Summary: Helsingin ydinkeskustassa parhaista liiketiloista voi joutua maksamaan jopa yli kaksisataa euroa neliöltä.

– Surullinen uutinen.
 Näillä sanoilla luonnehtii laukkuja ja kenkiä myyvän Lumi Accessoriesin toimitusjohtaja  Sanna Kantola  kanssayrittäjänsä, suositun muotiliikkeen My o Myn omistajan  Pauliina Louhiluodon  tuoretta päätöstä lopettaa toiminta Helsingin ydinkeskustassa.
 My o My ei ole lopettamispäätöksensä kanssa yksin. Aiemmin esimerkiksi  legendaarinen takkikauppa Ajatar on kertonut samanlaisesta ratkaisusta .
 Tapauksia yhdistää ainakin se, että molemmat yritykset ovat muodin alalta ja kumpikin on vedonnut keskusta-alueen vuokriin: My o Myn Louhiluoto on luonnehtinut vuokratasoa  Taloussanomien  haastattelussa naurettavaksi, Ajattaren toimitusjohtajan  Sari Ihatsun  mukaan vuokraehdot ovat puolestaan sellaiset,  etteivät ne mahdollista kannattavaa liiketoimintaa .
 Sanna Kantolaa tilanne huolettaa.
 – Viime vuonna todella, todella moni yrittäjä ja putiikki lopetti toimintansa ydinkeskustassa. Kyllä se huolestuttaa.
 Lumi Accessoriesin toimitusjohtaja Sanna Kantola. Elise Tykkyläinen / Yle
 Kantolan oma kivijalkaliike on toiminut Senaatintorin kulmalla kohta kahdeksan vuotta. Keskusta-alueen kalleus on tuttua hänellekin.
 – Meillä on ollut jo vuosia tarpeen siirtyä suurempaan liiketilaan, mutta emme ole sitä voineet tehdä nimenomaan vuokratason korkeuden vuoksi.
 Parhaat paikat saattavat maksaa yli 200 euroa neliöltä
 Tilastojen perusteella Helsingin ydinkeskustan keskimääräiset liiketilavuokrat eivät ole nousseet merkittävästi viime vuosina, kertoo asiaa selvittäneen KTI Kiinteistötiedon toimitusjohtaja  Hanna Kaleva .
 Koko maan tasolla alue on silti ainutlaatuinen. Muihin suuriin suomalaiskaupunkeihin verrattuna vuokraa saa maksaa karkeasti arvioituna noin kaksinkertaisesti, Kaleva sanoo.
 Kiinteistötiedon keräämien tietojen mukaan keskimääräinen neliövuokra on Helsingin ydinkeskustassa noin 80 euroa ja esimerkiksi Tampereella ja Turussa noin puolet vähemmän.
 Keskimääräinen hinta ei kerro kuitenkaan koko totuutta. Kalleimmillaan liiketila saattaa olla Helsingin halutuimmilla paikoilla jopa yli kaksisataa euroa neliöltä, Kaleva toteaa.
 Hänen mukaansa vuokramarkkinat näyttävätkin polarisoituneen ja aivan parhaiden tilojen vuokrissa on kyllä havaittu nousua.
 – Helsingin keskusta on markkina-alueena maantieteellisesti aika pieni. Sen takia parhaat liikepaikat ovat erittäin haluttuja ja vuokratasot oikeasti kalliita.
 Yrittäjä: Meillä on lilliputtimarkkinat
 Ydinkeskustassa kauppakeskus Kämp Galleriassa vuokralla oleva design-yrittäjä  Minna Gummerus  sanoo ymmärtävänsä niitä kotimaisia pienyrittäjiä, jotka eivät pysty enää jatkamaan alueella.
 Hän itse on toiminut nykyisellä paikallaan nyt puolitoista vuotta ja samalla alueella keskustassa yhteensä viisi vuotta.
 – Komppaan Pauliina Louhiluotoa: meillä on lilliputtimarkkinat.
 Yrittäjä Minna Gummerus. Elise Tykkyläinen / Yle
 Gummeruksen mielestä keskustan vuokrat eivät ole järkevässä suhteessa alueen ostovoimaan.
 – Puhutaan 100–200 euron neliöhintavuokrista, ja siihen vielä palkka- ja muut kulut päälle. Kyllä mekin saamme aika paljon kenkää ja vaatetta myydä, jotta viivan alle jäisi jotain.
 Gummerus toteaa yrityksensä pyörivän etenkin lukuisten jälleenmyyjien ansiosta.
 – Brändimme pitää olla keskustassa. Se on meille tällä hetkellä ainoa vaihtoehto. Tämä liiketila on meille ennen kaikkea markkinointipaikka. Jos meillä olisi pelkästään tämä liike ja sillä pitäisi elanto saada, niin me emme valitettavasti olisi tässä.
 Minna Gummeruksen liike helsinkiläisessä kauppakeskus Kämp Galleriassa. Elise Tykkyläinen / Yle
 "Kyllä yrittämisen pitäisi kannattaa"
 Taloussanomien  tammikuussa julkaiseman vertailun mukaan Helsingin ydinkeskustaa voi pitää eurooppalaiskaupunkien joukossa jopa melko hintavana kauppiaalle.
 Mutta onko se liian kallis?
 – Kyllä yrittämisen ja kaupankäynnin pitäisi kannattaa siellä, sanoo KTI Kiinteistötiedon Hanna Kaleva.
 Keskustassa toimivan Mycoko-muotiliikkeen omistaja ja toimitusjohtaja  Elina Vihersaari  on samaa mieltä.
 Yrittäjän pitää osata lukunsa. Tästä syystä liikkeemme eivät sijaitse Aleksanterinkadulla ja Pohjois-Espalanadilla.  Elina Vihersaari
 Yrityksellä on ollut liike Fredrikinkadulla vuodesta 2010 ja Etelä-Esplanadilla vuodesta 2017. Vihersaaren mukaan konsepti on toiminut erinomaisesti.
 Jos toiminta on suunniteltu hyvin ja konsepti on kohdennettu oikealle asiakaskunnalle, Helsingin keskusta on erittäin hyvä paikka kivijalkayrittäjälle, hän sanoo.
 Vuokrataso pitää budjetoida etukäteen.
 – Yrittäjän pitää osata lukunsa. Tästä syystä liikkeemme eivät sijaitse Aleksanterinkadulla ja Pohjois-Espalanadilla.
 Elävätkö kivijalkaliikkeet murrosaikaa?
 Lumi Accessoriesin Sanna Kantola näkee, että Helsingin kivijalkaliikkeissä eletään nyt murrosaikaa.
 – Se ei koske vain Helsingin ydinkeskustaa, vaan rakennemuutos on maailmanlaajuinen. Kulutuskäyttäytyminen muuttuu radikaalisti, ja ostokset siirtyvät verkkoon. Olemme todenneet sen myös meidän yrityksessämme.
 Lumi Accessories on toiminut ydinkeskustassa kohta kahdeksan vuotta. Elise Tykkyläinen / Yle
 Murrosajasta puhuu myös markkinoinnin ja kaupan alan työelämäprofessori  Lasse Mitronen  Aalto-yliopistosta.
 Toisaalta kaupunkien keskustat ovat olleet aina eläväisiä, hän jatkaa.
 Tulokkaita kyllä riittää. Mutta jos kaikki ovat kansainvälisiä ketjuja, se tarkoittaa, että Helsingin keskusta on hyvin samanlainen koostumukseltaan kuin kauppakeskusten tarjonta.  Tiina Oksala
 Helsingin Yrittäjien toimitusjohtaja  Tiina Oksala  on huolissaan siitä, miten Helsingin kaupunkikuvan käy, jos pienten ja omaleimaisten kivijalkaliikkeiden pudotuspeli jatkuu.
 – Tulokkaita kyllä riittää, mutta jos kaikki ovat kansainvälisiä ketjuja, niin se tarkoittaa, että Helsingin ydinkeskusta on hyvin samanlainen koostumukseltaan kuin kauppakeskusten tarjonta. Ja se tarkoittaa, että omaleimaisuus ja sen myötä vetovoimaisuus häviävät, Oksala sanoo.
 Minna Gummerus kaipaisi kiinteistönomistajilta joustavuutta, esimerkiksi vuokrissa ja vuokra-ajoissa. Kauppakeskuksiin hän toivoisi tasavertaisuutta ja avointa keskustelua.
 Työelämäprofessori Lasse Mitrosen mukaan joustavuuden vaatimus on ylipäätään lisääntymässä: vuokrasopimukset eivät ole yhtä pitkiä kuin ennen, ja vuokran suuruudessa saatetaan joustaa.
 Välillä tuntuu, että kaupunki kampittaa kivijalkayrittäjiä. Tapahtumia tarvitaan, mutta miksi niitä ei järjestetä sunnuntaisin?  Elina Vihersaari
 Mycoko-liikkeen Elina Vihersaari vierittää palloa myös Helsingin kaupungin suuntaan.
 – Välillä tuntuu, että kaupunki kampittaa kivijalkayrittäjiä muun muassa järjestämällä lauantaisin keskellä parasta sesonkia erilaisia ravintola- ja kirpputoripäiviä. Parhaiden lauantaiden myyntimenetykset ovat kymmeniätuhansia euroja. Tapahtumia tarvitaan, mutta miksi niitä ei järjestetä sunnuntaisin, kun kaupungissa on muutenkin hiljaista?
 Tulokasta ei pelota: Kivijalka on muutakin kuin shoppailukokemus
 Aivan kaikkia kivijalkaliikkeitä murrosaika ei pelota.
 R/H muutti Punavuoresta ydinkeskustaan viime kesänä. Elise Tykkyläinen / Yle
 Esimerkiksi vaatekauppa R/H muutti ydinkeskustaan Pohjois-Espalanadille vasta viime kesänä. Aiemmin yrityksen myymälä sijaitsi Fredrikinkadulla Punavuoressa.
 Yritys on ollut päätökseen tyytyväinen.
 – Olemme alusta asti ajatelleet kivijalkaa ikään kuin laboratoriona: että siellä on myös muuta kuin konkreettista kaupankäyntiä. Emme pidä itsestään selvänä, että kauppa on olemassa ikuisesti sellaisenaan, sanoo R/H:n markkinointipäällikkö  Sarianna Virtanen .
 Muotiliike R/H:n markkinointipäällikkö Sarianna Virtanen. Elise Tykkyläinen / Yle
 Tällä hän tarkoittaa esimerkiksi tapahtumia ja palveluja.
 – Kivijalka voi olla muutakin kuin shoppailukokemus.

Onko Helsingin kivijalka murtumassa? Yrittäjät kipuilevat korkeiden vuokrien kanssa: "Todella moni on lopettanut, kyllä se huolestuttaa"


Summary: Palosta muodostuu runsaasti savua. Ihmisiä pyydetään sulkemaan ikkunat.

Teollisuushalli palaa Lappeenrannan Lauritsalassa. Palava halli sijaitsee Yhteistyönkadulla.
 Tulessa on rengasyrityksen halli. Paikalla olevan Ylen toimittajan mukaan hallin katto romahtanut tulen voimasta.
 Palosta muodostuu runsaasti savua, joka kulkeutuu etelän suuntaan. Pelastuslaitos kehottaa erityisesti Lapveden alueen asukkaita sulkemaan ikkunat.
 Paikalla on pelastusyksiköitä sekä Lappeenrannasta että Imatralta.
 Kerromme kohta lisää.

Teollisuushalli palaa Lappeenrannassa


Summary: Pääjohtaja Kirsi Leivon mukaan kartelliriskiä lisää se, että Suomessa on niin paljon keskittyneitä markkinoita.

