiden neuvotteluryhmässä, Moisio sanoo tiedotteessaan.
 – Hallitusneuvottelut ovat yhteiskunnallisesti herkkä tilanne ja on tärkeää varmistaa että Vihreällä neuvotteluryhmällä on täysi työrauha, Moisio jatkaa.
 Moisio toimi Vihreiden asiantuntijajäsenenä  Luottamuksen ja tasa-arvoisten työmarkkinoiden Suomi  -ryhmässä.
 Moisio ei tällä haavaa suostunut kommentoimaan asiaa enempää.
 Hallitusneuvottelija Rinne kiistää lobbaamisen
 Hallitusneuvottelupöytien kokoonpanot julkistettiin eilen, ja joukossa on useita etujärjestöjen edustajia.
 Työelämän kehittämistä pohtivassa ryhmässä ovat mukana muun muassa JHL:n johtoon kuuluva, vasemmistoliittoa edustava  Teija Asara-Laaksonen  ja SAK:n lakimies, SDP:tä edustava  Anu-Tuija Lehto . Ryhmän sihteerinä toimiva  Jussi-Pekka Rode  on Sivistystyönantajien asiantuntija ja RKP:tä edustava  Mats Nyman  akavalaisen Yksityisalojen Esimiehet ja Asiantuntijat YTY:n toiminnanjohtaja.
 Hallitusneuvotteluita vetävä  Antti Rinne  (sd.) on tänään tiukasti kiistänyt, että hallitusneuvotteluissa olisi mukana lobbareita. Hänen mukaansa jokainen neuvottelija on mukana puolueen edustajana, ei etujärjestön äänitorvena.
 – Lobbarikeskustelu on mennyt yli äyräiden, Rinne summasi päivän tapahtumia.
 Lue lisää:
 Hallitusneuvotteluiden ensimmäinen viikko on takana – Rinne: "Ensi viikolla alkaa vaikein vaihe, kun hintalappuja aletaan laskea yhteen"

Vihreiden Elina Moisio jättäytyy pois hallitusneuvotteluista lobbarikohun takia – viestintätoimiston osakkuus herätti epäilykset


Summary: Suomen lasimuseossa avautui runsas ja leikkisä näyttely hiljan kuolleen Oiva Toikan tuotannosta. Sen arkkitehti on teollinen muotoilija ja Toikan ystävä Harri Koskinen.

RIIHIMÄKI  Teollinen muotoilija Harri Koskinen tiirailee kiikareilla lintuja Suomen lasimuseon sisätiloissa Riihimäellä. Hän on itse syypää erikoiseen tilanteeseen, sillä Koskinen on suunnitellut Oiva Toikan (1931–2019) näyttelyn arkkitehtuurin, ja Toikan Iittalalle suunnitteleman  Birds - sarjan lasilinnut on asetettu näytille seinän mittaiselle parvelle.
 Niitä Koskinen bongailee näyttelytilaan rakennetusta “lintutornista”.
 Harri Koskinen on Oiva Toikka -näyttelyn arkkitehti. Mårten Lampén / Yle
 Linnut ovat niin oleellinen osa Toikan uraa lasimuotoilijana, ettei näyttelyn taiteellinen tiimi uskaltanut jättää niitä pois, vaikka mieli teki. Linnut tuntuivat aluksi liian kuluneelta idealta.
 – Mietimme ensin, pitäisikö näyttelyyn tuoda vain yksi lintu, mutta päätimme ottaa niitä mukaan niin paljon kuin niitä vain löytyy, Koskinen hymyilee.
 Lasilintujen bongaaminen museossa huvittaa, ja se olisi sopinut Toikalle. Hänen teoksiinsa on ladattu paljon huumoria.
 Pampulavaasi, 1968-1970 luvun alku, Collection Kakkonen. Rauno Träskelin
 Huumori kukki
 Toikan tuotantoon perehtynyt Koskinen tutustui lasimuotoilijaan jo opiskelijana Taideteollisessa korkeakoulussa 1990-luvun puolivälissä, kun Koskinen sai stipendin Nuutajärven lasitehtaalle.
 Samassa Lasikylän kahvipöydässä istui taidemuodon tähtisuunnittelijoita Toikasta  Kerttu Nurmiseen  sekä nuori vänkäri eli apumies, kuten Koskinen itseään kuvailee.
 Koskinen teki myöhemmin yhteistyötä Toikan kanssa ja seurasi sivusta, miten muotoilija käsitteli esimerkiksi ulkomaista mediaa. Toikasta hän puhuu ihmisenä, joka varasti show’n seurassa kuin seurassa.
 – Hän teki sen sutkautuksillaan ja älykkäällä huumorillaan. Toikalla oli terve ja humoristinen suhde elämän ilmiöihin, Koskinen sanoo.
 Lollipop on keräilijöiden suosiossa. Mårten Lampén / Yle
 Itse hän havahtui Toikan kansainväliseen merkitykseen vasta Italiassa, kun Koskinen kehitteli yhteistyötä italialaisen Magis-kalustefirman kanssa.
 Siellä kävi ilmi, että kyseinen yritys antoi merkittäville asiakkailleen liikelahjaksi Toikan suunnittelemia lasilintuja.
 Koskinen kuvaa niitä upeiksi teoksiksi, joiden tenho perustuu pieniin eleisiin, väreihin ja paksuuteen. Lintujen optiikkaan ja visuaalisuuteen.
 – Ja sitten Italiassa ne antoivat näitä lahjaksi kuin jalokiviä. Sen matkan jälkeen aloin katsoa lintuja eri silmin, Koskinen sanoo.
 Vuosikuutio 1979. Mårten Lampén / Yle
 Toikkaa voi lukea vuosikuutioista
 Oivan ihmemaassa – Oiva Toikan taidetta  -näyttely luottaa runsauden tunteeseen. Osa esineistä on pantu esille voimakkaina, värikkäinä ryhminä, jotka korostavat massaa yksittäisen teoksen sijaan.
 Koskinen puhuu iloisesta ja värikkäästä näyttelystä, ja sitä se todella on.
 Toikan lasiset vuosikuutiot on asetettu kronologiseen järjestykseen. Ensimmäinen kuutio tuli sarjatuotantoon vuonna 1977 ja viimeisin tänä vuonna. Toikka käytti niihin eri vuosina eri värejä ja muotoja.
 – Niistä syntyy tietynlainen oppikirja, josta näkee, missä muotoilija on mennyt, Koskinen sanoo.
 Pampulapullo. Mårten Lampén / Yle
 Näyttelyyn on saatu lainaksi hulvaton  Les Miserables  -teos, joka koostuu rikki menneistä kookkaista esineistä. Lisäksi Toikan erilaisista materiaalikokeiluista, prototyypeistä, uniikkiesineistä ja sarjatuotannosta on koottu ryhmä, josta piti alun perin tulla kronologisesti etenevä tarina Toikan urasta. Se ei onnistunut, sillä muoto otti vallan.
 – Huomasimme, ettei aikakausilla ollutkaan merkitystä. Halusimme tehdä tästä elämyksellisen ja visuaalisesti voimakkaan näyttelyn, Koskinen toteaa.
 Toikka poikkesi pohjoismaisen muotoilun valtavirtauksista ja Koskinen uskoo, että Toikan teosten viehätysvoima perustuu erittäin voimakkaaseen värimaailmaan ja muotokieleen.
 – Toikan teokset puhuttelevat toisinaan myös tunteita. Hän vain osasi ja ymmärsi lasista niin paljon, Koskinen toteaa.
 Moni esine on ensi kertaa esillä. Iso osa lainatuista teoksista on Kyösti Kakkosen sekä Oivan Toikan perheen kokoelmista.
 Uniikkiesineitä. Mårten Lampén / Yle
 Virhe voi olla työvoitto
 Nuutajärven Lasikylässä 1990-luvun puolivälissä toisensa tavanneet Koskinen ja Toikka tekivät myöhemmin yhteistyötä, kun huonekaluja valmistava Magis kiinnostui Toikasta muotoilijana. Yritys otti muutamia Toikan suunnittelemia uusia esineitä tuotantoon kymmenisen vuotta sitten.
 – Siinä kävi lopulta niin, että Toikka leikkeli pahvista hahmoja mahdollisista kalusteista ja ne mallinnettiin toimistollamme, Koskinen sanoo.
 Miehet tapasivat myös Italiassa Muranossa, jossa he työskentelivät suomalaisten luottolasimestarin, italialaisen  Pino Signoretton  kanssa.
 – Oli hauskaa katsoa vieressä, miten Toikka sävelsi viereisessä lasihytissä omia teoksiaan, Koskinen muistelee.
 Uniikki taide-esine, 1968-1970 luvun alku, Collection Kakkonen. Rauno Träskelin
 Hänen mukaansa Toikka tunnettiin Muranossa hyvin, vaikka hän oli tehnyt uransa Suomessa, ja päätynyt työskentelemään projektiluontoisesti Muranoon vasta tällä vuosikymmenellä.
 Koskinen kuvaa itseään ehkä jopa liian kurinalaiseksi muotoilijaksi, jonka on vaikea hyväksyä pientäkään poikkeamaa suunnitellusta muodosta.
 Toikka opetti asennetta, kun Koskinen oli mielestään täysin epäonnistunut lasihytissä muotoilemansa esineen kanssa.
 – Toikan mielestä kaikki oli loistavasti, Koskinen sanoo.
 Hänen mukaansa Toikka osasi kääntää myös pienet poikkeamat työssä voitoksi ja vahvuudeksi.
 Lasimuotoilija, professori Oiva Toikka (1931–2019) Lehtikuva

Oiva Toikan linnut aiottiin jättää pois Lasimuseon suuresta kesänäyttelystä, mutta mieli muuttui – nyt niitä voi bongata kiikareilla


Summary: Perjantain tapaaminen kesti noin 1,5 tuntia. Kiinalaispäätoimittajan mukaan keskustelujen jatkamisesta olisi sovittu.

Yhdysvaltain ja Kiinan kauppaneuvotteluiden toinen päivä päättyi perjantaina puolilta päivin Yhdysvaltain aikaa.
 – Keskustelut olivat rakentavia. Enempää en voi sanoa, sanoi Yhdysvaltain valtiovarainministeri  Steven Mnuchin  uutistoimisto Reutersin mukaan poistuessaan tapaamisesta.
 Yhdysvaltain kauppaedustaja  Robert Lighthizer , valtiovarainministeri Mnuchin ja Kiinan varapääministeri  Liu He  keskustelivat noin 1,5 tunnin ajan perjantaina.
 Liu kommentoi  Bloombergille  keskusteluiden menneen varsin hyvin.
 Uutiskanava  CNBC:n mukaan  on epäselvää, koska neuvotteluja kauppasopimuksesta jatketaan.
 Sanomalehti  New York Timesin mukaan  kiinalaiset matkaisivat takaisin kotiin vielä perjantaina.
 Kiinan Global Timesin päätoimittaja  Hu Xijin  kuitenkin kommentoi Twitterissä, että hänen lähteensä mukaan keskustelut eivät katkenneet, vaan molemmat osapuolet pitivät keskusteluja rakentavina ja ovat sopineet tapaavansa Pekingissä tulevaisuudessa.
 Global Timesiä julkaisee Kiinan valtaapitävän kommunistisen puolueen lehti.
 Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  sanoi aiemmin perjantaina, ettei hänellä ole kiire allekirjoittaa kauppasopimusta Kiinan kanssa. Yhdysvallat asetti  perjantaina uusia tuontitulleja Kiinaa vastaan .
 Tulli nousi kymmenestä prosentista 25 prosenttiin yli 5 700 tuotteen osalta. Tullin alaisten tuotteiden tuonnin arvo on noin 200 miljardia dollaria. Uudet tullit koskevat muun muassa kiinalaisia modeemeja.
 Trump julkaisi perjantaina useita tviittejä neuvotteluista ja puolusti uusia tulleja. Yhdessä niistä hän viestitti ykskantaan: rakenna tuotteesi Yhdysvalloissa, niin ei tule tulleja.
 Kiinan vastatullit ovat haitanneet yhdysvaltalaisten maanviljelijöiden toimintaa. Yhdysvaltain maatalousministeri kertoi perjantaina muotoilevansa suunnitelmaa maanviljelijöiden auttamiseksi.
 Kiinan ulkoministeriön tiedottaja sanoi Pekingin toivovan, että Trumpin hallinto tulee puoliväliin vastaan kauppakiistassa. Tiedottaja  Geng Shuang  puhui vain muutaman tunnin kuluttua siitä, kun Yhdysvallat nosti perjantaina tariffeja.
 Kiina ilmoitti, että se ryhtyy määrittelemättömiin vastatoimiin.
 Lue myös:
 Suomi olisi isoimpia kärsijöitä jos USA:n ja Kiinan kauppakiista etenee välirauhasta jatkosotaan – 10 kysymystä ja vastausta talousjättien kinasta
 Yhdysvalloissa kuluttaja kärsii, mutta Trump juhlii – kaksi voittajaa ja kolme häviäjää Kiinan ja Yhdysvaltain kauppasodassa

Kiina ja Yhdysvallat päättivät neuvottelupäivänsä, Mnuchin kuittasi keskustelut "rakentaviksi"


Summary: Maria Kylmäluoma toivoo, että lapsettomuudesta puhuttaisiin enemmän. Häntä olisi helpottanut, jos joku olisi sanonut, että elämä voi olla ihan hyvää ilman lastakin.