Markkinoiden kilpailua ja kuluttajansuojaa valvovaan Kilpailu- ja kuluttajavirastoon (KKV) tulee yleisövinkkejä kartelleista laidasta laitaan eri aloilta, kertoo viime syksynä työnsä aloittanut pääjohtaja  Kirsi Leivo .
 – On sekä kansalaisten huomioita että yritysten huomioita. Voi olla myös yritys, joka on itse ollut osallisena kartellissa. Voi myös olla työntekijä, joka on havainnut, että yrityksessä saattaa olla kartelli.
 Merkittäviäkään epäilyjä ei ole saatu tutkittua resurssipulan takia
 Virastoon tulee noin 200–300 vinkkiä vuodessa, lähinnä viraston nettisivujen vinkkilinkin kautta. Näistä valikoituvat sellaiset vinkit, joita KKV selvittää tarkemmin mahdollisesti yritykseen tehtävään tarkastukseen asti.
 Tarkempaan selvittelyyn yleisövinkeistä päätyy Leivon mukaan 10–20 vuodessa. Alle kymmenessä tapauksessa virasto harkitsee, pitäisikö kartelliepäilyä selvittää yritykseen tehtävällä tarkastuksella. Tutkinnan käynnistämiseen ei ole kuitenkaan ollut riittävästi resursseja kaikkien merkittävienkään kartelliepäilyjen osalta.
 KKV:llä on oikeus päästä yrityksen tiloihin yllätyskäynnille. Yrityksessä käydään läpi erilaista aineistoa, joka voi liittyä epäiltyyn kartelliin. Digitaalisessa ajassa paljon tarkastuksen aineistosta tulee viraston käyttöön sähköisessä muodossa.
 – Nykyään tämä tarkoittaa sitä, että tarkastus voi tuottaa materiaalia kymmeniä tuhansia asiakirjoja, Leivo sanoo.
 Kartellit eivät ole suomalaisessa lainsäädännössä kriminalisoituja, toisin kuin monissa muissa maissa, vaan niistä määrätään hallinnollinen seuraamusmaksu.
 EU:ssa seuraamusmaksua kutsutaan sakoksi, mutta kyse on sielläkin hallinnollisesta maksusta eikä rikosoikeudellisesta rangaistuksesta. Monissa maissa, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Iso-Britanniassa, Tanskassa, Norjassa ja Virossa kartellit ovat kriminalisoituja.
 Suomen nykyisessä lainsäädännössä kartelli ei ole rikos, josta esimerkiksi yrityksen johto voisi joutua henkilökohtaiseen vastuuseen.
 Sakko kymmeneksen liikevaihdosta
 Suomessa, kuten muuallakin EU:n alueella, seuraamusmaksun suuruus on enintään 10 prosenttia yrityksen liikevaihdosta.
 Leivo toivoo Suomeenkin samantyyppisiä suuntaviivoja seuraamusmaksun suuruudesta kuin EU:n komissiolla on käytössä.
 – Ne parantaisivat yritysten mahdollisuuksia tietää etukäteen, kuinka suuri sanktio on tulossa, mikä osaltaan lisäisi seuraamusmaksujen ennaltaehkäisevää vaikutusta.
 Komissiossa sakkojen määrät ovat myös nousseet sen jälkeen, kun suuntaviivat sakoille otettiin käyttöön. Tämä nostaa ennaltaehkäisyn tasoa astetta korkeammalle, Leivo kertoo.
 Suomessa sanktiotasot ovat heilahdelleet, mikä vaikeuttaa kartellien ehkäisyä.
 Toimialayhdistyksille tulossa yrityskohtaiset sakot
 Merkittävä puute suomalaisessa lainsäädännössä on Leivon mukaan toimialayhdistysten kohtelu, mikä poikkeaa EU:n lainsäädännöstä.
 Toimialayhdistykset toteuttavat jäsenyritysten tahtoa eivätkä toimi omin neuvoin. EU-lainsäädännössä toimialayhdistysten sanktio määrätään jäsenyrityksen liikevaihdon mukaan.
 Suomessa seuraamusmaksu määrätään pelkästään toimialayhdistyksen liikevaihdon mukaan, jolloin sanktio on liian alhainen ennaltaehkäisemään tehokkaasti kiellettyä kartellitoimintaa eikä se kohdistu kartellirikkomuksesta hyödyt keränneisiin jäsenyrityksiin.
 Tähän on kuitenkin tulossa muutos, joka kiristää toimialayhdistysten sakkokäytäntöä.
 – EU:n direktiivi pakottaa Suomenkin muuttamaan lainsäädäntöään niin, että toimialayhdistystenkin puitteissa toteutetuista kartellirikkomuksista asetetaan jatkossa seuraamusmaksu jäsenyritysten liikevaihdon mukaan. Tämä olisi erityisen kiireellinen saada voimaan Suomessa, Leivo sanoo.
 EU:n direktiiviä aletaan soveltaa Suomessa parin vuoden sisällä.
 Ilmiannot tehokkain tapa saada kiinni kartelleja – Suomessa melko tehotonta
 Suomessa kuten muissakin EU-maissa kartellin jäsenen on tietyin edellytyksin mahdollista vapautua kartellisakoista tai saada niistä alennusta, jos jäsen antaa ilmi kartellin ja lopettaa laittoman yhteistyön.
 Kansainvälisistä tutkimuksista käy ilmi, että seurausten koventaminen parantaa ilmiantojärjestelmän toimivuutta. Kartellit jäävät kiinni pääosin kartellin sisäisistä ilmiannoista, osoittaa EU:n komissionkin kokemus.
 – Kartellit toteutetaan niin salaisesti, että ilmianto on tehokkain tapa saada niitä kiinni.
 Suomessa sanktiotaso on heilahdellut paljon ja ilmiantojärjestelmä ei ole siitäkään syystä tuottanut kovin monta ilmiantoa.
 KKV:n käsitys on, että Suomessa ei ole välttämättä vähemmän kartelleja kuin muualla EU:ssa, vaan kartellista määrättävät sanktiot eivät ole olleet riittävän korkealla tasolla ja niiden ennalta ehkäisevä vaikutus on jäänyt näin vähäiseksi.
 Kartellit pitäisikin Leivon mukaan kriminalisoida Suomessa.
 – Varsinkin pidemmällä aikavälillä se olisi järkevää ottaa vakavaan harkintaan. Ne vastaavat luonteeltaan taloudellista rikollisuutta ja ovat monissa maissa kriminalisoituja.
 Kartellipäätöksistä vastanneiden yritysjohtajien riski joutua vankilaan vaikuttaisi myös ennalta ehkäisevästi.
 Kiinni jäämisen riski nousemassa
 Kiinni jäämisen riski kartelleista ei ole ollut Suomessa kovin suuri. KKV on pitkään kärsinyt niukoista resursseista sekä kartellivalvonnan että muun toiminnan osalta. Siksi kartelleja ei ole saatu tutkittua ja vietyä eteenpäin siinä määrin kuin se olisi ollut tarpeellista. KKV:n resurssitilanne on vaikuttanut sekä kiinnijäämisriskin suuruuteen että ilmiantojen vähäisyyteen. Työ- ja elinkeinoministeriö, jonka ohjauksessa KKV toimii, on vahvistamassa KKV:n resursseja osana panostusta kilpailupolitiikan vahvistamisessa. Tämän tarkemmin resurssien lisäämistä KKV ei avaa.
 Ovatko kartelleista hyötyvät yritykset etulyöntiasemassa digitaalisessa osaamisessa?
 Tätä Leivo ei allekirjoita. Tietotekniseen tutkintaan on panostettu viime vuosina voimakkaasti KKV:ssä ja osittain siitä syystä kartelleja on jäämässä kiinni. Viraston tutkinnassa on pari juttua, jotka saattavat päätyä markkinaoikeuteen tämän vuoden aikana.
 Digitalisaatio voi helpottaa yritysten kartellisopimuksia. Yritykset voivat yrittää piilottaa kartellitoimintaansa niin, että niitä on vaikea löytää, vaikka viranomaiset pääsisivätkin tarkastamaan yrityksen asiakirjoja.
 KKV:n näkemys on, että digitalisaatio voi myös helpottaa kilpailuviranomaisen työtä saada uusia kartelleja kiinni.
 KKV: Keskittyneet markkinat lisäävät kartelliriskiä
 Yleisenä nyrkkisääntönä pidetään sitä, että mitä keskittyneempi markkina, sitä vähemmällä yhteistyöllä kartelli voidaan saada aikaan.
 – Kartelliriskiä lisää se, että Suomessa on niin paljon keskittyneitä markkinoita, Leivo sanoo.
 Toimialayhdistykset voivat toki hajaantuneillakin markkinoilla yrittää nostaa hintoja antamalla suosituksia tuotteiden hinnasta. Myös tämä on kuluttajalle vahingollista kartellitoimintaa.
 Ja vaikka ei olisi suoranaisesta laittomasta kartellitoiminnasta kyse, yritykset voivat yrittää vähäisellä viestittämisellä tai ilman keskinäisiä yhteydenottojakin saada aikaan keskinäisen yhteistymmärryksen siitä, miten voitot saadaan maksimoitua kaikille. Kilpailulain mukaan jokaisen yrityksen on päätettävä hinnoistaan ja liiketoimintaratkaisuistaan itsenäisesti.
 Kilpailun huonosta toimivuudesta yleensä kertoo Elinkeinoelämän keskusliiton kysely runsas vuosi sitten: pienistä ja keskisuurista yrityksistä lähes 40 prosenttia vastaajista koki, että kilpailu toimii huonosti tai ei lainkaan.
 Suomessa kartellista ovat jääneet kiinni metsäjätit Stora Enso, Metsäliitto ja UPM-Kymmene, jotka harjoittivat kiellettyä hintayhteistyötä vuosina 1997–2004. Metsäyhtiöt joutuivat maksamaan valtiolle 51 miljoonaa euroa seuraamusmaksuja. Asfallttikartellista asetettiin puolestaan 83 miljoonan rangaistumaksu.
 Tällä vuosikymmenellä KKV:n vaatimukset maksuista eivät ole menneet markkinaoikeudessa läpi sellaisenaan. Bussikartellista markkinaoikeus määräsi huomattavasti alemmat rangaistukset kuin KKV esitti ja voimajohtokartellin seuraamusmaksut se hylkäsi puolestaan kokonaan.
 Lisäksi kaksi eristealan firmaa joutuu maksamaan miljoonasakot hintakartellista. KKV esittää, että Sastamalalainen Thermisol ja iisalmelainen UK-Muovi joutuvat maksamaan rangaistusmaksua hintakartellista yhteensä neljä miljoonaa euroa.
 Lue myös:
 Kahdelle eristefirmalle neljän miljoonan kartellisakot
 KKV esittää kartellien kriminalisointia –  Emeritusprofessori: Se on kuin petos, josta ei joudu henkilökohtaiseen vastuuseen
 Kilpailu- ja kuluttajavirasto alkaa tutkia Kela-kyytien kilpailutusta – ”Tilausvälityskeskukset ovat saattaneet asettaa kohtuuttomia ehtoja takseille ja käyttää asemaansa väärin”

KKV: Kartellivinkit yleisöltä ovat lisääntyneet – merkittäviäkin epäilyjä jää tutkimatta resurssipulan takia


Summary: Tutkimus etsii uusia tapoja hyödyntää elintarvikkeiden sivutuotteita teollisuudessa ja ruuantuotannossa.

Turun yliopisto on mukana kansainvälisessä tutkimusohjelmassa, joissa etsitään ratkaisuja kestävään ruoantuotantoon. Tutkimuksessa etsitään keinoja hyödyntää esimerkiksi elintarvikkeiden valmistuksessa syntyviä sivutuotteita ja Itämerestä peräisin olevaa levää.
 – Esimerkiksi oluen valmistuksessa syntyvä mäski sisältää hyvin runsaasti korkealaatuista proteiinia. Oluenpanosta yli jäävä proteiini soveltuisi hyvin kotimaisten proteiinituotteiden raaka-aineeksi, toteaa elintarvikekemian professori  Baoru Yang  Turun yliopistosta tiedotteessa.
 Yang arvioi, että proteiinia voitaisiin tehdä myös rypsistä ja kaurasta.
 Yang johtaa kansainvälistä tutkimusprojektia, jossa kehitetään menetelmää, jolla proteiini ja hyödylliset kuidut voitaisiin ottaa talteen elintarvikkeiden sivutuotteista. EU:n rahoittamassa projektissa kehitetään joustavaa biojalostamoa pk-teollisuuden tarpeisiin.
 Itämeren levää lautaselle?
 Turun yliopiston mukaan yksi haara kestävässä ruuantuotannossa on myös Itämeren levä. Itämeren levää voitaisiin hyödyntää niin perinteisessä ruoanlaitossa kuin teollisuuden raaka-aineena. Tutkimustyö on kesken.
 – Itämeren levän hyödyntäminen kestävästi edellyttää kuitenkin ympäristövaikutusten huomioimista ja innovaatioita niin kasvatuksen kuin prosessoinninkin alueella, Yang sanoo.
 Turun yliopisto on mukana uudessa monikansallisessa EU-hankkeessa, jossa kehitetään Itämeren levätaloutta.

Oluen mäskistä ja merilevästä voi löytyä ratkaisu  kestävään ruuantuotantoon? – Turun yliopisto mukana tutkimuksessa


Kuu piiloutui aamulla noin tunniksi kokonaan Auringosta katsottuna Maan taakse. Maan asukeille kuunpimennys näkyi kuun vähittäisenä pimenemisenä lähes kokonaan, kunnes siitä erotti enää pienen pienen kajastuksen.
 Kuu ei missään vaiheessa katoa kokonaan näkyvistä, koska Maan ilmakehä taivuttaa Auringon säteitä. Ilmakehän läpi kulkeva valo maalaa Kuuta hieman ruskeanpunertavaksi.
 Kuunpimennyksen täydellinen vaihe alkoi kello 6.41 ja päättyi kello 7.43. Osittainen vaihe kesti pidempään: kello 5.34:stä 8.51:een, kertoo tähtitieteellinen yhdistys Ursa.
 Oheisella videolla näet kaikki vaiheet täydestä mollotuksesta pikkuruiseksi sirpiksi ja ruskeanpunertavaksi "verikuuksi". Seuraava täydellinen kuunpimennys nähdään Suomessa 2025.
 Lue myös:   Katso kuvat "superverisusikuusta" – seuraava täydellinen kuunpimennys nähdään Suomessa vasta vuonna 2025

Kuu pimeni – katso pikavideo täydestä mollotuksesta lähes katoamiseen


Summary: Poliisi on pahoitellut tapahtunutta miehelle, joka sai vakavia vammoja.

Hämeenlinnan poliisitalon sisäpihalla ulkoilemassa ollut poliisikoira puri lumenauraustehtävissä ollutta miestä sunnuntaina aamupäivällä.
 Mies sai vertavuotavia haavoja reiteen ja käsivarteen, ja on nyt kahden viikon sairaslomalla, kertoo lumenaurauksesta vastaavan yhtiön Hakuko Oy:n toimitusjohtaja  Olli Harjula .
 Mies on Harjulan mukaan järkyttynyt tapauksesta. Poliisi toimitti miehen sairaalaan ja lähetti hänelle myöhemmin tekstiviestitse pahoittelut tapahtuneesta.
 Ohjeistusta muutettu heti
 Olli Harjulan mukaan hän on nyt ohjeistanut työntekijöitään niin, että poliisilaitoksen sisäpihalle mentäessä ajoneuvon hytistä ei missään nimessä poistuta.
 Firma on hoitanut lumenaurausta jo pitkään. Toimitusjohtajan mukaan koskaan aiemmin ei koirien kanssa ole ollut mitään ongelmia.
 Poliisitalon piha on umpinainen. Lumet kuljetetaan ulos portin kautta.  Iltalehden  tietojen mukaan auraaja oli mennyt poliisiaseman valvomoon pyytämään portin avaamista.
 Tällöin ulkoilemassa ollut koira oli päässyt toistaiseksi tuntemattomasta syystä hihnasta huolimatta miehen kimppuun. Hämeenlinnan poliisiaseman toiminnasta vastaava komisario  Ari Turunen  kertoo, että kyseessä oli valitettava tapahtuma.
 – Asiaa tutkitaan perusteellisesti ja tiedotetaan myöhemmin, kun kaikki asiaan vaikuttavat tekijät ovat selvillä, kertoo Turunen.
 Asiasta kertoi ensimmäisenä Iltalehti.