Maria Kylmäluoma n hymy ulottuu silmiin asti. Hän myös nauraa usein. Tulee olo, että hänen on hyvä olla – vaikka tietää, että takana on monia tuskaisia vuosia. Ja että se vuoden vaikein päivä on taas edessä.
 Hersyvän Marian aviopuoliso  Mika Kylmäluoma  puolestaan on rauhallinen ja sympaattinen. On helppo uskoa, että hän on ollut se tukipylväs, joka on pitänyt heidät pystyssä, kun Maria on ollut tunne- ja hormonimyrskyissään rikki, raivoissaan ja raunioina.
 Maria Kylmäluoma kertoo tarinansa, koska aivan liian usein lapsettomuudesta kerrottaessa tarina päättyy siihen, että lapsi on saatu, tavalla tai toisella.
 – Se antaa vähän väärän kuvan, kun kaikille ei sitä lasta tule kuitenkaan. Se luo kuvaa siitä – että on jotenkin onnistuttava – että muuta elämää ei ikään kuin ole. Itseäni olisi helpottanut paljon, kun joku saman kokenut olisi sanonut, että elämä voi olla ihan hyvää ilman lasta.
 Hän myös toivoo, että arasta asiasta puhuminen lisäisi ymmärrystä kohdata lapseton.
 – Kenenkään lapsiasiathan ei varsinaisesti kuulu kenelläkään muulle, oli sitten vapaaehtoisesti lapseton tai olosuhteiden pakosta. Mutta toivoisin, että siitä puhuttaisiin ja nimenomaan niin, että ihmiset ymmärtäisivät kuinka iso asia se on heille, joita se koskettaa.
 Muka vitsillä sanotut asiat satuttavat lapsetonta. Maria Kylmäluoma, 39, kertoo, että monenlaisia ohjeita ja neuvoja hänkin on saanut kuulla. ”Kökkäänkin on tarjouduttu tulemaan”. Tarmo Niemi / Yle
 Lapsettomuus oli tiedossa
 Maria Kylmäluomalle selvisi 16-vuotiaana, että hänellä on PCO eli polykystiset munasarjat ja sen vuoksi lasten saaminen saattaa olla vaikeaa. Gynekologi sanoi tuolloin, että palataan asiaan sitten, kun lasten hankkiminen tulee ajankohtaiseksi.
 – Siinä mielessä olen ollut onnekkaampi lapseton kuin ehkä moni muu, että monellehan se tulee täytenä yllätyksenä. Minulla se on ollut tavallaan tiedossa jo nuoresta lähtien.
 Kun he Mikan kanssa tapasivat, molemmat olivat 25-vuotiaita. Maria sanoo, että hän halusi heti selvittää, miten mies suhtautuu mahdolliseen lapsettomuuteen. Hän kysyi kolmansilla treffeillä, kuinka tärkeää Mikalle on omien lasten saaminen.
 – Ajattelin, että jos se on tärkeää, niin emme ehkä pysty alkaa edes olla yhdessä, koska sitä haavetta en ehkä koskaan pysty täyttää. Jos se on toiselle tosi tärkeä asia, silloin on väärin viedä se – ainakin jos sen tietää. Eri asia on, jos ei tiedä.
 Mika Kylmäluoma kertoo, että oli luonnollisesti ajatellut, että jossain elämänvaiheessa voisi lapsia tulla. Kun Maria kertoi, ettei se välttämättä ole mahdollista hänen kanssaan, se ei vaikuttanut millään tavoin hänen halukkuuteensa jatkaa suhteessa.
 – Ei se ollut kynnyskysymys, ei sitä tarvinnu epäillä hetkeäkään, hän sanoo.
 Kaksi kertaa kaksi viivaa
 Maria ja Mika Kylmäluoma menivät naimisiin muutaman vuoden seurustelun jälkeen vuonna 2009. Lasta ei ollut kuulunut, joten he päättivät hakeutua lapsettomuustutkimuksiin avioitumisen jälkeen.
 – Aika pian siinä todettiin, että ei kannata edes yrittää mitään kevyempiä vaihtoehtoja. Koeputkihedelmöitys oli kohdallani ainoa järkevä vaihtoehto.
 Ensimmäisestä kerrasta tuli kohdunulkoinen raskaus ja se jouduttiin keskeyttämään.
 – Olin melkein kaikkeen varautunut, mutta en siihen. Se oli tunnetasolla tosi paha tilanne. Kun monen vuoden yrittämisen jälkeen on vihdoin raskaus saatu alulle ja sitten se keskeytetään.
 Keskeytystä seurasivat pahat komplikaatiot ja parin kuukauden sairausloma.
 Toinen yrityskin näkyi raskaustestissä kahtena viivana, mutta paljastui tuulimunaraskaudeksi.
 – Sen jälkeen olin henkisesti niin raunioina, että halusin tauon hoitoihin. En enää yksinkertaisesti jaksanut sitä.
 Kylmäluomia on kannatellut hyvä parisuhde. "Meillä on kuitenkin toisemme". Tarmo Niemi / Yle
 "Tuntui, ettei mielenterveys kestä"
 Maria Kylmäluoma kertoo, että lapsettomuushoitojen aika oli hyvin vaikeaa, sillä hänelle piti antaa isoja annoksia hormoneja.
 – Lisäksi kahteen kertaan se kokemus onnen ja toiveen hetkestä täydelliseen luhistumiseen. Se oli niin raskasta.
 Mitä enemmän aikaa kului toisen epäonnistuneen koeputkihedelmöityksen jälkeen, sitä vaikeammalta Mariasta tuntui yrittää enää uudelleen.
 Kolme vuotta oli aikaa miettiä. Se on aika, mitä alkioita säilytetään.
 – Se oli ollut henkisesti niin raskasta, täydellistä vuoristorataa koko ajan. Jotenkin sitten tuntui, ettei se ole sen arvoista. Tuntui, ettei mielenterveys kestä enää.
 Mika Kylmäluoma muistelee, että koki itsensä tilanteessa suhteellisen voimattomaksi. Näkee toisen tuskan – mutta ei voi tehdä paljon mitään.
 – Ja minun mielestänihän Mika oli liian rauhallinen. Hän ei itkenyt minun kanssani. Koin, että Mikan olisi pitänyt olla paljon epätoivoisempi. En uskonut, että hän oli oikeasti surullinen tilanteesta. Riitelimme silloin ihan hirveästi, koska olin niin poissa tolaltani koko ajan, Maria Kylmäluoma kertoo.
 Hedelmöityshoidot Suomessa Vuosittain hedelmöityshoitoja aloitetaan noin 13 000‒14 000. Hoitojen kokonaismäärä pysynyt melko vakaana viimeisen vuosikymmenen ajan. Hedelmöityshoitoja tehdään Suomessa kaikissa viidessä yliopistosairaalassa, kevyempiä hoitoja ja alkuselvittelyjä tehdään keskussairaaloissa. Hedelmöityshoitoon voi hakeutua myös yksityisille klinikoille. Hedelmöityshoidoilla tarkoitetaan munasolujen kypsytyshoitoa, keinohedelmöitys- eli inseminaatiohoitoa ja koeputkihedelmöityshoitoja Toimintaa säätelee hedelmöityshoitolaki. Julkisella puolella hoidon kriteerejä ovat mm. ikä (noin 40v.), painoindeksi (alle 35), lasten lukumäärä ja tehty sterilisaatio. Julkinen puoli rajaa hoidot kolmeen koeputkihoitoon. Noin viidennes ei saa lasta hedelmöityshoidoista huolimatta. Lähde: THL, Katja Ahinko, osaston ylilääkäri, lapsettomuus- ja hormonipoliklinikka, TAYS
 Pitkään Taysissä lapsettomuus- ja hormonipoliklinikalla työskennellyt osaston ylilääkäri  Katja Ahinko  tuntee parien tuskan.
 – Lapsettomuus on erittäin raskas asia ja iso kriisi elämässä, siihen kiteytyy niin moni asia ja odotus. Hoitoprosessi on pariskunnalle aina jollain tasolla vaikea ja rankka.
 Ahingon mukaan valtaosa sietää hoidot ihan hyvin. Hän kuitenkin muistuttaa, että ihmiset ja heidän tilanteensa ovat erilaisia. Kokemukseen vaikuttaa myös lopputulos.
 – Jos saa sen avulla lapsen, niin ehkä sitä ei pidä niin hankalana, kuin jos se päätyy negatiiviseen tulokseen. Kyllä siihen peilautuu varmasti moni asia. Psyykkisesti se on paljon rankempaa kuin fyysisesti.
 Lopullinen päätös
 Kun Maria ja Mika Kylmäluoma päättivät, ettei hoitoja jatketa, he keskustelivat myös muut vaihtoehdot läpi. He eivät lähtisi adoptioprosessiin tai hakeutuisi sijaisvanhemmiksi.
 Sijaisvanhemmuudessa ajatus siitä, että lapsi saatettaisiinkin ottaa pois, oli Mariasta kestämätön.
 – Hukkaanhan se elämä menee jos elää jos-elämää. Halusin pisteen sille kaikelle. Sen takia se adoptioajatuskin lopulta jäi, kun siihenkin olisi voinut mennä vuosia ja taas vuosia, eikä mikään silti olisi ollut varmaa.
 Hän sanoo, ettei kestänyt välitilaa, jossa oli elänyt jo niin kauan. Hän halusi elämässä eteenpäin.
 – Mika onneksi sanoi silloin, kun pohdittiin hoitojen jatkamista, että minä saan päättää ja hän tukee minua, oli päätös kumpi tahansa. Arvostan sitä todella paljon. Tilanne olisi ollut paljon vaikeampi, jos hän olisi käyttäytynyt kuin minä ja toivonut lasta aivan hysteerisesti.
 Haaveiden hautaaminen oli murskaavaa
 Kun päätös oli tehty, asia piti käydä läpi itsensä kanssa.
 Maria Kylmäluoma sanoo haaveilleensa aina isosta perheestä ja siitä, että yhdessä puuhataan kaikenlaista.
 – Haaveeni on ollut lapsesta saakka, että minusta tulee äiti. Sen haaveen hautaamien on ollut todella vaikeaa. Olihan se ihan hirveä paikka.
 Maria Kylmäluoma kertoo, että oman tilanteen toivottomuus ja katkeruus kulminoitui jopa vihaksi lapsia, lapsiperheitä ja erityisesti raskaana olevia kohtaan.
 – Olen ollut niin katkera ja se on ihan hirveä tunne. Mutta enää en sanoisi itseäni katkeraksi, olen ehkä joskus vain vähän kateellinen. Sille aika on tehnyt hyvää.
 Hän tunnustaa olleensa kateellinen jopa niille, jotka ovat menettäneet lapsensa.
 – Koska silloin on edes ollut lapsi, on joku jota surra. Minulla ei ollut mitään. Ei ollut kuin ajatus lapsesta.
 Maria Kylmäluoma kertoo, että Seinäjoella on hautausmaalla Tyhjän sylin muistokivi, "Lapselle, jota emme koskaan saaneet". Ei hän ole sinne mitään koskaan vienyt, mutta ajatus, että sellainen on, on hänelle tärkeä.
 Sisarusten lapset tuovat hälinää elämään ja tädin rooli on Mariasta mahtava. "Se on lähimpänä äitiyttä mihin pääsen ja siitä nautin kyllä nykyään." Tarmo Niemi / Yle
 Elämä on nyt hyvää
 Maria Kylmäluoma pohtii, että ponnisteli tolpilleen osin ehkä optimistisen luonteensa avulla.
 – Ajattelin sen niin, että eihän elämässä muutenkaan saa aina mitä haluaa. Ja kyllähän aika sen terävimmän tuskan vie.
 Ajatus äitienpäivästä on silti edelleen aina aika vaikea. Äitienpäivänä näytölle tulvivia Facebook-päivityksiä hän ei pysty katsomaan, sillä niissä konkretisoituu se, mitä hän ei tule koskaan kokemaan.
 Kylmäluomia on kannatellut myös hyvä parisuhde.
 – Voisihan olla niinkin, että se on niin iso asia toiselle, että jos lasta ei saada, tulee ero. Meillä on kuitenkin toisemme.
 Mika Kylmäluoma sanoo harkittuun tyyliinsä, että vaikka lapset olisivat olleet tervetulleita, "hyvin on pärjätty ilmankin".
 – Sitä voi arvostaa erilaisia asioita...on aikaa, eikä ole niin sitoutunut välttämättä siihen perhe-elämään. Harrastuksiin voi käyttää hyvällä omallatunnolla enemmän aikaa, tai mihin vaan, hän pohtii.
 Marian mielestä elämä on nyt hyvää.
 – Se on erilaista, mutta ei se huonoa ole. Emme ole urasuuntautuneita, emmekä edes matkustele, mutta tykkäämme harrastaa kaikenlaista. Meidän ei tarvitse miettiä onko meillä laatuaikaa yhdessä, se on meistä itsestä kiinni.
 Hän sanoo, että elämässä on parasta se, että heillä on mukavaa yhdessä. On tulevaisuudensuunnitelmia ja haaveita.
 Surullisinta on...
 Maria Kylmäluoma kertoo tunteistaan suoraan ja kursailematta. Muisto siitä, miten Mika jahtasi piikkikammoista Mariaa ympäri asuntoa hormonihoitojen aikana, naurattaa nyt.
 Kyyneleitä pyyhimme kaksi kertaa haastattelun aikana. Ensimmäisen kerran Marian kertoessa siitä, kuinka palavasti hän halusi äidiksi ja kuinka joutui haaveensa hautaamaan. Toisen kerran, kun hän kertoo, mikä on surullisinta lapsettomuudessa. Silloin tarvittiin nenäliinoja.
 En koskaan vedä lasta pulkassa, en koskaan mene vanhempainiltaan, enkä koskaan katsele ylpeänä lastani pesäpallokentän laidalla. En saa opettaa itselleni tärkeitä asioita kenellekään sillä tavalla, miten niitä omille lapsille opetetaan.  Maria Kylmäluoma
 Maria kertoo, että sukujuhlissa kirpaisee, kun siellä vertaillaan, kuka näyttää keneltäkin. Erityisesti sattuu, ettei hän tule koskaan näkemään sukupolvien jatkumoa omissa lapsissaan.
 – Ja ne kaikki kokemukset, mistä jää paitsi. En koskaan vedä lasta pulkassa, en koskaan mene vanhempainiltaan, enkä koskaan katsele ylpeänä lastani pesäpallokentän laidalla. Enkä saa opettaa itselleni tärkeitä asioita kenellekään sillä tavalla, miten niitä omille lapsille opetetaan.