Poliisikoira puri lumenauraajaa Hämeenlinnan poliisiaseman pihalla – ohjeistusta muutettu


Summary: Vuosikymmeniä säteilyä tutkinut emeritusprofessori ei ole innoissaan siitä, että maasäteilyn kaltaiseen pseudotieteeseen liittyvään hankkeeseen myönnetään julkista rahaa.

Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (ELY)

Siilinjärveläinen  Risto Skottman  astelee varovasti olohuoneeseen. Hän pitelee kädessään heiluria, joka heilahtelee hiljaa ohuen ketjun päässä. Olohuoneen pöydän yllä heiluri alkaa pyöriä voimakkaammin ympyrää.
 Tässä kohdassa sijaitsee Skottmanin mielestä maasäteilyä aiheuttavien vesisuonien risteyskohta. Sellaisten paljastamiseen narun päässä heiluva metallisuppilo on hyvä työkalu.
 Mutta Skottman ei halua pelkästään näyttää, miten maasäteilyä löydetään. Hän haluaa näyttää, miten se voidaan poistaa. Sitä varten mies on kehittänyt "maasäteilyn estimen": käytännössä neljän muovisen tolpan sarjan. Skottman ei mielellään kerro, mitä tolppien sisällä on, mutta perinteisesti maasäteilyyn uskovat ovat "poistaneet" säteilyä esimerkiksi kuparilevyillä tai -käämeillä.
 – Tällä pystytään katkaisemaan haitallinen maasäteily, mies sanoo asetellessaan tolpat lattialle huoneen nurkkiin.
 Maasäteily on asia, jota ei tieteellisen tutkimuksen mukaan ole olemassa. Tarvitseeko sitä silloin torjua?  Jukka Juutilainen
 Maasäteily on vanha uskomus, jonka mukaan maan alla risteilevät vesisuonet voivat aiheuttaa ihmisille oireita. Ilmiöön uskovat ovat väittäneet, että se on yhteydessä unettomuuteen, stressiin ja jopa syöpäänkin. Tiedemaailma tutki ilmiötä perusteellisesti varsinkin 1970–1980-luvulla, ja käytännössä maasäteily todettiin olemattomaksi.
 Se ei ole kuitenkaan estänyt Skottmania ja monia muita uskomasta maasäteilyyn nykyäänkin. Erikoisen tästä tapauksesta tekee se, että maasäteilyn poistamiseen tarkoitettua keksintöä on edistetty valtion ja EU:n rahalla. Pohjoissavolaisessa Kaavin kunnassa siihen on valjastettu myös paikallisia työttömiä.
 Professori: "Rahalle olisi varmaan hyödyllisempää käyttöä"
 Skottman on saanut keksintöönsä pienen, 5 000 euron innovaatiosetelin valtion rahoittamalta Business Finlandilta. EU:n leader-rahoitusta hallinnoiva Kalakukko ry on puolestaan esittänyt laitteelle 10 000 euron tukea, mutta tuki vaatisi vielä ELY-keskuksen hyväksynnän. Lisäksi yksityinen kiinteistösijoitusyhtiö RHVT-Invest on tukenut hanketta.
 Keksintöä on autettu eteenpäin myös Euroopan sosiaalirahaston rahoittamassa Kaavi 100 -hankkeessa. Siinä tarkoituksena on  luoda uutta yritystoimintaa Kaaville suomalaisten keksijöiden ideoilla .
 Skottman on saanut jo aiemmin kaupaksi joitakin kymmeniä maasäteilyn estimiä. Nyt Kaavilla on ryhdytty valmistamaan laitteita sarjatyönä: kaksi paikallista työtöntä kokoaa estimiä kunnan työpajassa ja kolmas myy niitä. Työttömyyskorvauksen lisäksi he saavat työstään pienen lisäpalkan RHVT-Investiltä.
 Risto Skottman sanoo parantaneensa ison joukon ihmisiä maasäteilyn aiheuttamista oireista. Muuta tukea hän ei uskomukselleen kaipaa. Toni Pitkänen / Yle
 Vuosikymmeniä säteilyä tutkinut Itä-Suomen yliopiston emeritusprofessori  Jukka Juutilainen  ei ole innoissaan siitä, että maasäteilyn kaltaiseen pseudotieteeseen liittyvään hankkeeseen on myönnetty julkista rahaa.
 – Maasäteily on asia, jota ei tieteellisen tutkimuksen mukaan ole olemassa. Tarvitseeko sitä silloin torjua? Rahalle olisi varmaan jotakin hyödyllisempää käyttöä, hän miettii.
 Kaavi 100 -hanketta vetävä tunnettu keksijä  Tapani Tirkkonen  tietää hyvin, että maasäteily on tiedemaailmassa huuhaan maineessa. Se ei ole hänestä este lähteä tuotteistamaan Skottmanin keksintöä.
 – On monta, jotka ovat saaneet tästä avun. Jos se johtuu vain siitä, että oma nuppi luulee [estimen poistavan maasäteilyn], minua se ei häiritse yhtään.
 Miten ihmelaite sitten toimii? Ylen toimittaja pääsi todistamaan työnäytöstä maasäteilystä väitetysti kärsivän kuopiolaisen naisen kodissa. Voit katsoa "työnäytöksen" videolta alta.
 "En suosittelisi pitkäaikaista istumista tässä paikassa"

 Maasäteilyyn uskovat ajattelevat, että maan alla on olemassa vesisuonia, jotka voimistavat säteilyä. Erityisen hankalia paikkoja ovat vesisuonten risteyskohdat. Juuri tällaisen paikan Skottman väittää löytäneensä heilurillaan.
 – 70 vuoden kokemuksella en suosittelisi pitkäaikaista istumista tässä paikassa, hän varoittaa.
 Kun Skottman on asettanut muovitolpat huoneen nurkkiin, hän astelee heilurinsa kanssa uudelleen vesisuonten oletettuun risteyskohtaan. Tällä kertaa heiluri ei enää liiku. Skottmanin mielestä se tarkoittaa, että haitallinen maasäteily on poistettu.

 – Kun maasäteilystä kärsivä ihminen menee vuoteeseen, hänelle tulee lihassärkyä ja suonenvetoa ja uni on rauhaton, Skottman sanoo.
 – Minulla on ollut asiakkaana muun muassa perhe, joka asuu kerrostalossa kahdeksannessa kerroksessa. He eivät saaneet sijaa omassa sängyssä, olohuoneessa eikä keittiössä. Maasäteilyn estimen asennuksen jälkeen rauha palasi maahan ja he ovat ikionnellisia.
 Jos joku tuntee paranevansa maasäteilyn aiheuttamista oireista, on siinä lääketieteen näkökulmasta kyse  lumevaikutuksesta eli plasebosta . Jopa kuvitellusta oireen aiheuttajasta voi parantua, jos uskoo hoidon tehoon.
 On monta, jotka ovat saaneet tästä avun. Jos se johtuu vain omasta nupista, minua se ei häiritse yhtään.  Tapani Tirkkonen
 Skottmanin mielestä maasäteilyn poistamisessa on kyse muustakin kuin plasebosta. Hän ei kuitenkaan vastaa suoraan, kun häneltä kysytään, millaisia terveysvaikutuksia "maasäteilyn estimellä" on.
 – Tietenkään me emme ole lääkäreitä emmekä terveysalan ammattilaisia. Mutta jos saamme rauhallisen, kivuttoman yöunen, olemme onnistuneet siinä hommassa hyvin. [Tyytyväiset asiakkaat] ovat meidän parhain tiedeyhteisömme, hän pyörittelee.
 Laaja tutkimus totesi olemattomaksi jo 40 vuotta sitten
 Maasäteilyä ei ole tiettävästi tutkittu Suomessa aktiivisesti sitten 1980-luvun. Yksi selitys tälle on, että maasäteily todettiin jo silloin olemattomaksi.
 Ilmiötä tutkittiin perusteellisesti muun muassa  Oulun yliopistossa vuosina 1976–1983 . Lopputulos oli, että maasäteilyn puolesta ei löytynyt todisteita, sitä vastaan kylläkin.
 Kokeissa huomattiin muun muassa, että maasäteilyn etsijät eivät pystyneet löytämään eri kerroilla samoja "maasäteilypisteitä" eivätkä virtaavaa vesisuonta maan alta. Arpomalla toiminut "säteilytutkija" ylsi yhtä hyviin tuloksiin. Samoin maansäteilyltä suojaava "S-tasaaja" toimi vain silloin, kun koehenkilö näki, onko se toiminnassa vai ei.
 – Olematonta maasäteilyä poistamattomat toimimattomat laitteet ovat amuletteja, esineitä, joiden suojavaikutus perustuu uskoon, Oulun yliopiston tutkimusryhmä tiivisti loppupäätelmänään.
 Emeritusprofessori Jukka Juutilaisen mukaan maasäteilyyn uskovat väittävät pystyvänsä havaitsemaan sen heilurilla tai varvulla. "Säteilyä" ei ole kuitenkaan pystytty havaitsemaan millään ihmisestä riippumattomalla laitteella. Toni Pitkänen / Yle
 Voi olla, että maasäteilyn todenperäisyyttä joudutaan selvittämään uudelleen myös vuonna 2019. Tämä siksi, että Skottmanin kehittämän "maasäteilyn etsimen" patenttihakemus on vireillä Patentti- ja rekisterihallituksessa. Ennen patentin myöntämistä PRH:n on selvitettävä, toimiiko laite vai ei.
 – Jos tiedetään, että keksintö ei toimi, patenttia ei myönnetä. Mutta jos asia jää epäselväksi ja muut hakemuksen ehdot täyttyvät, se johtaa usein tilanteeseen, että patentti myönnetään. Patentti ei takaa, että keksintö toimii juuri niin kuin keksijä esittää, luonnehtii johtava neuvontainsinööri  Olli-Pekka Sievänen .
 Myös Pohjois-Savon ELY-keskus joutuu saman tehtävän eteen ratkaistessaan, myöntääkö se keksinnölle kehittämisyhdistys Kalakukko ry:n esittämän 10 000 euron tuen.
 Myös Kaavilla, jossa työttömät on pantu kokoamaan "maasäteilyn estimiä", aihe on herkkä. Yleä ei päästetty kuvaamaan työttömien työpajaan, jossa laitteita valmistetaan. Myöskään kunnanjohtaja  Ari Sopanen  ei halunnut kommentoida asiaa Ylelle.
 Saman vastauksen saimme yksityisestä kiinteistösijoitusyhtiöstä RHVT-Investistä, joka on sijoittanut keksintöön. Yhtiöstä ei haluttu kommentoida asiaa nimellä. RHVT:n edustajan mukaan se on halunnut auttaa Skottmanilla "asevelihengessä", mutta että "kaikki vastuu ja markkinointi" on laitteen keksijällä.

Työttömät pantiin kokoamaan "maasäteilyn estimiä" – valtiokin rahoittaa erikoista keksintöä, jonka tiede totesi huuhaaksi jo 1980-luvulla


Rekrytointialalla toimivan porilaistaustaisen pörssiyhtiön Enersensen yt-neuvottelut ovat päättyneet. Ne johtivat kahdeksan ihmisen irtisanomiseen. Alun perin vähennystarpeeksi arvioitiin 12 ihmistä.
 Irtisanomiset kohdistuvat Suomeen ja hallinto-organisaatioon. Yt-neuvotteluiden tavoitteena oli saavuttaa noin puolen miljoonan euron säästöt tänä vuonna. Säästötarpeen taustalla on Olkiluodon ydinvoimatyömaan merkityksen väheneminen.
 Toissa vuonna Enersensen liikevaihto oli noin 47 miljoonaa euroa. Enersensen palveluksessa oli keskimäärin yli 660 ihmistä.

Pörssiyhtiö Enersensen yt-neuvottelut päättyivät: Kahdeksan irtisanotaan


Summary: Kaakon viestintä ei kommentoi, kuinka aiemmin syksyllä kohun aiheuttanut Fingerpori-sarjakuva päätyi lehteen.

Elokuva, kirjallisuus ja audiovisuaalinen media

Kaakon viestinnän sanomalehtien sarjakuvat-sivulla julkaistiin tänä aamuna aiemmin ristiriitaisen vastaanoton saaneen vitsin sisältänyt sarjakuva. Sarjakuvassa vitsaillaan lapseen kohdistuvasta seksuaalisesta toiminnasta.
 Sama sarjakuva aiheutti  kohun  syksyllä, kun Helsingin Sanomat julkaisi sen.
 Helsingin Sanomat poisti sarjakuvan verkkosivultaan ja kertoi laaduntarkkailunsa pettäneen. Toimituspäällikkö  Esa Mäkisen  mukaan sarjakuvaa ei olisi  julkaistu , jos se olisi havaittu etukäteen.
 Ristiriitaisen vitsin sisältänyt sarjakuva julkaistiin nyt sekä Etelä-Saimaan, Kymen Sanomien ja Kouvolan Sanomien sekä Länsi-Savon ja Itä-Savon printtilehdessä että verkkojulkaisussa.
 Kaakon viestinnän sisältöjohtaja  Pekka Lakka  pyytää lehtien verkkosivuilla  anteeksi  sarjakuvan aiheuttamaa mielipahaa. Hän sanoo sarjakuvan olleen täysin asiaton.
 – Lehden arvoihin ei kuulu huono huumori äärimmäisen vakavista asioista, Lakka lisää tiedotteessa.
 Ylelle Lakka ei aiemmin aamulla suostunut kommentoimaan sarjakuvan julkaisuperusteita.
 Fingerporin luoja on sarjakuvapiirtäjä  Pertti Jarla .