Maria ja Mika Kylmäluoman lapsettomuuteen on kuulunut rankkoja hoitoja, riitelyä, katkeruutta – ja lopulta rauhaa: "Sen haaveen hautaaminen on ollut todella vaikeaa"


Summary: Uusi tukirankateknologia moninkertaistaa ihmisen voimat ja helpottaa liikkumista vaikeissa paikoissa.

Ulkoiset tukirangat eli eksoskeletonit ovat maallikoille tuttuja lähinnä tieteiselokuvista.
 Viime vuosina ihmisen ohjailemista koneista on kehitelty aputeräsmiehiä myös todellisuudessa. Villien visioiden laitteet ovat uuden teollisen ajan metallinhohtoisia sankareita.
 Niiden toivotaan vapauttavan ihmiset jalompiin harrastuksiin ja helpottavan arkea monin tavoin. Äyriäisillä ja hyönteisillä tämä ulkoinen kuori on luonnostaan, nyt sitä sovitellaan myös ihmisten ylle.
 Teollisuuden nopeassa murroksessa robocopit ovat nykypäivää jo siinä määrin, että ihmiskehon mekaanisille jatkeille pohditaan standardeja.
 Kansainvälinen ASTM-komitea  on luomassa alalle säännöstöä, sillä erityyppisiä eksoskeletoneja ollaan ottamassa käyttöön kaikkialla sotateollisuudesta lääketieteeseen.
 Teknologiaosaaja Suomi ei ole jäänyt syrjään tässä tuotekehityksessä. Turussa testataan, toisiko ulkoinen tukiranka helpotusta esimerkiksi kiinteistöhuollon raskaimpiin töihin.  Lue juttu tästä.
 Teräsranka ei kompuroi rappusissa
 NIST-tutkimuslaitoksen tutkija  Bill Billotte  maalailee ASTM-komitean verkkosivuilla teknologian mahdollisuuksia.
 – Ajattele elämää ilman rappuja. Voit kävellä, juosta, hyppiä, nostaa ja jopa tanssia kaikkien voimin koko elämäsi. Mitkään työt eivät enää riko selkää.
 Tukirangoista on hyötyä paitsi teollisuudessa, myös esimerkiksi vaativissa leikkauksissa, joissa kirurgit operoivat potilaita tuntikausia. Niitä käytetään myös avaruudessa astronauttien aluksilla suorittamissa huoltotehtävissä. Yhdysvalloissa tukirankoja on tutkittu parikymmentä vuotta.
 Teräksiset tukiraajat lisäävät liikuntarajoitteisten tai vammaisten toimintakykyä.  Singaporessa eksoskeletoneja tutkitaan  esimerkiksi sitä, miten sairastuneita voidaan kuntouttaa uuden teknologian avulla.
 Kaupalliseen käyttöön vuonna 2020?
 Toistaiseksi tavallisen ihmisen on kuitenkin useimmiten käytettävä hissiä tai kuljettava portaita. Eksoskeletonien tulo teollisuuden saati yksityisten kansalaisten käyttöön vaatii sekä kehitystyötä että rahaa.
 Jo suunnittelu on kallista, varsinkin kun tähtäimessä on jokaiselle käyttäjälle sopiva, kehotyyppiä vastaava haarniska.
 Esimerkiksi Sacros Robotics-yhtiössä kehitellään helposti ylle puettavaa, kevyttä tukirankaa. Mallissa tietokoneohjattu laite myötäilee käyttäjänsä liikkeitä ja refleksejä.
 Haarniska syö akkua
 Istuvuuden ja käyttömukavuuden lisäksi haasteita on tukirankojen sähkönkulutuksessa. Laitteet kuluttavat akkuja tyhjiin nopeasti. Ensimmäiset Sarcosin mallit vaativat toimiakseen 6800 wattia.
 Uudemmissa versioissa 600 wattia sähköä riittää päiväksi 70 kilon taakan kuljetukseen vajaan viiden kilometrin tuntivauhdilla.
 Kahdeksannen sukupolven malli ei kehitystiimin mukaan tarvitse enää akkuja eikä softaa.
 Tuotteiden kiinnostavuudesta kertoo se, että Sarcosiin ovat sijoittaneet muun muassa Microsoft, metsä- ja maatalouskonevalmistaja John Deere, autojätit Toyota ja BMV ja ilmailualan teollisuusyritys Boeing. Mukana on myös yhdysvaltalainen teollisuuden monialayritys Caterpillar.
 Miljardibisnes lähivuosina?
 Sijoittajat ja valmistajat uskovat eksoskeletonien läpimurtoon jo lähivuosina.
 Kymmenessä vuodessa niiden ennustetaan tuovan valmistajille vajaan kuuden miljardin dollarin tulot. Kun tukirankoja saadaan massatuotantoon, toiminnan uskotaan tulevan kannattavaksi jo seuraavien kolmen vuoden aikana.

Robocopin apu tekee ihmisestä melkein teräsmiehen – Ulkoisista tukirangoista ounastellaan menestysbisnestä


Summary: Naista voivat syrjiä uusien vempaimien lisäksi myös lääketieteelliset tutkimukset ja kulkuneuvojen mittasuhteet.

Laitteita ja palveluita suunnitellaan usein vain miesten kokemusten pohjalta, sillä uutta tekniikkaa on kehittämässä paljon nuoria miehiä.
 Naisille tästä voi aiheutua hankaluuksia. Tämä juttu kertoo esimerkkejä suunnittelun kukkasista.
 – Uusia asioita tuotetaan ajattelematta, kuka niitä tulee itse asiassa käyttämään. Ja tämä on yritysten vika, sanoo ruotsalaisen Luulajan teknisen yliopiston professori  Maria Udén , joka on perehtynyt sekä sukupuolen että tekniikan tutkimukseen.
 1. Puheentunnistus
 Puheentunnistusohjelmat, joita Amazon Echon kaltaiset digitaaliset apurit käyttävät, toimivat paremmin mies- kuin naiskäyttäjillä.
 Tutkimusten mukaan esimerkiksi Googlen puheentunnistus ymmärtää miestä 70 prosenttia suuremmalla todennäköisyydellä kuin naista. Tämä johtuu siitä, että valtaosa tuotetta testanneista kehittäjistä on miehiä.
 Furhead Robotics
 2. Kasvojentunnistus
 Naisen kasvot, varsinkin valkoihoista tummemmat, ovat kasvoja tunnistavalle tietokoneohjelmalle selvästi vaikeampi kohde kuin miehen kasvot.
 Tämäkin johtuu siitä, että  tekoälyä on opetettu  aineistolla, jossa on korostetun paljon miehiä, ja vieläpä vaaleahipiäisiä.
 Yle
 3. Työkalut
 Työkalujen mittasuhteet soveltuvat usein nimenomaan isokätisille nikkareille.
 – Tietenkään kaikki miehet eivät ole suuria ja naiset pieniä. Mutta työkalujen koon vuoksi naisista vain osa pystyy niitä käyttämään, ja tämä johtaa esimerkiksi työtapaturmiin, professori Maria Udén sanoo.
 Pixabay
 4. Lääketiede
 Naisen sydänkohtaus diagnosoidaan herkemmin väärin kuin miehellä, britti feministi  Caroline Criado-Perez  sanoo  kirjassaan  Invisible Women: Data Bias in a World Designed for Men .
 Criado-Perez kirjoittaa ongelman johtuvan siitä, että lääketieteellinen tietämys nojaa miespotilaista kerättyyn dataan. Hän sanoo, että sukupuolisidonnaisia eroja on sydämen lisäksi myös muissa sisäelimissä kuten keuhkoissa.
 Pixabay.com
 5. Työasut
 Avaruuspuku tai tavallinen työhaalari – vaatteen koko on helposti suunniteltu naiselle liian suureksi.
 Kansainvälisellä avaruusasemalla, ISS:llä piti maaliskuussa koittaa historiallinen hetki: kaksi naispuolista astronauttia yhtäaikaa avaruuskävelyllä. NASA joutui kuitenkin  perumaan suunnitelman , koska vain yhdelle naiselle löytyi sopivan kokoinen avaruuspuku.
 Niinpä toinen naisista jäi aseman sisälle ja hänet korvasi avaruudessa mies.
 6. Työympäristö miesten ehdoilla
 Toimistotilojen ovet ovat naisille raskaita avata. Sisälämpötila säädetään helposti miesten ehdoilla, vaikka naisille ja miehille sopiva lämpötila eroaa toisistaan jopa kolme astetta. Lasiportaat voivat olla kiusallisia hametta käyttäville naisille. Näin työtilojen syrjivyyksiälistaa Caroline Criado-Perez kirjassaan.
 Yle
 7. Epämukavat kuljettajankopit
 Osa kuorma-autojen ohjaamoista on suunniteltu henkilölle, jonka pituus on vähintään 175 senttimetriä. Kuljettajankopin mittasuhteet syrjivät näin enemmän naisia kuin miehiä.
 Ja lyhyelle kuljettajalle koituva hankala ajoasento heikentää liikenneturvallisuutta, professori Maria Udén Luulajasta sanoo.
 Mostphotos
 8. Henkilöautojen turvallisuus
 Naisia syytetään toisinaan väärästä ajoasennosta, liian edessä istumisesta. Luulajan yliopiston tutkijoiden mukaan selitys on yksinkertainen: polkimille on liian pitkä matka.
 Volvo Carsin turvallisuusasiantuntija  Lotta Jakobsson  sanookin, että autojen turvallisuutta pitäisi kehittää heikompien ehdoilla, ja muistuttaa, että naisten kehot ovat tutkitusti miehiä hauraampia.
 Tutkijat pitävät turvallisuusriskinä myös sitä, että kolaritestinukke esittää "tyypillistä miestä" mittoineen ja painoineen: 177 senttimetriä ja 76 kiloa. Professori Maria Udénin mielestä nukkejen tulisi edustaa autossa istuvia laajasti.
 Autojen varustelukin kaipaa tasavertaisuutta ja naisten huomioimista: raskaana oleva naismatkustaja olisi tutkijoiden mukaan paremmassa turvassa nykymallista poikkeavan turvavyön kanssa.
 Lue lisää:
 Jutun pitkä alkuperäisversio  9 exempel på teknik och design som skapas av män för män – och varför det är problematiskt  (Svenska Yle)
 This is how AI bias really happens—and why it’s so hard to fix (MIT Technology Review)
 Facial recognition errors are bad for business: Most of us aren't white men (CNET)
 Linda Liukkaan kolumni: Tulevaisuus on teinityttöjen
 Teknologiayritys pyytää anteeksi rekrytointimainostaan: Nuoret naiset pitivät syrjivänä
 Naisia rohkaistaan, kannustetaan ja houkutellaan koodaamaan – "Vielä voi vaikuttaa tulevaisuuteen"
 Älykaiuttimet valloittavat maailmaa, mutta Suomessa ei puheohjauksella saa taksia, leffalippuja tai paljon muutakaan
 Vulnerability of Female Drivers Involved in Motor Vehicle Crashes (PubMed)

Hei nainen, eikö teknologia toimi kunnolla? Mies on suunnitellut sen miehille


Summary: Janina Fry viettää äitienpäivää tänä vuonna toista kertaa ilman äitiään.

Janina Fryn  äiti kuoli kaksi vuotta sitten toukokuussa.
 Jäähyväiset olivat pitkät, sillä Fryn äidin aiemmin sairastama rintasyöpä uusiutui ja hänellä todettiin laajalle levinnyt syöpä vuonna 2014.
 Fry eli äitinsä rinnalla sairauden edetessä ja toukokuussa 2017 oli lopullisten hyvästien aika. Ajan rajallisuuden tajuaminen ja arjen pyörittäminen oli ristiriitaista.
 – Samaan aikaan olin sekä kiitollinen yhteisestä ajasta että vihainen äidilleni. Tunteet menivät vuoristorataa, ja jälkeenpäin ärhentelyt ovat tuntuneet pahalta. Elämää ei voi kuitenkaan elää kuin huopatossutehtaalla.
 Itsesääli on vahingollinen tie
 Puoli seitsemän –ohjelmassa vieraillyt Fry sanoo, että äidin poismenosta avoimesti kertominen on ollut hänen valintansa alusta lähtien.
 – Suru pienenee siitä puhumalla.
 Fry puhui paljon myös terapiassa, jossa hän sai kaaoksessa olleita ajatuksiaan järjestykseen. Yhdessä vaiheessa surutyötä Fry vajosi syvälle itsesääliin.
 – Lopulta tajusin, että hajotan itseni, jos vain toitotan ympäriinsä kärsimystäni. Se on vahingollinen tapa, joka pitää lopettaa.
 Aikuistumisen lopullinen askel
 Suru läheisen menetyksestä kulkee ailahtelevana. Juhlapyhät ovat sureville usein vaikeita, sillä niihin liittyy erityisen paljon muistoja.
 Äitienpäivän kynnyksellä Frylle korostuu se, että hän ei ole enää kenenkään lapsi ja se oli lopullisen aikuistumisen hetki.
 – Missään iässä ei ole valmis menettämään vanhempiaan. Itsekin äitinä tiedän, että tekisin mitä tahansa lapsieni vuoksi, ja kun juuri se henkilö poistuu omasta elämästä, on olo todella tyhjä.
 Kahvia ja kakkua
 Äitienpäivää Fry viettää miehensä ja kahden lapsensa kanssa kotonaan Espoossa. Päivän perinteisiin kuuluu ehdottomasti aamukahvi sängyssä nautittuna.
 8- ja 12- vuotiaat lapset ovat vuosien mittaan tehneet äidille askarteluja ja kortteja, jotka ovat Fryllä hyvässä tallessa. Äitienpäivän aamuun kuuluu perinteinen herätys ja kakkukahvit sänkyyn. Lasten toiveesta kakku on usein suklaista.
 – Saan kokea tämän ihanuuden joka vuosi. Teeskentelen nukkuvaa ja kuuntelen, kun perhe juoksee portaissa edes takaisin etsiessään puuttuvia tarvikkeita.
 Kun katson nukkuvia lapsiani...
 Äitiyden parhaita hetkiä Janina Fry kokee päivittäin nukkuvia lapsiaan katsoessaan.
 – Silloin toivon, että aika pysähtyisi.
 Katso Janina Fryn koko haastattelu Puoli seitsemän -ohjelmassa.

"Tuntuu tyhjältä, kun en ole enää kenenkään lapsi" – Janina Frylle äidin kuolema oli lopullinen aikuistumisen hetki


Summary: Jemenin humanitaarinen tilanne on ollut vakava jo pitkään.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

YK:n mukaan Jemenin huthi-kapinalliset aloittavat lauantaina vetäytymisen maan kolmesta keskeisestä satamasta.
 – Kyseessä on ensimmäinen käytännön askel joulukuussa saavutetun tulitaukosopimuksen täytäntöönpanossa paikan päällä, sanoo YK: n uudelleenjärjestelykomitean johtaja  Michael Lollesgaard.  Lollesgaardin mukaan kapinallisjoukkojen vetäytyminen päättyy tiistaina.
 Vetäytymisestä sovittiin Ruotsissa pidetyissä neuvotteluissa viime vuoden joulukuussa. YK:n tarkkailijavaltuuskunta seuraa ja raportoi tilannetta paikan päällä.
 Hodeidan kautta kulkee suurin osa Jemenin tuonnista ja humanitaarisesta avusta. YK on pitänyt Jemenin tilannetta maailman pahimpana humanitaarisena kriisinä. Käytännössä kaksi kolmesta jemeniläisestä tarvitsee apua.
 Jemenin kriisi on kestänyt jo neljä vuotta.

YK: Jemenin kapinalliset alkavat vetäytyä Hodeidasta


Summary: Presidentti Donald Trump vastusti apupakettia.

Yhdysvalloissa edustajainhuone on hyväksynyt perjantaina yli 19 miljardin dollarin apupaketin luonnonkatastrofeista kärsineille alueille. Avunsaajien joukossa olisi muun muassa Puerto Rico, Kalifornia, Florida ja Iowa.
 Apupaketin rahoitus on aiheuttanut kiistelyä puolueiden välillä.
 Ennen äänestystä presidentti  Donald Trump  vaati republikaaneja torjumaan demokraattien esittämän aloitteen ja jatkamaan neuvotteluja hätäapupaketista, joka olisi tarkoitettu myrskyistä, metsäpaloista ja tulvista kärsineiden yhdysvaltalaisten avuksi.
 Presidentin neuvoista huolimatta 34 republikaania äänesti demokraattien ehdotuksen puolesta. Äänestystulos oli lopulta 257-150.
 Trump sanoi virheellisesti torstaina, että Yhdysvaltoihin kuuluva itsehallintoalue Puerto Rico olisi jo saanut 91 miljardia dollaria katastrofiapua vuonna 2017 saarta moukaroineen hurrikaanin aiheuttamiin tuhoihin. Kuitenkin Washington Postin faktantarkistus osoittaa, että Puerto Ricolle on luvattu puolet 91 miljardista dollarista, josta se on käyttänyt vasta 11 miljardia dollaria.
 - Presidentin henkilökohtainen Puerto Ricon halveksunta ei saa enää olla erittäin tärkeän katastrofiavun esteenä, sanoi edustajainhuoneen määrärahakomitean demokraattipuheenjohtaja  Nita Lowey .
 Aloite siirtyy seuraavaksi republikaanienemmistöisen senaatin käsittelyyn.

Yhdysvalloissa edustajainhuone hyväksyi apupaketin katastrofeista kärsineille alueille


Summary: Suomen viisuedustajat osallistuvat tänään Euroviisujen avajaisiin.

Go Finland! Nainen huutaa autosta, kun hän näkee  Daruden  ja  Sebastian Rejmanin  Tel Avivin kadulla.
 Suomen viisuedustajat ovat ehtineet olla Israelissa jo reilun viikon. Aika on kulunut pitkälti harjoitusten parissa. Hotellilla on ehtinyt juuri ja juuri käydä nukkumassa. Kaksikko on ollut viisureissuun erittäin tyytyväisiä.
 – Aurinko paistaa ja on nukuttu hyvin. Treenit ovat meneet loistavasti, Darude summaa.
 – Kaikki on pulkassa toistaiseksi, Sebastian Rejman jatkaa.
 Tänään Tel Avivissa vietetään Euroviisujen avajaisia, johon osallistuvat kaikkien 41 maan edustajat. Darude ja Sebastian Rejman aikovat laittaa tilaisuuteen parempaa päälle.
 Suomen viisuedustajat ovat kiitollisia kaikesta tähän mennessä kokemastaan.
 – Tämä on jo tähän mennessä ollut ikimuistoista. Kyllä tulen muistamaan tämän aina, Rejman sanoo.
 – Artistina on pakko sanoa, että tässä kohtaa potkisin itseäni sika kovaa, jos tietäisin, mitä täällä tapahtuu ja en olisi lähtenyt. Kaikki se semmoinen, että Euroviisut on hömpää, niin jos jonkun mielestä on, niin olkoon. Ei haittaa yhtään. Tämä on ollut niin palkitsevaa, Darude sanoo.
 Viisufanit yllättäneet intoudellaan
 Yllättävin asia Euroviisuissa ovat olleet innokkaat viisufanit, vaikka kaksikolle oli heistä etukäteen kerrottu.
 – Se on tosi intensiivistä ja myös positiivista, kannustavaa ja viatonta se fanien diggailu, Rejman kertoo.
 – He ovat niin dedikoituneita ja diggaavat koko hommaa. Eivät pelkästään yhtä tai kahta artistia, vaan ne on tosi isosti messissä.
 Ensimmäisen viikon aikana Suomen viisuedustajat ovat ottaneet tuntumaa viisulavaan, joka on todella iso.
 – Siellä pääsee tekemään kuten  Bruce Springsteen  vuonna -84 Born in the USA -levyllä. Kävellä ramppeja pitkin ja housut jalassa, jotka ovat herättäneet huomiota. Oisko mitään parempaa, Sebastian Rejman huokaa.
 – Sebu on ihan elementissään. Pääsee lähelle yleisöä ja ottaa kamerat. Mä halusin aluksi, että on vain live ja fiilistellään yleisöä, mutta kun se lava on niin iso ja kamera poimii close upeja, niin se kokonaisuus tulee tosi makeasti esiin, Darude sanoo.
 Tosi paikka on edessä tiistaina, kun Suomi esiintyy ensimmäisessä semifinaalissa ja tavoittelee paikkaa lauantain finaaliin.
 – Eihän tässä kukaan mikään ennustaja ole. Mä lähden tekemään elämäni suorituksen, Rejman sanoo.
 – UMK-treeneistä lähtien kaikki on tullut tätä kohti ja hioutunut. Edellinen treeni oli niin rento ja keskittynyt. Oli makeeta fiilistellä sitä siinä, Darude kertoo.
 Darude ja Sebastian Rejman ovat ehtineet tutustua muiden maiden viisuedustajiin. Darude teki jopa nopealla aikataululla remixin Itävallan edustajan  Pændan  kappaleesta. Molemmat uskovat viisujen poikivan lisää yhteistyötä muiden muusikoiden kanssa.
 Israelin tilanne pelottaa hieman
 Ennen viisuja Israelin ja palestiinalaisten välillä käytiin taisteluja, mutta nyt tulitauko on pitänyt. Suomen viisuedustajia tilanne on hieman jännittänyt, vaikka Tel Avivissa ei ole mitään tapahtunut.
 – Tiedetään, että aika liki lentelee raketteja, mutta täällä on kaikki rauhallista. Kyllä se vähän jännitti, mutta onneksi tulitauko saatiin sovittua, niin se on rauhoittanut meitä ja muuta porukkaa, Darude sanoo.
 – Kyllä se alitajuisesti on läsnä, mutta jos rehellisiä ollaan, niin ei sitä silleen tule mietittyä, koska niin keskittyneesti tehdään töitä paljon koko ajan, Rejman jatkaa.
 – Eri delegaatioilla on erikseen turvajutut, jos jotain kävisi ja areenalla on hyvät turvallisuusjärjestelyt. Tiedetään, että ollaan parhaissa käsissä, missä voidaan olla, Darude kertoo.
 Haastattelun lopuksi Darude ja Sebastian Rejman lähettävät äitienpäivän terveiset.
 – Hyvää äitienpäivää kaikki rakkaat! Terkkuja kotiin ja omalle äidille, Rejman sanoo.
 – Mun äiti tulee itse asiassa tänään tänne, niin mä saan sanoa hyvät äitienpäivät. Kaikille muille äideille: ootte parhaita ja me äijät ollaan ihan nössöjä ilman teitä, Darude nauraa.
 – Ilman teitä me ei olla yhtään mitään. Se on ihan fakta, Rejman lopettaa.