Sanomalehdet julkaisivat kohutun Fingerpori-sarjakuvan – johto pyytää anteeksi


Summary: Suomen Yrittäjien teettämään kyselyyn vastasi yli tuhat yrittäjää.

– Ei yrityksille pidä maksaa tukia. Yrityksen pitää tulla toimeen omilla tuotteillaan tai omilla palveluillaan. Jos on kilpailukyvytön tuote, niin silloin semmoista ei pidä harrastaa, täräyttää kantansa yrittäjäneuvos, hallituksen puheenjohtaja  Guy Hellman  helsinkiläisestä talotekniikkaa urakoivasta Amplit oy:stä.
 Hellmanin kannan jakaa yllättävän moni yrittäjä. Suomen Yrittäjien teettämään kyselyyn vastasi yli tuhat yrittäjää ja sen mukaan lähes puolet yrittäjistä haluaa vähentää yritystukia.

 Kriittisimmin yritystukiin suhtautuu yli kymmenen työntekijää työllistävä rakennusalan yritys pääkaupunkiseudulta. Pääekonomisti  Mika Kuismanen  Suomen Yrittäjistä sanoo, että nuiva suhtautuminen johtuu tukien kilpailua vääristävästä vaikutuksesta.
 – Yrittäjät ja yritykset haluavat reilun kilpailuasetelman. He haluavat asetelman, jossa ketään ei päätösperäisesti suosita toisen kustannuksella. Yritystukijärjestelmä pahimmillaan rikkoo kilpailuneutraliteettia ja suosii toisia toisten sijaan, Kuismanen sanoo.
 Mika Kuismasen mielestä yritystukijärjestelmää ei tule uusia juustohöylä-periaatteella eli kaikilta pois tasaisesti. Antti Haanpää / Yle
 Kuismasen mukaan esimerkkejä tällaisestä vilisee. Hänen mielestään on useita toimialoja, joissa palveluntuottaja voi tukien ansiosta tarjota palveluaan halvemmalla kuin yrittäjä, joka puolestaan ei saa tukea.
 – Energiapuolella toiset yritykset saavat koosta johtuen energiaan liittyviä tukia, toiset taas ei. Yritystuissa on paljon tukimuotoja, jotka kohtelevat yrityksiä epätasa-arvoisesti, Kuismanen sanoo.
 Verotuet pääosassa
 Yritystuista on vuosien mittaan kasvanut huima menoautomaatti valtiolle. Työ- ja elinkeinoministeriön arvion mukaan varsinainen rahanjako eli suorat tuet nielevät reilun miljardi euroa tänä vuonna.
 Mittavimmat tuet kertyvätkin verotuista eli oikeastaan veronkevennyksistä. Tällainen on esimerkiksi teollisuuden ja kasvihuoneiden alempi sähköverokanta. Tästä ja liudasta muita kertyy elinkeinoelämälle tänä vuonna hyötyä noin 3,35 miljardia euroa.
 Lisäksi alennetut arvonlisäverokannat tuottavat elinkeinoelämälle veroetuutta 3,2 miljardia euroa 2019. Tosin sen voi paikoin ymmärtää myös hintatueksi kuluttajalle. Normaalia kevyempää arvonlisäveroa peritään muun muassa ruoasta, lääkkeistä ja henkilökuljetuksista.
 Kaiken edellä mainitun päälle yritykset saavat vielä erilaisia huojennuksia liki 900 miljoonan euron edestä, kuten yritysten sukupolvenvaihdoshuojennus, osakkeiden luovutusvoiton huojennus ja ei-listattujen yhtiöiden osinkojen tuottoprosenttihuojennus.
 Tukiviidakko on siis melkoinen, eikä yksimielisyyttä yritystukiin kuuluvista asioista kunnolla ole. Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n mielestä tähän olisi syytä kiinnittää huomiota.
 – Ensimmäinen tehtävä olisi katsoa kriittisesti, mitkä ovat yritystukia ja mitkä eivät. Tällä hetkellä on esimerkiksi eri ministeriöissä erilaisia miljardilukuja yritystuista. Myös tukien vaikuttavuuden arviointia tulisi parantaa, sanoo johtaja  Jouni Hakala  EK:sta.
 Jouni Hakalan mielestä ensimmäiseksi pitäisi kriittisesti katsoa, mitkä ovat yritystukia ja mitkä eivät. Siitä ei vallitse nyt yksimielisyyttä.  Antti Haanpää / Yle
 Kaiken kaikkiaan suorissa tuissa, verotuissa ja muissa veroetuuksissa päästään 8,8 miljardiin euron yhteissummaan vuonna 2019. Kokonaissumma on noussut parissa vuodessa yli 300 miljoonaa euroa.
 Vertailun vuoksi: lapsilisiiin on tälle vuodelle varattu 1,4 miljardia euroa, asumistukiin 1,5 miljardia euroa ja työttömyysturvaan 2,7 miljardia euroa valtion talousarviossa.
 Viime kevään pannukakku
 Yritystuet ovat paisuneet vuosi vuodelta ja istuvakin hallitus on koettanut suitsia niitä kuriin.
 Edellinen epäonnistuminen koettiin  viime huhtikuussa , kun puhemies  Mauri Pekkarinen  (kesk.) ilmoitti, että hänen johtamansa parlamentaarinen työryhmä ei esitä mitään, koska se ei päässyt sopuun yritystukien leikaamisesta tai kohdentamisesta uudelleen. Sipilän hallitus on itsekin aiemmin yrittänyt samaa, ja samoin nollatuloksin.
 Hallitus vaihtuu huhtikuun vaalien jälkeen ja todennäköisesti yritystukia puidaan myös seuraavassa hallituksessa. Elinkeinoelämällä on jo esittää lähtökohtia seuraavan hallitusohjelman yritystukikirjauksille. Juustohöyläperiaate, eli että kaikilta vähennetään tasaisesti, on liike-elämän mielestä huono.
 – Peruspointti on se, että yritystukijärjestelmän tulee suuntautua enemmän uudistavaan suuntaan ja siellä nimenomaan t&k (tutkimus ja tuotekehitys) on hyvin tärkeää, sanoo Kuismanen.
 – Pitää kriittisesti katsoa ne tuet, mitä nyt on, ja niistä asteittain luopua. Se ei tarkoita sitä, että kokonaissumma vähenee, vaan siirtymää enemmän talouden uusiutumista tukevaan yritystukijärjestelmään.
 EK on ehdottanut innovaatiorahoitukseen 300 miljoonan euron lisäystä ensi hallituskauden loppupuolelle.
 – Lisäys tulisi yritystoimintaa uudistaviin tukiin eli käytännössä innovaatiorahoitukseen. Sen sijaan aluekehityksessä on tukia, joita voisi katsoa kriittisesti, Hakala listaa.
 Yrittäjäneuvos Guy Hellman suhtautuu kriittisesti yritystukiin.  Mårten Lampén / Yle
 Yrittäjäveteraani Hellmanilla on huomattavasti radikaalimpia ehdotuksia.
 – Varsinaiset tuet pitää vähentää nollaan. Eri juttu on, jos halutaan koko alaa edistää, niin siihen voidaan satsata, mutta se ei ole yrityskohtaista toimintaa. Tukia voitaisiin kohdentaa esimerkiksi täydennys- ja lisäkoulutukseen ja alan kehitykseen. Ne ovat minusta tärkeitä, Hellman sanoo.
 Lue lisää:
 Yle selvitti pitkään piilossa olleet verotuet: Suomen valtio antaa satoja miljoonia euroja pörssiyhtiöille, jotka maksavat samaan aikaan jättiosinkoja

Yritystukia jaetaan miljardeja euroja vuodessa – kysely: puolet yrittäjistä haluaa vähentää tukia nykyisestä


Summary: Kahden miehen surma paljastui, kun kerrostalon asunnosta levisi savun hajua porraskäytävään.

Kaksi miestä surmattiin Valkeakoskella lauantain välisenä yönä.
 Pirkanmaan käräjäoikeudessa käsitellään maanantaina aamupäivällä ainakin toisen epäillyn vangitsemista murhasta. Poliisi tutkii henkirikoksia murhina.
 Uhrit olivat Valkeakoskelta. He olivat syntyneet vuonna 1980 ja 1989.
 Henkirikokset paljastuivat, kun pelastuslaitos kutsuttiin ennen puoltayötä paikalle, kun kerrostalohuoneistosta levisi savun hajua porraskäytävään. Palomiehet löysivät asunnosta miehen.
 Lähes välittömästi havaittiin, että henkilö oli menehtynyt ja hänessä oli muitakin ulkoisia vammoja, kuin mitä palosta aiheutui. Asunnosta löytyi myös toinen vainaja, jossa oli nähtävissä ulkoisen väkivallan merkkejä.
 Epäillyt löytyivät Akaasta
 Poliisi löysi lauantaina Akaasta kaksi tamperelaista miestä, joita epäillään surmista. Epäillyt ovat syntyneet 1989 ja 1985. Poliisi otti miehet kiinni.
 Miehet olivat päihtyneitä, eikä heitä päästy heti kuulemaan.
 Tutkinnanjohtaja  Jari Kinnusen  mukaan "keskusteluyhteyttä ei ole oikein syntynyt".
 – Sanotaan näin, että he ovat käyttäneet tehokkaasti hyväksi oikeutta olla vaikuttamatta asian selvittämiseen, Kinnunen kertoi viikonloppuna.
 Epäillyt yrittivät poliisin mukaan peitellä tapahtunutta sytyttämällä asunto tuleen.
 Tutkinnassa on selvinnyt, että epäillyt poistuivat rikospaikalta toisen uhrin autolla. Auto löytyi myöhemmin poltettuna naapurikaupunki Akaasta. Epäillyt saatiin kiinni niin ikään Akaasta.
 Poliisi pääsi epäiltyjen jäljille omien tutkimusten ja auton polttamiseen liittyneiden havaintojen ansiosta.
 Lue lisää:
 Valkeakosken kaksoismurhasta epäiltyjä yritettiin kuulla – "Keskusteluyhteyttä ei ole oikein syntynyt"
 Kaksi otettu kiinni Valkeakosken kaksoismurhasta

Valkeakosken kaksoissurmien vangitsemiset käräjillä: Autopalo johti epäiltyjen jäljille


Ulkoasiain hallinto, maanpuolustus ja järjestystoimi

Puolustusvoimain komentaja Jarmo Lindberg ei hae jatkokautta tehtävässään ensi kesän jälkeen. Lindbergin 5-vuotinen kausi päättyy elokuun alussa. Lindberg kertoi ratkaisustaan maanpuolustuskurssin avajaisissa Helsingissä.


Summary: Toimittaja ja bloggaaja Julia Thurén johdattaa sinut sijoittamisen maailmaan viidellä videolla. Katso esimerkiksi miten sijoittaminen netissä aloitetaan, miksi raha tekee työn puolestasi ja miten vältät riskit menettämättä tuottoa.  Alkuun pääsee jo 15 eurolla.

1. Korkoa korolle
 Sijoittaminen mielletään usein uhkapeliksi, jossa voi pärjätä vain röyhkeästi pörssissä kyynärpäitään käyttelevä talousnero. Todellisuudessa jo 15 euron sijoituksilla voi rakentaa itselleen pitkällä aikavälillä mukavan omaisuuden.
 Ero sijoittamisen ja perinteisen säästämisen välillä on se, että sijoittamalla on mahdollisuus saada huomattavasti enemmän voittoa verrattuna pankin talletuskorkoon. Mitä pidempään rahaa pitää kiinni sijoituksessa, sitä paremmin voi tienata, kun korkoa kertyy korolle. Klikkaa ylläolevaa videota ja katso miten korkoa korolle -periaate toimii.
 2. Riski, tuotto ja hajautus
 Sijoittamisessa on aina riski, että sijoitetun rahan arvo laskee. Pahin riski onkin, että menettää kaiken sijoittamansa rahan. Tästä syystä sanotaankin, että sijoittajan ei pidä laittaa kaikkia munia samaan koriin. Katso videolta, mitä tarkoittaa hajautus ja miten se pienentää riskiä ilman, että mahdollisuus tuottoon pienenee.

 3. Arvo-osuustili ja pörssi
 Kun haluaa alkaa sijoittajaksi, ensin pitää avata arvo-osuustili, jota myös salkuksi kutsutaan. Arvo-osuustilin voi avata netissä omaan pankkiin tai sijoituspankkiin. Kun tili on auki, voi mennä kotikoneellaan shoppailemaan pörssiin. Sijoitusten ostaminen ja myyminen netissä on käytännössä yhtä helppoa, kuin missä tahansa verkkokaupassa asiointi. Katso videolta, miten sijoittaminen virtuaalisessa pörssissä käytännössä tapahtuu.

 4. Osake ja osinko
 Kuka tahansa voi ryhtyä osakeyhtiön omistajaksi ostamalla pörssissä yrityksen osakkeita. Firman tuottamaa voittoa kutsutaan osingoksi, jota maksetaan osakkeenomistajille sen mukaan, kuinka paljon osakkeita heillä on. Osakkeita ostaessa täytyy perehtyä siihen, kuinka todennäköisesti firma menestyy tulevaisuudessa. Sellaista sijoittamista jossa mietitään muutakin kuin pelkkää tuottoa, kutsutaan vastuulliseksi sijoittamiseksi. Katso videolta, miten osakekauppa ja osingot toimivat.