Darude ja Sebastian Rejman lähettävät äideille tarveisiä Euroviisuista: "Ilman teitä me äijät ollaan ihan nössöjä"


Summary: Euroviisujen avajaisiin osallistuvat kaikki kisassa mukana olevien maiden edustajat, myös Suomen Darude.

Euroviisujen avajaisia vietetään sunnuntaina Israelin Tel Avivissa Habima-aukiolla.
 Viisuihin osallistuu tänä vuonna 41 maata ja kaikkien maiden edustajat kävelevät avajaisiin punaisen maton sijaan oranssia mattoa pitkin. Väri tulee Israelin Euroviisujen sponsorin logosta. Israelilainen yritys tarjoaa asiakkailleen mahdollisuuden tehdä sukututkimusta netissä ja mobiilissa.
 Viime vuonna Porugalin viisuissa avajaisissa oli sininen matto kisan merellisen teeman mukaan.
 Suora verkkolähetys Tel Avivista alkaa kello 17 Suomen aikaa. Maat saapuvat paikalle aakkosjärjestyksessä, jolloin Suomi (Finland) ja Darude ovat kärkipäässä.
 Euroviisujen avajaiset on ainoa hetki, kun kaikki viisuihin osallistuvat maat ovat paikalla yhtä aikaa.

Euroviisut käynnistyvät illalla Tel Avivissa – katso suorana avajaisia oranssilta matolta kello 17 alkaen


Kansanedustaja  Maria Ohisalo  on hyvin todennäköisesti vihreiden seuraava puheenjohtaja. Puolue tiedotti tänään, että Ohisalo on ainoa kisaan ilmoittautunut ehdokas.
 Vihreiden puheenjohtajaehdokkaaksi asettamisen määräaika päättyi eilen.
 Vihreiden uusi puheenjohtaja valitaan puoluekokouksessa Porissa 15. kesäkuuta.
 Kerromme asiasta kohta lisää.

Vihreiden puheenjohtajakisan ehdokasasettelu päättyi – Maria Ohisalo ainoa ehdokkaaksi ilmoittautunut


Summary: Julkisuudessa on esitetty väitteitä, että käsimatkatavaroita mukaansa keränneet matkustajat olisivat hidastaneet evakuointia.

Moskovan tuhoisan lentoturman tutkinnassa ei uutistoimisto Tassin mukaan ole löytynyt vahvistusta tiedoille, joiden mukaan koneen etuosan matkustajien käytös esti takapään matkustajia poistumasta palavasta koneesta.  Tass siteeraa uutisessa nimetöntä viranomaislähdettä .
 Sheremetjevon lentokentällä Moskovassa kuoli 41 ihmistä, kun hätälaskun tehneen koneen peräpää syttyi tuleen. Etuosan matkustajien on kerrottu keräilleen käsimatkatavaroitaan ja vaikeuttaneen näin evakuointia.
 Mediassa on arveltu, että tämä saattoi jopa johtaa ylimääräisiin kuolonuhreihin.
 Viranomainen sanoo, ettei useimmilla peräpään matkustajista ollut käytännössä pelastautumisen mahdollisuuksia. Monet eivät hänen mukaansa olleet ehtineet avata edes turvavöitä vaan olivat ilmeisesti kuolleet istuimelleen palon levittämien myrkyllisten savukaasujen vuoksi.
 – Joku on mahdollisesti menettänyt tajuntansa, kun kone iskeytyi maahan. Kaikkien kuolleiden kuolinsyytä selvitetään.
 Lähteen mukaan takapäästä pelastautuneet matkustajat siirtyivät etuosaan jo ennen koneen pysähtymistä.
 Tutkinnassa lentäjien virheet ja koneen viat
 Onnettomuus tapahtui sunnuntaina 5. toukokuuta. Murmanskiin lähtenyt Aeroflot-lentoyhtiön kone palasi takaisin pian lähdön jälkeen.
 Lentäjän mukaan koneeseen oli iskenyt salama. Lentäjä arvioi, että salama vaurioitti koneen runkoa vakavasti, joskaan ei kriittisesti,  uutisoi Gazeta.ru .
 Julkaisun mukaan turman tutkinnassa keskitytään kolmeen mahdolliseen syyhyn. Näitä ovat lentäjien tai lennonjohdon virheet, lentokoneen vika ja epäsuotuisat sääolot.
 Lentäjä luopui laskeutumisesta ensimmäisellä yrittämällä. Kun kone lopulta tuli maahan, se hypähti muutaman kerran, Gazeta.ru kirjoittaa. Yhden tutkijalähteen mukaan miltei täydet polttoainetankit rikkoutuivat, polttoainetta joutui moottoreihin ja kone syttyi palamaan.
 Venäjällä on onnettomuuden jälkeen ollut negatiivisessa valokeilassa myös onnettomuuskone Suhoi Superjet 100.  RIA Novostin mukaan  internetissä on ilmestynyt vetoomus konetyypillä lentämisen kieltämiseksi. Varapääministeri Juri Borisov on tuominnut tällaiset keskustelut ennenaikaisiksi.

Tass: Palaneen lentokoneen etuosan matkustajat eivät estäneet peräpään evakuointia – moni kuolleista yhä kiinni turvavöissä


Summary: Bloggaajat keksivät itse sen, mitä nykyinen työelämä ihmisiltä toivoo. He loivat tyhjästä uuden alan ja sille kysynnän.

Mitä sä siis teet?
 Joskus  Sara Vannista  hävettää vastata. Vieläkin, vaikkei siinä enää pitäisi olla mitään ihmeellistä.
 Vanninen ei halua sanoa, että hän kirjoittaa  sellaista blogia , koska se on vain pieni osa hänen työstään ja sitten joku sanoo, että joo mun siskollakin on sellainen blogi.
 Mutta ei Vanninen halua olla  vaikuttajakaan.  Se sana on hänestä kamala.  Influencer  puolestaan on kokenut inflaation.
 Sisällöntuottaja, Vanninen vastaa.
 Eli mitä sä siis teet?
 Sitä on hieman hankala selittää.
 Vanninen on yhden naisen mainostoimisto, kuvatoimisto, valokuvaaja, malli, stailaaja, myyjä ja kouluttaja. Kun asiakas tarvitsee kaksi kiireisen ja 25-vuotiaan näköistä mallia, Vanninen etsii heidät ja sopivan miljöön, ottaa kuvat ja toimittaa ne. Hän myy reissukuviaan lentoyhtiöille ja etsii sitä oikeaa:  brand matchia , joka tuottaisi lisäarvoa sekä hänelle että yhteistyökumppanille.
 Kaiken perusta on Vannisen blogi,  Sara Tickle.  Siellä hän jakaa juoksuvinkkejä (Vaihtele rohkeasti vauhteja ja pituuksia!), kertoo suosikkityyleistään (ehdottomasti after yoga -look) ja kertoo noloja asioita itsestään (hän nyppii kulmakarvansa koiran punkkipihdeillä).
 Joidenkin postausten alussa on *.
 Se tarkoittaa, että julkaisun takana on Vannisen lisäksi joku hänen "yhteistyökumppaninsa". Blogimaailman ulkopuolella se tarkoittaa mainostajaa tai sponsoria. Oli nimitys mikä hyvänsä, lopputulos on sama.
 Vannisesta on tullut rikas.
 Sara Vanninen on yksi Suomen suosituimmista bloggaajista. Antti Haanpää / Yle
 Sara Vanninen x Syntynyt Savonlinnassa joulukuussa 1989. x Valmistunut kulttuurituottajaksi Helsingin Humanistisesta ammattikorkeakoulusta. Käynyt myös liikunnanohjaajan koulutuksen ja opiskellut fysioterapiaa. x Perusti ensimmäisen bloginsa ystävänsä kanssa vuonna 2009. Nykyinen Sara Tickle -blogi on yksi Suomen suosituimmista ja Vanninen yksi Suomen kovatuloisimmista bloggaajista.
 Maailman ensimmäiset muotiblogit perustettiin todennäköisesti vuonna 2002.  Suomenkielisiä muotiblogeja alkoi ilmestyä internetiin todennäköisesti talvella 2007. Niin uskotaan ainakin Helsingin Sanomien Kuukausiliitteen (09/2007) jutussa, joka on todennäköisesti ensimmäisiä muotiblogeista Suomessa kirjoitettuja juttuja.
 Muotiblogin määritelmä on hieman häilyvä, joten tarkkaa alkupistettä on vaikea paikantaa. Suomessa lajin pioneereiksi mainitaan usein Precious Girl -blogi ja  Marianna Mäkelä , joka perusti  Mariannan -bloginsa vuonna 2006.
 Kuukausiliitteen haastattelemat bloggaajat eivät olleet Vannisen kaltaisia ammatti-influencereita, vaan teini-ikäisiä tyttöjä, jotka shoppailivat halpaketjuissa ja rahoittivat elämäntyylinsä lapsilisillään.
 Sen jälkeen juttuja on suorastaan tulvinut.
 Erityisen kiinnostuneita on oltu siitä, kuinka paljon ilmaista tavaraa bloggaajat saavat (muun muassa Image 2011, Nyt-liite 2011). Ja kun media havahtui siihen, että bloggaajat ovat alkaneet saada postauksistaan myös rahaa, alettiin raportoida heidän tuloistaan.
 Vuonna 2013  Iltalehti listasi  kovatuloisimpien kärjen.
 Vanhanen Anna ,  Mungolife , 82 763 euroa vuodessa.
 Andersson Xenia ,  Xenia's Day , 64 557.
 Granroth Hertta ,  Lilou's Crush , 64 329.
 Osa tuloista kertyi päivätöistä, osa blogista.
 Muotiblogilla tienaa jo mukavasti , kerrottiin kolme vuotta myöhemmin.
 Sitten tuli vuosi 2018 ja vuoden 2017 tulojen  uutisointi .
 Muotibloggaaja Sara, 28, takoi kadehdittavan jättitilin.
 Vanninen Sara, Tickle Your Fancy, 112 753 euroa.
 Helmikuussa Vanninen vastasi blogissaan lukijoiden suoriin kysymyksiin rahasta. Hän kertoi sijoittavansa joka kuukausi noin tuhat euroa rahastoihin ja tienanneensa vuonna 2018 noin 250 000 euroa.
 Välillä pitää nipistää itseään , Vanninen kirjoitti postaukseen.
 Työelämän tulevaisuutta tutkitaan ja spekuloidaan vimmatusti.
 Mutta me emme ole täällä nyt puhumassa rahasta, vaan työstä.
 Sara Vanninen on yksi niistä tuhansista millenniaaleista, jotka ovat kasvaneet hyvin erilaiseen työelämään kuin vanhempansa. Koulutus ei ole enää tae työpaikasta. Suurin osa ihmisistä on edelleen ihan tavallisissa palkkatöissä, mutta portfoliomaisuus ja sirpaleisuus yleistyvät.
 Samalla käsitys työstä laajenee. On pätkätyöläisiä, vuokratyövoimaa ja nollatuntisopimuksia. Jotkut ovat ryhtyneet itsensätyöllistäjiksi, toiset joutuneet pakkoyrittäjiksi. Työtä ei enää tehdä vain konttorilla kahdeksasta neljään, vaan älypuhelinta hipsuttelemalla siellä, missä nyt sattuu olemaan.
 Mutta mitä seuraavaksi tapahtuu?
 Työn tulevaisuutta tutkitaan ja spekuloidaan vimmatusti.
 Ajatushautomo Demos Helsinki hahmottelee  Työ 2040 -raportissaan  vaihtoehtoja nykyisille työn muodoille. Yksi sen keskeisiä havaintoja on se, että Suomessa monet työelämän rakenteet ja työpaikat perustuvat massatuotantoon. Se puolestaan perustuu halpaan energiaan ja riittäviin raaka-aineisiin ja tarvitsee aina uusia työntekijöitä.
 Nyt massatuotannon kultakausi alkaa olla ohi. On keksittävä uusia tapoja arvonmuodostukselle, raportissa todetaan.
 Se tarkoittaa, että työ on määriteltävä uudelleen.
 Muotibloggaajat loivat tyhjästä markkinoille uuden alan, kaupallistivat sen ja kehittivät systemaattisesti osaamistaan, kunnes pystyivät myymään asiantuntemustaan muillekin.
 Fysiikassa työn määritelmä on yksiselitteinen: voima kertaa matka.  Arkielämässä asiat ovat epämääräisempiä. Viime vuodet blogien kommenttikentissä ja lehtien palstoilla on käyty kiivasta keskustelua siitä, onko bloggaaminen oikeaa työtä.
 On, koska siitä saa rahaa,  vastaavat bloggaajat.
 Ihmettelyssä vaikuttaakin olevan kyse jonkinlaisesta moraalisesta huolesta. Tienaavatko tyhjäpäiset tytöt elantonsa liian helpolla? Jos työ on saanut alkunsa harrastuksesta, voiko se olla oikeaa työtä?
 Yleisesti ottaen ei ole tavoiteltava tilanne, että työn tekeminen olisi aina ikävää puurtamista. Eikä kukaan kysy  Teemu Selänteeltä , onko lätkän pelaaminen oikeaa työtä.
 Joidenkin mielestä blogeja vähätellään siksi, että ne ovat  tyttöjen juttu . Sama havainto tehtiin Kuukausiliitteen jutussa. Tyttöjen turhaa shoppailua paheksutaan, poikien "teknologiahankinnoissa" pyritään näkemään jotain rationaalista.
 Eivät Vannisenkaan postaukset  kesän ihanista pellavista  (äänestä suosikkiasi ja voita) välttämättä syvällisyydellään loista, mutta muotibloggaajat ovat itse keksineet sen, mihin nykyinen työelämä pyrkii usein ihmisiä ohjaamaan.
 He loivat tyhjästä markkinoille uuden alan, kaupallistivat sen ja kehittivät systemaattisesti osaamistaan, kunnes pystyivät myymään asiantuntemustaan muillekin.
 Miten se oikein tapahtui?
 Sara Vanninen aloitti bloggaamisen kymmenen vuotta sitten. Antti Haanpää / Yle
 Kevät 2009 oli tavallista lämpimämpi.  Norjalainen  Alexander Rybak  voitti Euroviisut. Fairytale soi "kaikkialla".
 Sara Vanninen vietti välivuotta Kotkassa ja työskenteli sihteerinä it-alan yrityksessä. Ei laskutus hänen juttunsa ollut sen paremmin kuin kirjanpitokaan, mutta jotain hyvää siinä vuodessa oli.
 Vannisella oli paljon aikaa.
 – Ehkä kaks kertaa päivässä soi puhelin.
 Vannisella on paha tapa liioitella, hän kertoo blogissaan.
 Vanninen ja "semmonen Janni" eli hänen ystävänsä  Janni Ehari  olivat jo pitkään seuranneet blogeja ja miettineet, että olisi kiva perustaa oma, mieluiten "vähän rempseä" ja hauska. Blogin nimeksi tuli Labels or Love ja he päivittivät sitä ahkerasti, usein monta kertaa päivässä. Postauksiin saattoi tulla sata kommenttia. Välillä Vanninen kuvasi asujaan työpaikan vessassa.
 – Siellä oli kaiken maailman sekoilua.
 Inspiraatiota haettiin muilta bloggaajilta. Oli No Fashion Victims -Emmi, Focus on Fashion -Salla, Mimmi ja Peppi,  Iina Moukola  ja  Annika Ollila , Vanninen luettelee kuin vanhoja koulukavereita.
 Blogeja tuli koko ajan lisää, mutta ala oli vasta alussa. Jos yritys lähetti huulirasvan, sitä saatettiin hehkuttaa monta postausta. Yhteisiä pelisääntöjä mainonnalle – tai oikein millekään muullekaan – ei ollut.