 5. Rahastot
 Rahastoihin satsaaminen on helpoin tapa aloittaa sijoittaminen. Rahasto on käytännössä iso potti rahaa, jota salkunhoitaja sijoittaa rahaston sääntöjen mukaan. Katso videolta, millaisia rahastoja on olemassa ja miksi niissä on pienemmät riskit kuin osakesijoittamisessa.

Julia Thurénin sijoitusvinkit – sijoittajan paras ystävä ei ole raha, vaan aika


Summary: Porin Lukkarinsannan S-marketista ostetusta klementiinistä löytyi viikonvaihteessa  ompeluneula.

Porilaismarketin klementiinistä on löytynyt neula. Lukkarinsannan S-marketissa käynyt asiakas löysi ostamastaan klementiinistä hedelmän sisään kätketyn silmäneulan.
 Asiakas ilmoitti löydöksestä kauppaan ja asiasta on tekeillä rikosilmoitus, kerrotaan Satakunnan osuuskaupasta.
 – Olimme poliisin yhteydessä heti lauantaina, kun asiakas kävi palauttamassa tuotteen. Kyseinen tuote-erä on poistettu myynnistä ja henkilökuntaa on ohjeistettu olemaan erityisen tarkkana, kertoo market- ja tavaratalotoimialajohtaja  Jussi Kaartinen.
 Viime vuoden loppupuolella  Merikarvialla työnnettiin  ompelukoneen neuloja paikallisen K-marketin elintarvikkeisiin. Ensimmäinen neula löytyi pullapitkosta ja toinen leivästä. Tekijä jäi myöhemmin kiinni.

Vaarallista ilkivaltaa nyt Porissa: Klementiinistä löytyi kätketty neula


Summary: Yhden päivän aikana rekassa pääsee magneettikuvaukseen jopa 15 potilasta.

Kello on vähän vaille kahdeksan, kun Salon aluesairaalan pihalle ilmestyy Minna Näreharju. Hän tulee sairaalan ovista ja suuntaa kohti pihalla olevaa rekkaa. Sen kyljessä lukee  Tyks kuvantaminen , ja kuvissa näkyy erilaisia ihmisen elimiä kuten aivot, jalka ja selkä.
 Minna Näreharju menee kuvauttamaan polveaan. Röntgenhoitaja Touko Vahtera ohjaa asiakkaan pukeutumistilaan, jossa tämä vaihtaa kuvaukseen sopivat sairaalahousut. Sen jälkeen hän ohittaa hoitajan työpöydän, jossa on monitoreja ja siirtyy magneettikuvauslaitteeseen.
 Kuvausrekkaan noustaan portaita pitkin. Minna Rosvall / Yle
 Laite näyttää samalta kuin sairaalan tiloissa, mutta se täyttää lähes koko rekan leveyden. Tilaa on kuitenkin riittävästi, jotta hoitaja pääsee molemmille puolille laitetta. Hän antaa potilaalle ohjeet ja kuulokkeet.
 Kuvaus alkaa, kun hoitaja on sulkenut tiukasti oven ja siirtynyt monitorien ääreen. Näin toimii kuvausrekka, jonka Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri otti käyttöön vuoden 2019 alussa. Minna Näreharju on ensimmäisiä potilaita Salossa.
 – Tuntui hassulta, kun sanottiin, että saa lähteä rekkaan kuvattavaksi. Ajoin eilen tästä ohi ja näin, kun joku käveli ovesta sisään. Pukeutumistila ei ollut kovin iso, mutta kyllä minä sinne mahduin ihan hyvin, pohtii Minna Näreharju.
 Magneettikuvaus oli hänelle ensimmäinen, mutta hän oli käynyt poikansa kanssa Tyksin kuvaustiloissa.
 – Tyksin laite kolisi ja rytkytti paljon enemmän. Se oli tätä isompi ja massiivisempi kone. Tunnelma oli kuin amerikkalaisissa elokuvissa. Kivat valot vilkkuivat katossa, kertoo Näreharju.
 Potilas välttyy matkustamiselta
 Magneettikuvausrekat ovat yleisiä Suomessa. Viidestä yliopistosairaalasta vain Kuopiolla ei ole käytössään tällä hetkellä kuvausrekkaa. Lounais-Suomessa myös Satakunnan sairaanhoitopiiri tekee kuvantamista rekan avulla.
 Varsinais-Suomen sairaanhoitopiiri osti oman magneettikuvausrekan, sillä kuvantamisen kysyntä kasvaa koko ajan. Radiologian vastuualuejohtaja Roberto Blanco Sequeiros kertoo, että tutkimuksia tehdään 30 000 vuodessa. Niistä 10 prosenttia eli 3 500 kuvausta tehdään rekassa.
 Röntgenhoitajat seuraavat kuvauksen etenemistä kuvausrekassa.  Minna Rosvall / Yle
 – Magneettikuvausten määrät ovat lisääntymässä. Haluamme palvella alueyksiköitä tasapuolisesti. Olemme aiemmin käyttäneet vuokrarekkaa, mutta on edullisempaa käyttää omaa rekkaa. Se maksaa itsensä takaisin, kertoo Blanco Sequeiros.
 Sairaanhoitopiiri maksoi vuokrarekasta henkilökuntineen 700 000 euroa vuokraa vuodessa. Oma, Hollannissa valmistettu rekka maksoi 1,5 miljoonaa euroa.
 Kaikki yleisimmät tutkimusmuodot voidaan toteuttaa myös tässä rekassa, mutta suurten verisuonten kuvantamisia ei voida tehdä.   Roberto Blanco Sequeiros
 Rekassa röntgenhoitaja kuvaa potilaan itsenäisesti ja on tarvittaessa yhteydessä ohjeet antaneeseen lääkäriin tai päivystysyksikköön. Lääkäri on ohjeistanut kuvaukset etukäteen sähköisesti potilasjärjestelmään. Sieltä löytyvät kuvausohjeet kirjallisina.
 Lääkäri antaa lausunnon kuvista etäyhteydellä. Kuvat siirtyvät sähköisesti kuva-arkistoon.
 – Hoitohenkilökuntamme on hyvin ammattitaitoista. He pystyvät tekemään tutkimuksia itsenäisesti. Koulutamme heidät siihen, mutta toki heillä on aina etäyhteys lääkäriin olemassa, kertoo Blanco Sequeiros.
 Lähes koko keho voidaan kuvata rekassa
 Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin kuvausrekassa on uusinta magneettikuvantamistekniikkaa. Tutkimusvalikoima on parempi kuin aiemmassa vuokrarekassa. Kuvantamisessa ollaan siirtymässä yhä enemmän erikoistutkimuksiin, kun taas perusröntgentutkimusten käyttö vähenee. Leiketutkimuksella saadaan monipuolisempaa tietoa.
 Hoitaja seuraa kuvausta monitorien kautta samaan tapaan kuin sairaalassa. Minna Rosvall / Yle
 Odottaville äideille voidaan tehdä lantion mittaustutkimuksia. Heidän ei tarvitse saapua kuvaukseen Tyksiin. Näin pystytään luopumaan röntgenpohjaisista tutkimuksista, joissa tarvitaan säteilyä lantion mittaamiseen. Selän ja pää alueen kuvauksia tehdään paljon.
 – Kaikki yleisimmät tutkimusmuodot voidaan toteuttaa myös tässä rekassa, mutta suurten verisuonten kuvantamisia ei voida tehdä. Niiden kuvaaminen on keskitetty Tyksin kantasairaalaan, kertoo vastuualuejohtaja Roberto Blanco Sequeiros.
 Potilaita parhaimmillaan 15 päivässä
 Kuvantamisrekassa odotetaan jo seuraavaa potilasta. Röntgenhoitaja Touko Vahtera puhdistaa ripeästi kuvauslaitetta ja siirtelee tarvikkeita valmiiksi. Tahti on melkoinen, sillä kuvausrekka palvelee tehokkaasti koko päivän. Potilaita tulee kuin liukuhihnalla jopa 15 päivässä. Vastaanottoaika jatkuu kello 18 saakka.
 Kuvantamisrekan kyljessä on kuvia kuvattavista kehonosista. Minna Rosvall / Yle
 – Olosuhteet rekassa ovat tietenkin erilaiset kuin sairaalassa, kun on uusi rekka ja hienot puitteet. Kuvaus ei silti eroa kiinteällä laitteella kuvaamisesta. Kiirettä ei ole. Etenemme potilas kerrallaan, kertoo Vahtera rauhallisesti.
 Vahtera kertoo, että potilailta on tullut myönteistä palautetta. He pitävät valoisasta ja tilavasta laitteesta.
 Salossa sairaalassa työskentelevä radiologian vastuualueen hallinnollinen osastohoitaja Riitta Rastas pitää myös uutta rekkaa hyvänä hankintana. Maakunnallinen palvelu on tärkeää. Palveluaikoja on myös saatu laajennettua.
 – Voimme tehdä esimerkiksi ylävatsan alueen magneettikuvantamistutkimuksia. Tähän asti asiakas on joutunut matkustamaan Turkuun, kertoo Rastas.
 Maanantaisin rekka on Loimaalla, tiistaisin Turussa kirurgisessa sairaalassa, keskiviikkoisin Uudessakaupungissa Vakka-Suomen sairaalassa ja Salon sairaalassa torstaisin ja perjantaisin.
 Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin kuvausrekka kuvaa Salon aluesairaalan pihassa torstaisin ja perjantaisin. Minna Rosvall / Yle

Sairaanhoitopiirin kuvausrekka aukeaa aamuhämärissä kuvamaan maakuntien potilaita – ”Tunnelma oli kuin amerikkalaisissa elokuvissa”


Summary: Talouskasvua hyydyttivät taistelu velkaantumista vastaan ja kauppasota Yhdysvaltain kanssa. Kiinan kasvun hidastuminen voi heiluttaa maailmantaloutta.

Kiinan talous kasvoi viime vuonna hitaimmin lähes kolmeen vuosikymmeneen.
 Kiinan tilastovirasto kertoi, että maan bruttokansantuote kasvoi 6,6 prosenttia, mikä oli hitain kasvuprosentti sitten vuoden 1990. Tuolloin Tiananmenin mielenilmausten murskaamisen jälkeisissä tunnelmissa Kiinan talous kasvoi vain 3,9 prosenttia.
 Viime vuoden viimeisellä neljänneksellä talous kasvoi 6,4 prosenttia, mikä on hitain tahti sitten globaalin rahoituskriisin vuosien 2008–2009.
 Edellisvuonna 2017 Kiinan talous kasvoi 6,9 prosenttia. Kiinan kasvun hidastuminen voi painaa koko maailmantaloutta laskusuuntaan.
 – Näemme muutoksia vakaudessa ja huolta näistä muutoksista. Ulkoinen ympäristö on mutkikas ja ankara. Talouteen kohdistuu painetta alaspäin, Kiinan kansallisen tilastoviraston johtaja  Ning Jizhe  sanoi.
 Hän lisäsi, että Kiinan talous on kokonaisuudessaan vakaa.
 Yhdysvaltain ja Kiinan kauppasuhteet heikkenivät viime vuonna jyrkästi, kun Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  iski lähes puolta Kiinan tuonnista tullien korotuksilla.
 Kasvun hidastuminen asettaa Kiinan presidentille  Xi Jinpingille  paineita päästä neuvottelusopuun Yhdysvaltain kanssa.
 Kiina yrittää ratkoa velkaongelmaa
 Kiinan talouskasvua on varjostanut kauppasota Yhdysvaltain kanssa, mutta monet asiantuntijat katsovat kasvun hidastumisen liittyvän ennen kaikkea hallituksen kamppailuun velkaantumista vastaan.
 Kiina selvisi maailmantaloutta ravistelleesta vuosien 2008–2009 kriisistä vahvan elvytysohjelman avulla. Se jätti kuitenkin jälkeensä suuren velkavuoren, jota kansainvälinen valuuttarahasto IMF on kutsunut jopa vaaralliseksi.
 Kiina viivytti suuria rakennushankkeita pitääkseen velan kasvun kurissa. Investoinnit infrastruktuuriin kasvoivat vain 3,8 prosenttia, kun edellisvuonna kasvua oli peräti 19 prosenttia.
 Kiinan kommunistijohto yrittää ohjata maata aiempaa vakaampaan, enemmän kotimaiseen kysyntään perustuvaan kasvumalliin.
 Kasvu on hidastunut odotettua enemmän, mikä on saanut hallituksen hellittämään lainarajoituksia ja jälleen kasvattamaan valtion menoja.
 Lisää aiheesta:
 Kiinan talouskasvu hitainta lähes kymmeneen vuoteen – tinkii siksi päästövähennyksistä

Kiinan talous kasvoi viime vuonna 6,6 prosenttia – Hitain kasvu sitten vuoden 1990


Summary: Viime viikolla valmistettiin suitsukkeita vietnamilaisessa kylässä, otettiin kiinni Gdańskin pormestarin puukottaja ja kisattiin Dakar 2019 -rallissa. Katso mielenkiintoiset uutiskuvat.