 Ensimmäiselle blogiristeilylle Vanninen otti kaksi  matkalaukullista vaatteita, koska ei tiennyt, mitä laittaisi päälle.
 Tuhannet rakastuivat blogeihin.  Siihen, että tavalliset ihmiset kertoivat tavallisista asioista. Bloggaajat tuntuivat luotettavammilta kuin naistenlehdet. Jos  Nelliina  sanoi, että tämä ripsiväri on hyvä, niin se varmasti oli.
 Pian bloggaajien vaikutusvaltaan havahduttiin. Heitä alettiin kohdella kuin oikeita julkkiksia. Heille järjestettiin gaaloja ja  awardseja . Bloggaajia lennätettiin muotiviikoille ja vietiin risteilylle verkostoitumaan. Silloin Sara ja Janni lähtivät oikein  isolle kirkolle .
 – Ei ollu kyllä Kotkan likat tottuneet sellaseen!
 Ensimmäiselle blogiristeilylle Vanninen otti kaksi matkalaukullista vaatteita, koska ei tiennyt, mitä laittaisi päälle.
 Matkalla terminaaliin laukku jumittui ratikkakiskoille. Vaatteet levisivät pitkin katua.
 Labels or Loven kultakausi kesti lopulta vain muutaman kuukauden.  Syksyllä 2009 he perustivat omat blogit.
 Vannisen harrastus muuttui työksi seuraavan vuoden alussa, kun hänet pyydettiin bloggaajaksi jo edesmenneen Suosikki-lehden sivuille. Hän alkoi saada bloggaamisesta palkkaa, ehkä 600 euroa kuussa, hän muistelee.
 Vanninen pystyi elättämään itsensä blogilla ja opintotuella.
 Hän asui Lappeenrannassa ja opiskeli fysioterapiaa. Ei sekään lopulta ollut hänen juttunsa, mutta blogin suunta alkoi hahmottua. Suosio kasvoi, ja Vanninen asetti uusia tavoitteita. Hän halusi lisää lukijoita, enemmän sivulatauksia, parempia yhteistöitä.
 Vuonna 2014 hän perusti toiminimen.
 – Tuli semmonen olo, että nyt mä olen yrittäjä. Nyt tästä tuli oikea työ.
 Jos sä oot kuvassa jonkun juustopurkin kanssa, niin en mä usko, että se kiinnostaa ketään.  Sara Vanninen
 Vannisen työ on myydä huomiota.  Huomiotaloudessa valuuttaa ovat seuraajat.
 Jokaisella vaikuttajalla on oma mediakortti, josta mainostajat näkevät heidän  tavoittavuutensa . Mitä enemmän ihmisiä Vanninen tavoittaa, sitä arvokkaampi hän on.
 Tärkeää on sekin, miten Vannisen julkaisut "sitouttavat" yleisöä Instagramissa. Katsotaanko sponsoroituja sisältöjä, tehdäänkö kauppoja? Lopetettaako joku seuraamisen niiden takia?
 Mitä tahansa voi mitata.
 Jotta Vannisen julkaisut kiinnostaisivat yleisöä, niiden on oltava  aitoja . Eivät Sara Tickle -blogin lukijat halua pelkkää brändihehkutusta. He haluavat tietää, mitä Vanninen tekee, kun kukaan ei huomaa (pureksii kynsiään ja tekee niistä pöydälle kekoja), ja mitkä asiat tekevät hänet kiitolliseksi (pelastusliiveihin puetut koirat).
 Siksi asukuvissa Vanninen "kävelee" luontevasti Kallion kaduilla ja "heilauttaa" hiuksiaan rennosti. Mitä luontevammaksi tilanne saadaan lavastettua, sitä paremmin mainos toimii. Mainostaja haluaa kokemuksia ja tarinallisuutta, Vanninen sanoo.
 – Jos sä oot kuvassa jonkun juustopurkin kanssa, niin en mä usko, että se kiinnostaa ketään.
 Mutta ihana uunifetapastaresepti, se on ihan toinen juttu.
 Vanninen miettii tarkkaan, miten hän tuotteista kirjoittaa. Ei hänen brändiinsä sovi sellainen, että pistetään blogiin kuva joogatopista ja sanotaan, että tää on magee joogatoppi, ostakaa tää.
 Sen sijaan hän voi tehdä ja tekikin postauksen siitä, miksi hän harrastaa joogaa. Kuvissa hän pukeutui mageeseen joogatoppiin. Ne otti Janni Ehari.
 Joskus tulee huteja.
 Kerran Vannista pyydettiin mainostamaan rahapelisovellusta. Siitä ei tullut oikein mitään, paitsi paljon negatiivista palautetta. Tässä on tää peli ja voit voittaa ja siirtyä leveliltä toiselle, Vanninen kuvailee postausta.
 – Siitä paistoi kilometrin päähän, etten mä oikeasti tykännyt siitä. En mä ala kehumaan mitään, mistä en oikeasti tykkää.
 Se oli tosi huono  brand match.
 Sara Vanninen ei tee tarkkoja urasuunnitelmia. Antti Haanpää / Yle
 Tulevaisuudessa yhä useampi joutuu keksimään itselleen uuden ammatin.
 Vanninen ei halua tehdä tarkkoja urasuunnitelmia.  Ei se kyllä oikein olisi mahdollistakaan. Kukaan ei vielä tiedä, mihin ala on menossa. Siksi Vannisen mielestä on tärkeää yrittää pysyä kärryillä koko ajan. On oltava valmis muutokseen.
 – Ei voi olla sillee, että en lähde tohon enkä tee tota.
 Siihen ei ole varaa muillakaan. Tulevaisuudessa yhä useampi joutuu keksimään itselleen uuden ammatin.
 ETLA:n mukaan automatisaatio uhkaa kolmannesta Suomen työpaikoista. Elinkeinoelämän valtuuskunta EVA puolestaan arvioi, että seuraavan 20 vuoden aikana automatisoinnilla voidaan Suomessa korvata 7 prosenttia työpaikoista.
 "Kassamyyjiä tarvitaan kuusi kertaa enemmän kuin automaattikassojen hoitajia", Demoksen raportissa todetaan.
 Työ ei tästä maailmasta katoa, mutta monet työpaikat kyllä katoavat.  Monien skenaarioiden mukaan  työmarkkinat jakautuvat tulevaisuudessa jyrkästi pienen eliitin hyväpalkkaisiin töihin ja matalapalkkaisiin palvelutehtäviin.
 Taloustieteilijä  John Maynard Keynes  ennusti 1930-luvulla, että tuottavuus lisääntyy niin paljon, että lopulta toimeen voisi tulla 15 tunnin työviikolla. Keynes ei varmastikaan kuvitellut, että tulevaisuudessa "työtä" voisi olla kertoa internetissä viikon aamupaloistaan, eikä ennustus muutenkaan ole vielä täysin käynyt toteen.
 Mutta Keynes oli vähintäänkin jäljillä.
 Konsulttiyritys McKinsey on arvioinut, että tuottavuuden pitäisi tulevaisuudessa kasvaa 80 prosenttia entistä nopeammin. Taustalla vaikuttaa se, että puolet 50 vuoden talouskasvusta on syntynyt teknologian kehityksestä ja puolet lisääntyneestä työvoimasta. Nyt ollaan McKinseyn mukaan kuitenkin tilanteessa, jossa työvoiman kasvu taittuu seuraavina vuosikymmeninä.
 Nykyisten työntekijöiden pitää siis olla paitsi entistä tuottavampia, myös jaksaa jatkaa työntekoa entistä vanhemmiksi.
 Miten he oikein jaksavat? Miten he keräävät eläkkeitä? Ja minne kaikki kassamyyjät menevät?
 Demoksen mukaan osa toimeentulosta voi tulevaisuudessa syntyä omistuksista. Esimerkkejä siitä on jo.
 Jos omistaa polkupyörän, voi ryhtyä ruokalähetiksi. Autoilijasta voi tulla Uber-kuski, kotia voi vuokrata Airbnb:ssä.
 Ja jos on Instagram-tunnukset, voi yrittää ryhtyä influenceriksi.
 Vanninen ei enää suostu lentämään yhden yön tai päivän reissuille.
 Bloggaajat eivät enää pitkään aikaan ole olleet tavallisen arjen ja suttuisten peilikuvien dokumentoijia.  Ei Sara Vannisen Instagram-profiilin ole edes tarkoitus kuvata hänen elämäänsä mahdollisimman tarkasti. Sen on tarkoitus toimia portfoliona mainostajille. Yleisö kuitenkin odottaa usein autenttisuutta ja arkisuutta, niihinhän blogeissa rakastuttiin. Siitä kertoo esimerkiksi kolumnistien toistuva järkytys siitä, ettei somessa kuvata oikeaa elämää.
 Viime vuoden aikana Vanninen on iskenyt kiinni uuteen trendiin.
 Ekologisuuteen.
 Hän on ilmaissut tukensa ilmastonmuutosta torjuville Korvaamaton- ja Ilmastoveivi2019-kampanjoille, kertonut omista ekoteoistaan ja kannustanut ihmisiä äänestämään.
 Vanninen ei enää suostu lentämään yhden yön tai päivän reissuille. Se on alkanut tuntua hänestä jotenkin karmivalta ajatukselta.
 Viimeisen puolen vuoden aikana hän on tiputtanut yhteistyökumppaneidensa joukosta pois monia nettivaatekauppoja. Kovin  fast fashion  on jäänyt pois. Hän ei usko – eikä toivo – että kukaan enää tilaisi vaatteita niin "järjettömiä määriä".
 – Aika paljon on vuosien saatossa ollut sitä, että tulee vaikka 20 kappaletta nettivaatekaupan kamoja himaan ja pitää kuvata ne kaikki, Vanninen sanoo ja hiljentyy hetkeksi.
 – Hyi apua.
 - - -
 Kirjoituksessa on käytetty seuraavia lähteitä:
 Elina Noppari & Mikko Hautakangas: Kovaa työtä olla minä - Muotibloggaajat mediamarkkinoilla (Tampereen yliopistopaino Oy - Jyvenes Print 2012)
 Mikko Piispa: Yhdeksän sanaa Y-sukupolvesta (Teos 2018)
 Demos Helsinki: Työ 2040
 Helsingin Sanomien Kuukausiliite 09/2007, Image 2/2011, Image 4/2019