Jemeniläisiä on kerääntynyt ostamaan kebabannoksia Sanaan vanhassa kaupungissa. Yahya Arhab / EPA
 Nainen ottaa valokuvia Hongkongissa esillä olevasta "Kultainen vuosi" -taideinstallaatiosta. Jerome Favre / EPA
 Taidenäyttelyssä kävijä tarkastelee violetin väreissä hehkuvaa installaatiota, jonka on tehnyt New Yorkissa työskentelevä taiteilija Daniel Arsham. Installaatio on esillä taiteilijan yksityisnäyttelyssä Amsterdamissa. Koen van Weel / EPA
 Aquarium de Paris on kuuluisa matkailunähtävyys, joka esittelee vedenalaista maailmaa. Siellä avattiin menneellä viikolla uusi meduusaosasto. Philippe Lopez / AFP
 Sveitsiläinen taiteilija avasi Arches-nimisen näyttelyn Kiinan Pekingissä. How Hwee Young / EPA
 Kuva Neonyt-muotinäytöksestä Berliinissä 15. tammikuuta. Filip Singer / EPA
 Yhdysvaltain Sloane Stephensin tyylinäyte Australian avointen tennisturnauksessa 16. tammikuuta. Lynn Bo Bo / EPA
 Thaimaan Bangkokissa kärsittiin huonosta ilmanlaadusta. Diego Azubel / EPA
 Iso-Britannian pääministeri Theresa May pitämässä puhettaan virka-asuntonsa edessä 16. tammikuuta. Facundo Arrizabalaga / EPA
 Kuva Diorin näytöksestä Pariisin muotiviikoilla 18. tammikuuta. Ian Langsdon / EPA
 Argentiinan Luciano Benavides ja Bolivian Daniel Nosiglia kisasivat Dakar 2019 -rallissa 16. tammikuuta. Ernesto Arias / EPA
 Belgialainen suunnittelija Walter Van Beirendonck esitteli miesten mallistoaan Pariisin muotiviikoilla. Caroline Blumberg / EPA
 Turvamiehet ottivat kiinni Gdańskin pormestari Paweł Adamowiczin puukottajan. Piotr Hukalo / AFP

Suitsukkeita temppelin pihalla ja viikon muita uutiskuvia


Summary: Susitutkijan vaimon sietokyky ylittyi, kun perhettä uhkailtiin lastensuojeluilmoituksilla. Hän on tehnyt somekirjoittelusta rikosilmoituksen.

Susitutkija  Seppo Ronkainen  kutsuu ulvoen sudenpentuja metsässä, ja pennut saapuvat paikalle. Hän antaa pienten tyttäriensä silittää nukutettua sutta.
 Marraskuussa Ylellä esitetyn Flinkkilä & Tastula ohjelman -jakso  Korpien kutsu  suututti monet somekeskustelijat Facebookin keskusteluryhmässä nimeltä Suurpeto Politiikka.
 Ryhmässä kommentoitiin: “Kohta alkaa Ronkaisen kaatoaika! Luodin hinnalla pääsee ihmisroskasta.” “Luken porukka ampua koko poppoo ja muut luonnon suojelijat myös kuulaa kalloon kaikille.”
 Ylläpitäjä poisti kyseiset kommentit. Tutkijan vaimo  Katja Ronkainen  teki rikosilmoituksen tappouhkauksista sekä koko perheeseen kohdistuneesta vihamielisestä kirjoittelusta.
 Katja Ronkaisen mielestä heitä vainotaan.
 Suurpeto Politiikka -ryhmän perustaja ja yksi ylläpitäjistä  Mika Hautamäki  kertoo tässä jutussa, miksi sudet herättävät vihaa ja miksi Seppo Ronkainen perheineen saa vihasta osansa.
 Tämä juttu ei kerro susien suojelusta eikä niiden metsästyksestä. Tämä kertoo siitä, miten vihainen somekeskustelu syntyy, kehittyy ja päätyy pahimmillaan rikolliseksi.
 Katja Ronkainen. Toni Pitkänen / Yle
 – Mielestäni sananvapauteen ja länsimaiseen demokratiaan kuuluu, että saa kritisoida. Virkamiehen kritisointi on ok. Mutta tuntuu, että on hämärtynyt se, mitä voidaan sanoa ja kirjoittaa, Katja Ronkainen ihmettelee.
 Hänen miehensä saamat tappouhkaukset eivät olleet hänen mukaansa ensimmäisiä.
 Seppo Ronkainen ei itse seuraa sosiaalista mediaa eikä varsinkaan osallistu keskusteluihin. Ei tälläkään kertaa.
 Maarit Tastula haastatteli Ylen ohjelmassa sekä Seppo että Katja Ronkaista. Seppo Ronkainen toimii tutkimusmestarina Luonnonvarakeskuksessa. Hän pannoittaa susia Pohjois-Karjalan, Pohjois-Savon ja Kainuun alueella.
 Pariskunta asuu Vieremällä, joka tunnetaan myös susilaumoistaan.
 Duncan Usher / AOP
 Värikäs kielenkäyttö sallittua - tappouhkaukset eivät
 Iisalmelainen Mika Hautamäki korostaa, että jokainen Facebook-keskusteluryhmän jäsen on vastuussa kommenteistaan itse.
 – Keskustelijoilla on vain yksi yhteinen kanta: suden täyssuojelu ei ole vaihtoehto, Hautamäki toteaa.
 Ryhmässä keskustellaan ratkaisuista peto-ongelmiin ja toivotaan lisää kaatolupia susille. Hautamäki myöntää, että petovihaakin esiintyy, mutta ei sentään petoihin kohdistuvaa “tappokiimaa”.
 Värikäs kielenkäyttö on sallittua. Välillä tulee kuitenkin ylilyöntejä, joihin ylläpitäjät puuttuvat. Toisinaan kommentoija joudutaan sulkemaan väliaikaisesti tai kokonaan pois ryhmästä.
 – Ensin laitan yksityisviestin, että rauhoitupas vähän.
 – Tappouhkauksia ei ryhmässä sallita. Olen varoitellut muutamia, että menettävät vielä aselupansa, Hautamäki tuumii.
 Mika Hautamäki metsästää suurriistaa. Hänelle on kolme metsästyskoiraa. Mika Hautamäki
 “Öyhöttäjät oppineet kirjoittamaan uhkauksia toiveen muotoon”
 Ei ole olla rangaistavaa olla vihainen jonkin asian puolesta tai jotakin asiaa vastaan, muistuttaa oikeustieteen maisteri  Jussi Kari . Hän on erikoistunut työssään sananvapauteen ja sen rajoihin erityisesti internetissä.
 Kaikki vihainen puhe ei ole vihapuhetta. Eikä kaikki vihapuhe ole rangaistavaa.
 – Vihapuhe voi tarkoittaa myös sellaista vihaista puhetta, joka ei täytä rikoksen tunnusmerkistöä, mutta joka liippaa hyvin läheltä. Nämä ovat rajanvetokysymyksiä, joita tuomioistuimet joutuvat ratkomaan, Jussi Kari selittää.
 – Nettikirjoittelu on kuitenkin "lipsahtanut" siihen, että melkein mitä vain saa sanoa seurauksitta. Periaatteessa näin ei pitäisi olla, mutta viranomaiset ovat olleet melko haluttomia viemään esimerkiksi nettiuhkauksia eteenpäin.
 Vihapuhe ei ole rikosnimike, mutta rikoslaista löytyy useita nimikkeitä, jotka voidaan katsoa luonnehtivan vihapuhetta: esimerkiksi laiton uhkaus, kiihottaminen kansanryhmää vastaan ja kunnianloukkaus.
 – Käsittääkseni erilaiset internetöyhöttäjät ovat viime aikoina “oppineet” kirjoittamaan uhkauksen erilaisten toiveiden muotoon niin, että se on vaikeampi tulkita uhkaukseksi kuin suoremmat uhkaukset.
 “Toivon, että henkilö X kuolisi”, ei Karin mukaan riitä laittomaksi uhkaukseksi.
 “Nettikirjoittelu on tyypillinen vainoamistapa”
 Voiko somen keskusteluryhmässä haukkuminen ja pilkkaaminen olla vainoamista?
 Karin mukaan nettikirjoittelu on itse asiassa varsin tyypillinen vainoamistapa. Yleensä vainoaminen on henkilökohtaista viestittelyllä, mutta sitä voi tapahtua myös yleisellä keskustelufoorumilla.
 Rikoslain mukaan vainoamisesta tuomitaan se, joka toistuvasti uhkaa, seuraa, tarkkailee, ottaa yhteyttä tai muuten näihin rinnastettavalla tavalla vainoaa toista siten, että se aiheuttaa vainotussa pelkoa ja ahdistusta.
 Katja Ronkainen kotonaan Vieremällä yhdessä tyttärensä kanssa. Toni Pitkänen / Yle
 Lasten valokuvia julkaistiin suurpetopolitiikkaa ruotivassa Facebook-ryhmässä
 Katja Ronkainen piti sometaukoa syksyllä susikeskustelun takia. Ystävien lähettämät kuvakaappaukset Facebookin keskusteluryhmästä Ylen ohjelman jälkeen ylittivät lopulta sietokyvyn.
 Facebookin keskusteluryhmässä yllytettiin tekemään lastensuojeluilmoituksia Ronkaisten lapsista. Korpien kutsu -ohjelmassa oli Katja Ronkaisen ottamia valokuvia rauhoitusaineella tainnutetusta sudesta ja pariskunnan kahdesta lapsesta lähellä sutta.
 – Raja menee siinä, kun vedetään perhe ja lapset mukaan. Susipolitiikka ei liity minuun mitenkään eikä varsinkaan lapsiin.
 Katja Ronkainen on luontokuvaaja. Hän pyörittää myös luontoalan yrittäjä. Ronkainen toimi viime vuosikymmenellä lyhyen ajan tutkimusapulaisena susien tehoseurannassa.
 Katja Ronkainen puhuu myös avoimesti susien suojelun puolesta.
 Facebookiin kaapattujen valokuvien alle kirjoitettiin muun muassa seuraavanlaisia kommentteja:

 Valtaosa kommenteista tuli samoilta henkilöiltä, jotka pitivät näin keskustelua käynnissä.
 “Nyt on löydetty arka paikka”
 Katja Ronkaisessa kirjoittelu herätti pelkoa, kauhua ja epävarmuutta.
 – Halusin pysytellä neljän seinän sisällä enkä kohdata ketään.
 Lapsista puhuminen herkistää Ronkaisen kyyneliin. Hän miettii, voivatko sosiaaliviranomaiset ilmestyä varoittamatta ja jääkö ilmoituksista jäljet rekisteriin.
 – Vaikka se olisi vain kirjoittelua, tulee epävarma ja surullinen olo. Lapset ovat tärkein asia maailmassa minulle. Nyt on löydetty arka paikka.
 Ronkainen vakuuttaa, että kuvia ottaessaan molempien vanhempien harkintakyky oli kristallinkirkas.
 Katja Ronkainen. Toni Pitkänen / Yle
 – Kunpa he tietäisivät, miten naurettavuuteen asti tarkka olen siitä, mitä lapset saavat tehdä ja minne mennä. Heidät on kuin pumpulissa kasvatettu. Missään tilanteessa en heidän henkeään vaarantaisi.
 Katja Ronkainen korostaa, että lasten vieressä oli aikuisia ihmisiä, mutta heidät on rajattu kuvista pois. Myös etäisyydestä saa helposti väärän kuvan.
 Hän on pyytänyt Facebookia poistamaan alle 13-vuotiaiden lastensa kuvat keskusteluryhmästä, mutta Facebookin vastauksen mukaan kuvat eivät ole yhteisösääntöjen vastaisia.
 “Nyt kannattaisi hillitä ittensä”
 Kaikki Suurpeto Politiikka -ryhmän keskustelijat eivät hyväksy lastensuojeluilmoituksia eikä muitakaan uhkailuja.

 Mika Hautamäen mielestä suurpetoryhmä on väärä paikka keskustella lastensuojeluilmoituksista. Hän ei näe kuitenkaan väärää siinä, että lasten kuvat on julkaistu ryhmässä.
 – Jos he ovat itse julkaisseet kuvat jo toisaalla, ne ovat ns. vapaata riistaa, hän toteaa.
 Oikeustieteen maisteri Jussi Kari kiistää väitteen. Valokuvaajalla on oikeus hyvin pitkälti päättää kuviensa käytöstä. Katja Ronkainen on myynyt TV-ohjelmalle oikeuden kuvan käyttöön – ei muille.
 Katja Ronkainen aikoo vaatia korvauksia kuvien käytöstä.
 “Koiran menettäminen synnyttää susivihaa”
 Sudet ovat tappaneet yhteensä 19 koiraa kuluneen vuoden aikana - suomenpystykorva Sulo vietiin pihasta Ilomantsissa
 Sudet ovat tappaneet pulkkilalaiselta Hannulta yli 30 lammasta kahden vuoden sisään
 Ainakin viisi sutta karkotettiin asuinalueelta yöllä - "Ei ole varmaa, onko lauma poistunut asuinalueelta"
 Nämä ovat esimerkkejä uutisotsikoista vuodenvaihteen molemmin puolin. Erityisesti koirien kohtalot ovat herättäneet huolta ja suuttumusta.
 Mika Hautamäen mielestä siinä on suurin syy susivihaan.
 Suurpeto Politiikka -keskusteluryhmään kuuluu paljon metsästyskoiran kasvattajia ja omistajia. He ovat Hautamäen mielestä ärhäkimpiä kommentoijia.
 – Kun näkee, että susi on syönyt oman koiran, se on melkein kuin olisi lapsen menettänyt. Se herättää sekä surun että vihan tunteita, Hautamäki kuvailee.
 Katja Ronkainen ymmärtää hyvin ihmisten pelon. Ronkaisilla on kotona hirvikoira, jonka puolesta hän on joutunut pelkäämään hirvimetsällä lähellä susilaumoja.
 Katja Ronkainen ja Kamu-koira pääsevät metsään suoraan kotiovelta.  Toni Pitkänen / Yle
 Lumijälkilaskentoihin vain poikkeustilanteissa
 Tutkijat saavat herkästi osansa susipelosta ja -vihasta. Tutkijoita pidetään suden suojelijoina ja “sudenhalaajina”.
 Monet Suurpeto Politiikka -ryhmän jäsenet eivät luota tutkijoiden susilaskelmiin.
 Luonnonvarakeskukseen ja susitutkija Seppo Ronkaiseen kohdistuva toistuva kritiikki johtuu Mika Hautamäen mielestä turhautumisesta siihen, ettei Luke Hautamäen mukaan suostu yhteistyöhön metsästäjien kanssa.
 Hautamäki toivoo, että Luke, metsästäjät ja muutkin sidosryhmät tekisivät yhdessä susien lumijälkilaskentoja, jotta laumojen todelliset koot saataisiin selville eikä susien määristä tarvitsisi jatkuvasti kiistellä.
 – Luken edustajia on pyydetty paikalle monta kertaa, mutta he eivät tule.
 Viranomaispalvelujen ohjelmajohtaja Sirpa Thessler Luonnonvarakekuksesta vakuuttaa, että metsästäjien kanssa tehdään monenlaista yhteistyötä ja se toimii pääasiassa hyvin. Alueellisia eroja tosin on. Hän korostaa, että riistatieto kerätään pääosin vapaaehtoisten metsästäjien voimin.
 – Luken ja Suomen riistakeskuksen yhteinen linjaus on, että lumijälkilaskentoihin lähdemme vain poikkeustilanteissa. Koko maan susikannasta saadaan hyvä kuva havaintojen, dna-näytekeräyksen ja susien pannoitusten avulla. Lumijälkilaskennat vaativat huomattavaa resurssia mm. huolellista suunnittelua, laskijoiden koulutusta ja aineiston analysointia.
 Lumijälkilaskennat suden osalta ovat hänen mukaansa myös vaikeita toteuttaa, koska suden reviiri on laaja, sudet liikkuvat pitkiä matkoja, ja lauma voi olla jakaantunut osiin.
 Riistakameran kuvaa Varsinais-Suomessa 11.1.2019.  Mika Hautamäki
 Pelkoa on vaikea sietää - se muuttuu suuttumukseksi
 Susikeskustelu on erinomainen esimerkki siitä, miten pelko muuttuu vihaksi. Tätä mieltä on Helsingin seudun yliopistollisenen keskussairaalan ( HYKS ) psykiatrian linjajohtaja  Jan-Henry Stenberg . Hän käsittelee työssään internetin vihapuhetta.
 – Jos ihminen kokee pelkoa, sitä voi olla vaikea sietää. Pelko voikin korvautua helpommin siedetyllä suuttumuksella. Jos johonkin asiaan liittyy paljon ja pitkäaikaisesti suuttumusta, se voi ajan kanssa pahentua ja kroonistua vihaisuudeksi, hän analysoi.
 – Vihaisena ihminen on vahvempi kuin peloissaan. Kroonisesta vihaisuudesta on enää pieni askel aggressiivisuuteen.
 Vihapuheen lisääntyminen johtuu internetin kasvottomuudesta. Kun ei näe toista kasvokkain, on helpompi välttää tuntemasta empatiaa ja samastumasta häneen. Hän on vain vihan kohde.
 Viha henkilöityy yllättävän helposti. Ikäville asioille halutaan löytää syyllinen ja sylkykuppi.
 Normaalisti susikeskustelussa osapuolet ovat hyvin kaukana toisistaan. Seppo Ronkaisen tapausta saattaa kärjistää sekin, ettei kyseinen tutkija mahdu stereotypiaan. Hän ei ole kirjoituspöytänsä takana työtään tekevä akateeminen, kaupunkilainen tutkija.
 Seppo Ronkainen on elämänsä asunut haja-asutusalueella, lähellä susia. Hän kuuluu paikalliseen metsästysseuraan. Hän on metsästänyt myös susia, karhuja ja ilveksiä.
 Katja ja Seppo Ronkainen sekä Kamu-koira.  Toni Pitkänen / Yle
 Huhut kasvattavat someraivoa
 Vihamielisiin somekeskusteluihin kuuluu usein myös huhujen levittämistä. Lukea ja Seppo Ronkaista epäillään sitkeästi susien siirtoistutuksista.
 Siirtoistutusten perusajatuksena on palauttaa elinvoimaiset kannat alueille, joilta eläinlajit ovat hävinneet.
 Luonnonvarakeskuksen mukaan huhut ovat perättömiä.
 Suomen susikannan hoitosuunnitelmassa todetaan, että toisin kuin karhujen ja ahmojen kohdalla, susikannanhoitoon eivät Suomessa ole koskaan kuuluneet siirtoistutukset eikä niitä pidetä tarpeellisina.
 Jos siirtoihin jostakin syystä ryhdyttäisiin, niihin tarvitaan maa- ja metsätalousministeriön lupa ja tarkat suunnitelmat. Niitä ei ole olemassa.
 Seppo Ronkaisesta on tehty myös kantelu oikeusasiamiehelle. Kansanedustaja Hannu Hoskonen (kesk.) paheksui sitä, että sama henkilö, joka toimii kenttämestarina, houkuttelee itse valokuvaajana petoja paikalle ravintohoukuttimien avulla. Hän oli huolissaan kuhmolaisten lasten koulutien turvallisuudesta.
 Oikeusasiamies totesi kanteen aiheettomaksi. Ronkaisella oli aiemmin haaska ja sivutoimilupa valokuvausta varten. Enää haaskaa ei ole.

Sudet herättävät nettiraivon – saako tutkijan kuolemaa toivoa?


Summary: Ikävien uutisten aikoina joutavilla juoruilla on maailmassa sijansa, kirjoittaa kirjailija Antti Heikkinen.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Tammikuu on ollut ikävien uutisten aikaa. Valtakunnassa on tapahtunut järkyttäviä asioita ja ne ovat paitsi puhuttaneet kansaa, myös jakaneet sitä – jos eivät kahtia, niin ainakin useampaan lokerikkoon. Pääosin käyty keskustelu on kumminkin ollut paikallaan, koska hirveyksiä on turha hyssytellä.
 Ihmisluonteelle ominaista  on, että tuskaisella hetkellä se alkaa kaivella surun vastapainoksi jotain keveämpää. Tämän ilmiön olen huomannut alkuvuoden aikana omalla kohdallani, koska ensi kertaa elämäni päivinä olen lueskellut lehdistä Englannin kuninkaallisista kertovia juoruja. Tai eivät kai ne juoruja ole, koska muuankin aviisi kuulutti etusivullaan kertovansa totuuden herttuatar  Meghanin  ja prinssi  Harryn  suhteesta. Kannen mainostaman jutun luettuani en tuntenut solahtaneeni hovin sisäpiiriin, mutta kaiken kaikkiaan olen oppinut pitämään monarkiaa, nimenomaan Brittilän monarkiaa, mielenkiintoisena temmellyskenttänä.
 Olen samaa mieltä kuin kirjailija Volter Kilpi, jonka mukaan Suomen kansan verissä asustaa välitön monarkinen vaisto.
 Oikeastaan olen jopa harmitellut sitä, että Suomen kuningaskunta kemahti aikanaan sitten nokalleen. Pitkälle suunnitellun ja tomerasti startatun hankkeen kumosi Saksan keisarikunnan tasavaltaistanut vallankumous, jonka vuoksi ensimmäiseksi kruunupääksi pyydetty ja orastavasti vihreää valoa vilautellut Hessenin prinssi  Friedrich Karl  päätti jättää Suomen kuninkuuden välistä. Siinä meni moni hyvin suunniteltu ja tekemistä vaille valmis homma hukkaan. Varmasti harmitteli kirkollis- ja opetustoimikunnan esittelijäsihteeri  Yrjö Loimaranta  monia Suomen monarkian tähden tekemiään työtunteja. Joutaviksi jäivät Turun tuomiokirkossa järjestettävien kruunajaisten suunnitelmat ja nähtävästi muuan keravalainen timpuri,  Piipponen  nimeltään, ehti jo sorvata jonkinmoisen valtaistuimenkin.
 Ei sillä, että itkisin kuninkaallisten  häiden, ristiäisten ja muiden hovihöpötysten puutetta – sellaiset kinkerit nielevät rahaa paljon enemmän kuin vaikkapa kesäisten kahvikestien järjestäminen  Putinille  ja  Trumpille . Hessenin prinssikin vaati vuosipalkakseen miljoonaa silloista markkaa ja  K.J. Ståhlberg  tyytyi ensimmäisenä presidenttinä huomattavasti pienempään liksaan. Mutta olen samaa mieltä kuin kirjailija  Volter Kilpi , jonka mukaan Suomen kansan verissä asustaa välitön monarkinen vaisto.
 Mitä lie vanhempi kollega sillä tarkalleen tarkoittanut, itse kuitenkin uskon sen näkyvän nimenomaan omassa retkahtamisessani Englannin hovin ihmissuhdedraamaan.
 Mietojapa olisivat entisten missien erouutiset, kun etusivuille läväytettäisiin kuva happamasti toisiaan katsovista Suomen prinssiveljesten vaimoista – tosin heistäkin ainakin toinen olisi todennäköisesti entinen missi tai vähintään juontaja.
 Ihminen kun on lopulta tavattoman utelias olento, eikä vieraan valtakunnan sisäpiirin seuraaminen välttämättä tee härmäläisten itsetunnolle niin höpöttiä kuin se, että saisimme lukea lehdistä ikiomien monarkkien edesottamuksista. Ihan jo siksi, että useasti asumisestaan maksava ja ruokakaupasta punaisen lapun tuotteita ostava ihminen saa mielihyvää huomatessaan, että ei se nyt niin mukavasti mene verorahoilla kustannetuissa palatseissa majailevilla lajitovereillakaan. Eikä se mielihyvä välttämättä vahingonilosta johdu. Ennemmin se johtuu siitä havainnosta, että on meillä omat ongelmamme itse kelläkin ja nepä mahtavatkin olla ainoat asiat, joiden myötä normikansalainen pystyy hoviväen elämään samaistumaan.
 Olisihan se sentään  eri messevämpää lukea iltapäivälehdestä tai juorujulkaisusta Forssan herttua Auliksen ihmissuhdeongelmista kuin lappilaisen kyläkauppiaan epäonnistuneesta rakkauskirjeestä. Mietojapa olisivat entisten missien erouutiset, kun etusivuille läväytettäisiin kuva happamasti toisiaan katsovista Suomen prinssiveljesten vaimoista – tosin heistäkin ainakin toinen olisi todennäköisesti entinen missi tai vähintään juontaja. Siinäpä täyttyisivät foorumit viesteistä, joissa arvailtaisiin syitä, tuomittaisiin ja armahdettaisiin.
 Toki siellä tehdään sitä nytkin, mutta kuninkaallisten kohdalla se tapahtuisi ilman satavarmaa tietoa, koska hovi pitäisi salaisuudet sisällään paremmin kuin perusjulkkujen tekemisistä pikkurahojen toivossa lehdille ammuvat vasikat. Vissien faktojen puutteessa meille jäisi vain epävarmuus ja mysteerisyyden ansiosta pystyisimme kaikesta huolimatta rakastamaan monarkkejamme, koska he olisivat sentään kuninkaallisia ja sitä tehden pysyväisempiä kuin vuosittain vaihtuvat lööppijulkut.
 Muita hyviä puolia  en monarkiasta sitten keksikään. Ja vakavasti puhuen olen oikein hyvilläni siitä, että tässä tasavallassa elellään – on elelty jo satakunta vuotta. Siihen aikaan on mahtunut monia hyviä ja huonoja uutisia, viime aikoina tosiaan hyvinkin karmeita, mutta kauhistuttavimmissakin asioissa on aina yksi valopuoli: Niiden järjellinen käsittely voi poikia muutaman mukavamman huomisen.
 Ja koska meillä ei ole niitäkään kuninkaallisia, kannattaa meidän käyttää luppoaikamme nimenomaan järjellisen käsittelyn tavoittelemiseen kuin joutavaan juoruiluun – jos kohta silläkin maailmassa paikkansa on. Jos ei muuten, niin kaikkea kansaa koskettavien ongelmien vastapainona.
 Antti Heikkinen
 Kirjoittaja on nilsiäläinen kirjailija, toimittaja, näyttelijä ja sekatyömies. Hänen maailmankuvansa on eräiden mielestä juuri niin kapea kuin savolaisjuntilla olla kuuluukin, toisten mielestä huomattavasti laajempi kuin savolaisjuntille sopii.

Antti Heikkisen kolumni: Pahan vastapaino


Summary: Anniina Rytkönen kaipaa tylsää arkea hektisessä elämänvaiheessa. Hänen ahdistuksensa on kuin keski-iän kriisin vastakohta.