Muotiblogi teki Sara Vannisesta julkkiksen ja vaikuttamisen ammattilaisen - Työelämä voisi oppia tytöiltä, jotka leimattiin tyhjäpäisiksi


Summary: Sirpa Selänne hautasi urahaaveet 23 vuodeksi ollakseen kotiäiti. Nyt lasten vartuttua hänellä alkaa elämässä uusi vaihe.

Tästä on kyse Sirpa Selänne, 49, on ollut naimisissa Teemu Selänteen kanssa vuodesta 1996. Selänteet tapasivat 30 vuotta sitten Sirpan valmistautuessa yliopiston pääsykokeisiin. Selänteillä on neljä lasta: Eemil, 23, Eetu, 21, Leevi, 19, ja Veera, 11. Sirpa Selänne on ollut kotiäitinä viimeiset 23 vuotta. Selänteet asuvat Coto de Cazassa Etelä-Kaliforniassa. Sirpa Selänne aloitti viime kesänä emännöinnin  heidän puoliksi omistamassa Selanne Steak Taverna -ravintolassa.
 Somat putiikit kuin karamellit koristavat vieri vieressä Laguna Beachin rantakatua. Tyyni valtameri kimmeltää Kalifornian iltapäivän auringossa.
 Varakkaiden asuttaman pikkukaupungin kadut vilisevät shoppailevia ja ruokapaikkaa haeskelevia turisteja ja asukkaita.
 Helminauhana kiemurtelevan rantakadun varrella, mäen päällä, sijaitsee hillityn ja arvokkaan näköinen vanha rakennus. 1930-luvun loppupuolella alun perin asunnoksi rakennetun talon seinässä lukee kultaisin kirjaimin Selanne Steak Taverna.
 Valoisan ja tilavan ravintolan salissa  Sirpa Selänne , 49, oikaisee ohimennen valkoista pöytäliinaa ja rientää vastaamaan puhelimeen.
 Hän on viime kesästä lähtien emännöinyt Selänteiden puoliksi omistamaa pihviravintolaa kahtena päivänä viikossa. Heidän kotoaan Coto de Cazasta Laguna Beachille on noin puolen tunnin ajomatka.
 – Pitkästyin pelkästään kotona olemiseen. Olen ihan innoissani uudesta työstäni.
 Sirpa Selänne ilmoittaa aina ylpeänä lähtevänsä töihin, kun tulee ravintolaansa "houstaamaan". Titta Puurunen / Yle
 Sirpa Selänne ottaa ravintolassa keskiviikkoisin ja sunnuntaisin asiakkaiden varauksia vastaan, vie pöytiin ja seurustelee heidän kanssaan.  Teemu Selänteen  vielä pelatessa jääkiekkoa edustaminen kävi vaimolle työstä.
 – Nyt Teemun lopetettua jääkiekkouransa ja lasten kasvettua, kaipasin taas omaa tekemistä. Minulla on kiikarissa ravintolahomman lisäksi myös muita työmahdollisuuksia.
 Perhe on asunut Yhdysvalloissa 23 vuotta. Yhtä kauan Sirpa Selänne on ollut kotiäitinä heidän neljälle lapselleen:  Eemilille , 23,  Eetulle , 21,  Leeville  19, ja  Veeralle , 11.
 Uravalintana kotiäitiys
 Palmut heittävät pitkät, kapeat varjonsa valkoiseksi rapatun ravintolan ylle. Sirpa Selänne vastaanottaa tavernan vaaleasävyisessä aulassa illan ensimmäisiä asiakkaita sädehtivästi hymyillen.
 Käärmeennahkakuvioinen paita ja mustat farkut yllään häntä ei uskoisi lähes viisikymppiseksi neljän lapsen äidiksi. Hän on pysynyt nuorekkaana pitämällä aina itsestänsä hyvää huolta liikkumalla paljon.
 Selänteiden puoliksi omistamassa ravintolassa on monta erilaista ruokailutilaa. Titta Puurunen / Yle
 Teemu Selänteen kanssa he ovat pitäneet yhtä jo kolmekymmentä vuotta. Vaimon mukaan heitä yhdistää samankaltaisuus: sosiaalisuus, avoimuus, luotettavuus ja kiltteys. Heille molemmille on myös tärkeää huolehtia ulkonäöstänsä.
 Sirpa Selänne oli päättänyt lukioikäisenä pyrkiä opiskelemaan psykologiaa Jyväskylän yliopistoon. Hän oli pänttäämässä pääsykokeisiin, kun tapasi tulevan miehensä.
 – Rakkaus meni opintojen edelle. En raaskinut lähteä Jyväskylään Teemun tavattuani, vaan päätin jäädä Helsinkiin opiskelemaan fysioterapiaa.
 Hammaslääkärin ja arkkitehdin ammatista pienenä haaveillut nainen valmistui fysioterapeutiksi vuonna 1995. Seuraavana vuonna syntyi heidän esikoispoikansa Eemil. Samaan aikaan Selänteet muuttivat Winnipegistä Kaliforniaan.
 Huippukiekkoilijan vaimo oli siinä asemassa, että pystyi vapaasti valitsemaan kodin ja työn välillä. Hän valitsi kodin.
 Sirpa Selänteestä on ollut suuri onni, että on saanut mahdollisuuden hoitaa kaikki lapsensa kotona. Jos hän olisi päättänyt tehdä fysioterapeutin hommia, hän olisi lapsirakkaana ihmisenä tehnyt myös niitä lasten parissa.
 Ravintola on erikoistunut pihveihin, mutta listalta löytyy myös esimerkiksi kampasimpukoita. Titta Puurunen / Yle
 Tehonainen on pyörittänyt suurperheen arkea yksin, miehensä keskittyessä uraansa. Hän ei ole koskaan turvautunut edes au pairiin.
 Ainoastaan kolmannen lapsensa, Leevin, synnyttyä hän palkkasi Guatemalasta lastenhoitajan muutamiksi kuukausiksi. Selänteen anoppi on ollut aina lasten hoidossa suurena apuna. Miehensä edesmennyt äiti,  Liisa Selänne  saattoi viettää kolmekin kuukautta kerrallaan Selänteiden kotona Kaliforniassa.
 Illoiksi tilapäisiä lastenhoitajia suurperheenäiti on sen sijaan aina tarvittaessa järjestänyt.
 Hänelle on ollut tärkeä päästä osallistumaan miehensä kanssa iltarientoihin ja kissanristiäisiin. Hän ei ole halunnut katkeroitua ajattelemalla, että olisi jäänyt jostain paitsi olemalla kotona.
 Sirpa Selänteen mielestä hänen kotiäitiyttään ei välttämättä voi verrata perinteiseen suomalaiseen kotiäitiyteen. Hän on Kaliforniassa esimerkiksi välttynyt kaikelta kura- ja talvivaaterumbalta. Lastenhoitoa on myös helposti ollut koko ajan saatavilla vaikkapa kuntosaleilla, ruokakaupoissa ja leikkikouluissa.
 Perheen ympärillä on myös aina ollut paljon ihmisiä.
 – Olen saanut elää hyvin erilaista, vauhdikasta arkea. Meillä käy paljon vieraita ja olen voinut heitä kestitä.
 Sirpa Selänne nauttii asiakkaiden kanssa seurustelusta. Titta Puurunen / Yle
 Puolisonsa panostaessa pelaamiseen hänellä on myös riittänyt autokuskin hommia. Kaliforniassa ei voi päästää lapsia menemään mihinkään yksin. Heidät on vietävä kaikkialle: kouluun, harrastuksiin ja kavereille.
 Hän on ajanut vuosien mittaan tuhansia ja tuhansia maileja.
 – Eihän Teemusta ole ollut mitään apua lasten kuljettamiseen. Minun on pitänyt lähteä viemään poikia jääkiekkoturnaukseen aamuneljältä esimerkiksi Arizonaan ja Las Vegasiin saakka.
 Sirpa Selänne pohtii, että olisi hän voinut valita toisinkin. Lähteä Yhdysvalloissa vaikka opiskelemaan yliopistoon ja luomaan omaa uraansa, mutta lasten kanssa kotiin jääminen on tuntunut hänestä oikeammalta.
 Nyt hänen ei tarvitse koskaan miettiä, etteikö hän olisi ollut tarpeeksi lastensa kanssa.
 Lapset niin somia, mutta erilaisia
 Nappisilmäinen Eemil Selänne, 23, kantaa ravintolassa tottuneesti tuoreita, lämpimiä leipiä pöytiin.
 Sympaattinen nuori mies opiskelee bisnestä collegessa, mutta paiskii samalla mielellään myös töitä vanhempiensa ravintolassa. Hän kerää tyhjiä astioita, siivoaa pöytiä ja täyttää vesilaseja.
 Hänen äitinsä vitsailee poikansa ahkeruuden syyksi rahan makuun pääsemisen.
 Selänteiden toisiksi vanhin poika Eetu, 21, opiskelee myös taloustieteitä yliopistossa. Leevi, 19, on parhaillaan Suomessa armeijassa. Kaikki pojat ovat äidin mukaan hyvin erilaisia.
  Veera ainakin vielä unelmoi ammattilaispelaajan urasta. Hänestä voisi myös hyvin tulla vaikka eläinlääkäri tai opettaja.  Sirpa Selänne
 Pienenä jokainen heistä halusi vain pelata jääkiekkoa. Äitinsä kertoman mukaan he eivät kuitenkaan olleet siinä aivan yhtä lahjakkaita kuin isänsä. Heistä ainoastaan Leevi on jatkamassa edelleen pelaamista armeijan jälkeen.
 Vanhemmat ovat seuranneet mielenkiinnolla lastensa varttumista.
 – Olemme Teemun kanssa aina painottaneet lapsille hyviä käytöstapoja ja toisten huomioon ottamista. Haluamme, että heistä tulisi kivoja ihmisiä. Muuten voivat esimerkiksi ammattinsa valita ihan rauhassa.
 Selänteille ei ole lastensa kohdalla tärkeää heidän menestymisensä, vaan se, että he löytäisivät mieleisensä työn, jolla elättäisivät itsensä.
 Sirpa Selänne kertoo haaveilevansa, että Leevistä tulisi palomies. Äidistä olisi mukava, jos jollain lapsista olisi ihan tavallinen kunnon ammatti, eikä kaikki olisi aina yhtä bisnestä.
 Eemilille hän on ehdottanut kiinteistövälittäjän hommaa, kun se näyttää nuorta miestä kiinnostavan. Eetusta tulee äidin arvion mukaan todennäköisesti joku bisnesmies.
 Selänteiden esikoinen Eemil opiskelee ja hankkii taskurahaa blokkarina vanhempiensa ravintolassa. Titta Puurunen / Yle
 Veera,11, on veljiään temperamenttisempi. Hän on myös hyvin lahjakas urheilullisesti ja pärjännyt erinomaisesti tenniksessä.
 – Veera ainakin vielä unelmoi ammattilaispelaajan urasta. Hänestä voisi myös hyvin tulla vaikka eläinlääkäri tai opettaja. Selänteiden suvussa on paljon opettajia.
 Selänteiden lapsilla on aina mennyt koulussa ja kavereiden kanssa pääasiassa hyvin. Jokaisella on toki ollut omat pienet kommervenkkinsa. Veeralla on veljiään enemmän ollut kitkaa kavereidensa kanssa.
 Äiti pohtii, mahtavatko tytöt olla yleensäkin vähän poikia dramaattisempia. Ajattelevatko naiset ehkä liikaa tunteilla ja menevätkö sitten siksi vähän vuoristorataa.
 Perheessä on aina puhuttu paljon. Yhdysvalloissa Sirpa Selänteen mukaan nuorten masentuneisuus ja itsemurhat ovat yleisiä.
 – En halua ketään syyllistää, mutta olen miettinyt, että ollaanko täällä tarpeeksi lasten arjessa. Kysytäänkö lapsilta ja nuorilta oikeasti, miten heillä menee.
 Vaikka hän on aina iloinnut miehensä menestyksestä, lasten onnistuminen tuntuu vielä paremmalta.
 Raha ja rakkaus
 Sirpa Selänne purjehtii puhetta pulputen ravintolan pöydästä toiseen kysellen asiakkaiden mietteitä ruoasta. Hän on mukana ravintolabisneksessä koko sydämestään. Hän on vaikuttanut ravintolassa moneen asiaan muun muassa vaaleasävyiseen, eurooppalaistyyliseen sisustukseen.
 Hänen energisyydestään ja sosiaalisuudestaan on ollut paljon hyötyä menestyneen jääkiekkoilijan rinnalla. Myös joustavuutta ja ymmärtäväisyyttä on vuosien mittaan vaadittu.
 Mutta kyllä vaimolla joskus menee mieheensä hermo. Hän ei suostu mitä vaan katselemaan, vaan kertoo suoraan puolisolleen, jos joku homma menee hänestä liian pitkälle.
 – Olen aika omistuksenhaluinen ja vaadin aika paljon huomiota. Jos Teemun ympärillä on parvi ihmisiä, eikä hän huomioi minua tarpeeksi, sanon kyllä siitä suoraan: nyt olet tosi ärsyttävä.
 Hän kertoo miehensä muistavan asian aina – ainakin seuraavat pari viikkoa.
 Vuonna -38 kodiksi valmistunut talo on saanut uuden ilmeen ravintolaksi muuntautuessa. Titta Puurunen / Yle
 Sirpa Selänteen mukaan he riitelevät miehensä kanssa aivan niin kuin muutkin parit ja ovat toisistaan myös mustasukkaisia. Vaimoa erityisesti ärsyttää, jos heillä on miehensä kanssa ollut juuri jokin kärhämä, ja sitten fanit piirittävät häntä.
 – Mietin mielessäni, että tietäisittepä millainen se oikeasti on. Mutta me sovimme riidat aina nopeasti. On tärkeä sopia erimielisyydet ennen nukkumaan menoa ja toisen lähtemistä jonnekin autolla: koskaan ei tiedä, mitä voi sattua.
 Mutta rahasta Selänteet eivät riitele, ne ovat heillä yhteisiä. He myös ajattelevat rahasta hyvin samalla tavalla: kumpikaan ei ole mikään tuhlari.
 Raha tuo heille turvaa ja mielenrauhaa, viisaasti sijoitetut varat rauhoittavat. Elämä Kaliforniassa on hyvin kallista. Lasten lukukausimaksut yliopistossa maksavat Selänteille noin 60 000 dollaria vuodessa lasta kohden.
 Sirpa Selänne kertoo olevansa vähän jopa pihi, ainakin vaateostoksissa. Hän pohtii piirteen periytyneen ehkä äidiltänsä, joka onnistuu näyttämään aina tyylikkäältä edullisissakin vaatteissa.
 – Joskus voin ostaa vähän kalliimpia laukkuja tai kenkiä, mutta vaatteisiin on mielestäni tyhmää pistää paljon rahaa. Täällä on paljon kauppakeskuksia, joista saa merkkivaatteitakin edullisesti.
 Onni on koko perhe yhdessä
 Pöydät täyttyvät ruokailijoista ja pitkän baaritiskin ääreltä Sirpa Selänteen täytyy etsimällä etsiä uusille asiakkaille tilaa. Selänteillä on ollut fine dining ravintola reilut viisi vuotta. Sen voi sanoa lähteneen hyvin käyntiin, vaikka kilpailu Laguna Beachin ruokailijoista on kovaa.
 Tavernan pyörittäjän suuri toive olisi, että ravintolalla menisi mahdollisimman hyvin. Samoin kuin heidän toisella, juuri avatulla  hampurilaisravintolallaan  (Kauppalehti). Ravintolabisnekset pitävät häntä nyt kiireisenä, mutta muitakin työtarjouksia on tullut vastaan.
 Tehonaista, joka osallistuu myös aktiivisesti hyväntekeväisyyteen on pyydetty mukaan muun muassa moniin bisneksiin ja ideat ovat hänellä nyt harkinnassa. On hän joskus pohtinut myös oman kaupan perustamista.
 – En tiedä jaksaisinko siihen kauppahommaan sitoutua. Ravintolatyö on vapaaehtoista ja hauskaa, mutta aion vielä levittää lonkeroitani laajemmallekin. En aio jäädä ainoastaan "houstaamiseen".
 Vuoden alussa ilmestynyt hänestä kertova kirja:  Ystävyydellä Sirpa  on yksi osoitus lonkeroiden levittäytymisestä. Hän on ollut kirjaprojektiin hyvin tyytyväinen.
 Jos minulla on jotain surua tai murhetta, pyrin aina tietoisesti unohtamaan sen.  Sirpa Selänne
 Muut tulevaisuuden haaveet liittyvät perheeseen.
 Sirpa Selänne toivoo kaikkien läheistensä pysyvän terveinä. Hänestä on hienoa huomata, kun perheessä on kaikki hyvin ja jokaisella on omia kivoja juttuja. Vaikka miehensäkin on jäänyt eläkkeelle, ei hän ole masentunut, vaan pitää itsensä yhä kiireisenä.
 Perheenäidin tekee onnelliseksi pienet asiat, kuten koko perhe kerääntyneenä saman ruokapöydän äärelle. Hän kertoo suorittajana olevansa tyytyväinen myös hetkeen, jolloin nukkumaan käydessä on aikaansaanut tunne.
 Monitoiminainen hemmottelee itseään hyvin tehdystä työstä ja liikunnasta iltaisin suolakylvyllä.
 Sirpa Selänne on valmiina uusiin haasteisiin vietettyään 23 vuotta kotiäitinä. Titta Puurunen / Yle
 Hän kertoo elävänsä aina tässä hetkessä, eikä häntä huoleta edes ikääntyminen.
 – Teemusta ikä on vain numero, mutta minusta se on enemmän. On hienoa, että iän myötä tulee lisää itsevarmuutta ja viisautta. Olen nyt onnellisempi ja tyytyväisempi esimerkiksi ulkonäkööni kuin olin kaksikymppisenä.
 Sirpa ei jää koskaan märehtimään menneitä, vaan keskittyy hyviin asioihin.
 – Jos minulla on jotain surua tai murhetta, pyrin aina tietoisesti unohtamaan sen.
 Hän ei myöskään aina halua huolestuttaa ystäviänsä, äitiänsä ja siskojansa murheillaan. Hän yrittää olla valittamatta pienistä, sillä elämä on kuitenkin silittänyt häntä pääpiirteittäin hyvin myötäkarvaan.
 Suomeen Sirpa Selänne ikävöi jatkuvasti. He ovat päättäneet perheensä kanssa käydä vanhassa kotimaassaan entistä useammin: kolme kuukautta kesäisin, kuukauden talvella sekä syksyisin ja keväisin reilun viikon ajan.
 Kahdesta asiasta hän vielä unelmoi: Aasian-matkasta – paikasta, jossa ei ole vielä aiemmin päässyt käymään. Ja pikkuisen jo myös lastenlapsista.

"Sanon suoraan, että nyt olet ärsyttävä" – Sirpa Selänne tietää, ettei rakkaus kestä ilman suoraa puhetta ja perhe ajaa unelmien edelle


Summary: 72-vuotias Lipton menehtyi syöpään.

Twin Peaks  -sarjasta tunnettu yhdysvaltalainen näyttelijä  Peggy Lipton  on kuollut. Hän oli 72-vuotias.
 Kuolemasta ilmoittaneen perheen mukaan Lipton menehtyi lauantaina syöpään läheistensä ympäröimänä.
 Lipton nousi 1990-luvulla maailmanlaajuiseen julkisuuteen roolissaan Twin Peaks -sarjan kahvilanomistajana Norma Jenningsinä. Lipton palasi rooliin vuonna 2017 tehdyissä jatko-osissa.
 Yhdysvalloissa Lipton nousi tv-tähdeksi jo vuonna 1968–73 esitetyn  The Mod Squad  -rikossarjan pääosan myötä. Jo sitä ennen hän oli tehnyt pienempiä rooleja muun muassa sarjoissa  Vaimoni on noita  ja  Virginialainen .

Twin Peaks -sarjan kahvilanomistajana tunnettu näyttelijä Peggy Lipton on kuollut