Anniina Rytkönen avaa kerrostalokaksionsa oven ja välittömästi kaksi vikkelää itämaista kissaa on vastassa vaatimassa huomiota.
 Tämä päivä on ollut lähes samanlainen kuin moni muukin Rytkösen päivä tällä viikolla. Aamulla toimistolle, töitä ja kouluhommia, kotiin.
 Elämä pyörii mukavasti, mutta jotain on tuntunut silti puuttuvan. Rytkönen havahtui siihen, että hän viettää suuren osan vapaa-ajastaan yksin, sillä kotikaupungissa Kajaanissa ei enää asu ystäviä. Lapsuuden ja nuoruuden ystävät ovat hajaantuneet pikkuhiljaa työn, koulun ja puolisoiden perässä ympäriinsä.
 – Nuoruuden huolettomuus oli sitä, että näki paljon kavereita ja vietettiin paljon aikaa yhdessä. Sitä ei enää ole. Nykyään vaatii hirveästi sopimista, että ehdimme nähdä.
 Vielä jonkin aikaa sitten Rytkönen oli tyytyväinen elämäänsä reilun 30 000 asukkaan kaupungissa. Hän kävi kuukausittain opiskelemassa Joensuussa ja hänellä oli työ sekä ystäviä, joiden kanssa viihtyi.
 – Ei sitä osannut odottaa, kuinka paljon vaikuttaa, ettei voi lähteä kaverin kanssa kahville, Rytkönen toteaa.
 Aikuistuessa ystäviä ei näe yhtä paljon kuin ennen. Se voi aiheuttaa yksinäisyyttä.
 Mimmi Nietula/Yle
 Yksi syy sille, että moni kajaanilainen päättää lähteä kotiseudultaan aikuistumisen kynnyksellä, on korkeakouluopintojen niukkuus. Kaupungista ei löydy esimerkiksi yliopistoa.
 Anniina Rytköselläkin oli mahdollisuus lähteä, mutta hän päätti jäädä tuttuihin kuvioihin.
 Aikuisena ystävyys on erilaista
 Anniina Rytkösellä on aina ollut paljon ystäviä. Osa on ollut elämässä aina ja toiset ovat tarttuneet mukaan matkan varrella.
 Lapsena kavereiden kanssa vietettiin aikaa ulkona leikkien tai jonkun kotona hengaillen. Vuosien kuluessa mukaan tulivat myös juhliminen ja baareissa käyminen. Kukaan ystävistä ei ole koskaan ollut ylitse muiden, eikä Rytkösellä ole parasta ystävää.
 Elämä monien hyvien ystävien kanssa on ollut mukavaa ja huoletonta.
 Nyt voi mennä pitkänkin aikaa, etteivät Rytkönen ja hänen ystävänsä pidä yhteyttä. Se ei kuitenkaan ole tehnyt kaverista vähemmän tärkeää.
 – Kun näemme, se jatkuu siitä mihin on jääty. Mutta ei se ole samanlaista kuin nuorena. Silloin viestiteltiin ja nähtiin jatkuvasti.
 Jos Rytkönen haluaa kysellä ystäviensä kuulumisia, hän tekee sen sosiaalinen median kautta. Kun “Kreisit sinkkumedianomit” -ryhmään kilahtaa viestejä, ne piristävät aina päivää. Ystävät ovat voimavara ja auttavat jaksamaan arjessa.
 – Haluan pitää yhteyttä ja kysyä mitä kuuluu, edes silloin tällöin, ettei ystävä unohdu. Välillä voi tulla riitojakin, mutta sitten ne selvitetään, Rytkönen sanoo.
 Ehdin tottua siihen, että opiskelen. Nyt se revitään auki ja pitää keksiä jotain muuta.  Anniina Rytkönen
 Ystävyyden muuttuminen on osa aikuistumista. Erikoispsykologi  Sami Kivikkokankaan  mukaan on hyvin tyypillistä, että kahdenkympin kynnyksellä lapsuuden ja nuoruuden kestäneet kaveripiirit hajoavat.
 Kun yhtäkkiä arjesta joutuu selviämään enemmän yksin, kriisi voi iskeä.
 Kun Anniina Rytkösen olo on yksinäinen, hän pyrkii keksimään itselleen muuta ajateltavaa tai tekemistä. Hän täyttää arkensa muun muassa urheilulla ja järjestötoiminnalla.
 Ystävien häviäminen on kuitenkin vain yksi syy, miksi Anniina Rytköstä ahdistaa. Viime aikoina Rytkönen on havahtunut siihen, että tulevaisuudessa häämöttävä aikuistuminen on kuin musta aukko, josta ei tiedä, mihin se johtaa.
 – Ehdin tottua siihen, että opiskelen. Nyt se revitään auki ja pitää keksiä jotain muuta.
 Vastakohta keski-iän kriisille?
 28-vuotias Anniina Rytkönen asuu vuokralla, tekee töitä toiminimellä graafisena suunnittelijana ja valmistuu keväällä medianomiksi ammattikorkeakoulusta.
 – Eniten tällä hetkellä ahdistaa, miten ja mihin työllistyn. En tiedä, mitä tapahtuu, kun valmistun.
 Erikoispsykologi Sami Kivikkokankaan mukaan aikuistuminen on uudenlainen roolin muutos suhteessa itseen, muihin ja maailmaan.
 Moni muuttaa parikymppisenä omaan asuntoon tai opiskelemaan toiselle paikkakunnalle. Kun kukaan ei huolehdi ruoan laittamisesta, laskujen maksamisesta tai muista velvollisuuksista, on alettava edustamaan itse itseään.
 Anniina Rytkönen uskoo, että kahdenkympin kriisi on elämänvaihe, jonka kanssa täytyy oppia elämään.  Mimmi Nietula/Yle
 Keski-iän kriisi on tunnettu letkautus. Se iskee, kun on jo pidempään eletty tasaista arkea ja alkaa kaivata muutosta. Rytkönen kuvailee ahdistustaan keski-iän kriisin vastakohdaksi, joka iski yllättäen opintojen viimeisen lukuvuoden aikana.
 Kun taloudellinen tilanne ja tulevaisuuden suunnitelmat ovat hataralla pohjalla, Rytkönen kaipaa arjen tylsyyttä, elämää joka olisi turvattua kaikilla osa-alueilla.
 Onko kyseessä kahdenkympin kriisi?
 Nuoruutta eletään pidempään kuin ennen
 Isot elämänmuutokset ovat aina aiheuttaneet nuorille ahdistusta. Erikoispsykologi Sami Kivikkokankaan mukaan kahdenkympin kriisi on vain muuttanut muotoaan.
 Kivikkokankaan kokemusten perusteella kriisivaihe jää nuorilla nykyään helposti päälle ja kahdenkympin kriisin murheita ratkotaan vasta kolmekymppisenä. Kuten Anniina Rytkösen tapauksessa.
  Ei ole epätyypillistä, että nuorena lukittu ammatti tai opinpolku ei tunnu enää siinä vaiheessa omalta ja tästä seuraa kriisi.  Sami Kivikkokangas
 Rytkönen lähenee kolmeakymmentä, ja se on yksi syy, miksi hänestä tuntuu, että pitäisi olla jo aikuinen. Kuitenkaan hänellä ei ole käsitystä, mitä aikuisuus loppupeleissä on.
 Erikoispsykologi Kivikkokangas kertoo, että tänä päivänä nuoruusikä pitenee molemmista päistä. Murrosikä alkaa aikaisemmin ja samalla siirtymä aikuisuuteen on pitkittynyt.
 Hän ei kuitenkaan suoraan osaa sanoa, mistä tämä ilmiö johtuu. Hän epäilee syyksi kulttuurinmuutosta. Omaa polkua etsitään pidempään yhä useammin.
 – Nuoret eivät halua työtä työn vuoksi vaan ovat kiinnostuneita sen merkityksestä, siihen liittyvistä arvoista, Kivikkokangas kertoo.
 Anniina Rytkönenkin tunnistaa ilmiön. Työelämään siirtyminen ja esimerkiksi perheen perustaminen pitkittyvät, jos oma ala ei ole heti selvillä peruskoulun jälkeen ja kouluja käydään pitempään.
 – Olen itsekin ajatellut, että elämä alkaa vasta sitten, kun on työ ja rahaa tehdä asioita.
 Sami Kivikkokankaan mukaan perinteiset itsenäistymisen ankkurit, kuten työ, opiskelu ja seurustelu eivät tahdita elämää samalla tavoin kuin aiemmin. Moni aikuisuuteen siirtyvä pohtii uudella tapaa kuljettua tietä: miten ja miksi opiskelee, millaista elämää haluaa elää.
 – Ei ole epätyypillistä, että nuorena lukittu ammatti tai opinpolku ei tunnu enää siinä vaiheessa omalta ja tästä seuraa kriisi, Kivikkokangas sanoo.
 Elämä ei muutu rysäyksellä
 Anniina Rytkönen on tiennyt jo 12-vuotiaasta, millä alalla haluaa työskennellä. Audiovisuaalisen viestinnän ja medianomin tutkinnot ovat vieneet häntä sitä tavoitetta kohti. Rohkein hyppy oli ryhtyä yrittäjäksi, kun Kajaanista ei löytynyt oman alan töitä opiskelujen ohelle.
 – Jos on tyytymätön elämäänsä, ratkaisu on tehdä sille jotain. Olen tehnyt pieniäkin juttuja, jotka vievät minua päämäärääni kohti.
 Pieni askel oli luopua turhista tavaroista, joita hän ei halua mukaan seuraavaan elämänvaiheeseen.
 Anniina Rytköstä aikuistumiseen liittyvä epävarmuus ahdistaa. Hän kaipaa tasaista arkea.  Mimmi Nietula/Yle
 Rytkösen elämänasenne on tullut esille muissakin kuin työelämään liittyvissä tilanteissa. Hän ei pelkää myllätä kotinsa sisustusta uusiksi, jos se ei enää miellytä silmää.
 Hän ei kuitenkaan usko, että ihminen voi yhdellä rysäyksellä muuttaa itseään tai elämäänsä.
 – Asian pitää kypsyä ja sillä matkalla voi ottaa pieniä askeleita uutta kohti.
 Seuraava siirto kahdenkympin kriisin ratkaisuksi on muutto lähemmäs ystäviä ja paikkakunnalle, josta on helpompi löytää oman alan töitä. Siten hän haluaa varmistaa, ettei jää tyhjän päälle ja pääse elämään sellaista arkea kuin haluaa.
 Turvattu tulevaisuus ja elämästä nauttimista. Ja niitä kahvihetkiä ystävien kanssa. Kummemmasta Rytkönen ei haaveile.

28-vuotias Anniina Rytkönen kärsii kahdenkympin kriisistä – aikuistuminen muuttaa ystävyyttä, eikä siihen osaa valmistautua


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Peruskoulujen opetussuunnitelma saa opettajilta täystyrmäyksen Ylen kyselyssä
 Peruskoulujen uusi opetussuunnitelma saa ankaraa arvostelua opettajilta.  Ylen kyselyssä vain joka neljäs opettaja on sitä mieltä , että se edistää oppimista. Sen sijaan kyselyyn vastanneista rehtoreista yli 60 prosenttia pitää suuntaa oikeana.
 Taksiuudistus – paljon melua tyhjästä?
 AOP
 Taksiala mullistui kovan tohinan kera, mutta uudistuksen vaikutukset näyttävät pieniltä. Uusia taksiasiakkaita ei ole ilmaantunut valtoimenaan. Hintakilpailu alkoi vain pääkaupunkiseudulla, ja syrjäseutujen hiljeneminen jatkui,  kirjoittaa analyysissaan toimittaja Timo-Pekka Heima.
 Israel teki ilmaiskuja iranilaiskohteisiin Syyriassa
 Syyrian ilmatorjunta torjuu Israelin ohjuksia Damaskoksen yllä. Israel kertoo tehneensä iskuja Syyriassa toimivia Iranin vallankumouskaartin erikoisjoukkoja vastaan. Youssef Badawi / EPA
 Israelin armeija kertoo tehneensä varhain maanantaina  ilmaiskuja Syyriaan  Iranin vallankumouskaartin Quds-erikoisjoukkoja vastaan. Ilmaiskuista on raportoitu Syyrian pääkaupungin Damaskoksen lentokentältä ja kaupungin läheisyydestä. Eilen sunnuntaina Israel teki  myös ilmaiskuja Etelä-Syyriaan , ja Syyriasta ammuttiin ohjus Israelin miehittämille Golanin kukkuloille.
 Harvinainen täydellinen kuunpimennys
 Markku Ojala / EPA
 Jos sää sen sallii, niin taivaalla voi nähdä aamulla ihmeitä: Kuu piiloutuu noin tunniksi kokonaan Auringosta katsottuna Maan taakse. Tällä kertaa pimennystä voi seurata kaikkialla Suomessa. Kuunpimennyksen täydellinen vaihe alkaa kello 6.41 ja päättyy tuntia ja kahta minuuttia myöhemmin eli kello 7.43. Osittainen vaihe kestää pidempään: kello 5.34:stä 8.51:een. Seuraava täydellinen kuunpimennys nähdään Suomessa vasta vuonna 2025.  Lähetä meille kuvasi "superverisusikuusta".
 Kylmä sää jatkuu koko maassa
 Yle Sää
 Kulunut yö on ollut monin paikoin selkeä, joten aamun kuunpimennyksen voi todennäköisesti nähdä suuressa osassa maata, arvioi Ylen meteorologi  Seija Paasonen . Maanantain sää on poutainen ja laajalti selkeä. Pakkasta on pohjoisessa päivälläkin noin 30 astetta ja etelässä 10–20 astetta. Lue lisää  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Opettajat arvostelevat uutta opetussuunnitelmaa, taksiala uudistui vaisusti, sää suosii kuunpimennyksen katselua


Talven pakkasennätys meni uusiksi varhain maanantaiaamuna. Kello 5.40 Sallan Naruskassa elohopea laski 36,2 pakkasasteeseen. Jo sunnuntai-iltana Muoniossa mitattiin 35,8 astetta pakkasta.
 Maanantaista näyttää tulevan kylmä päivä ja selkeä päivä koko maassa.
 – Lapissa on päivälläkin 20–35 astetta pakkasta. Tunturissa on kuitenkin lauhempaa: 300 metrin korkeudessa pakkasta on vain noin 10 astetta, sanoo Ylen meteorologi  Seija Paasonen .
 Keskisessä Suomessa pakkasta on 15–25 astetta ja Etelä-Suomessa 10–20 astetta.
 Maanantaiaamun kuunpimennyksen katselu onnistuu lähes koko maassa, sillä Paasosen mukaan suuressa osassa maata on selkeää.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .
 Lue lisää:
 Maanantaina aamukuuden jälkeen voi nähdä täydellisen kuunpimennyksen – lähetä kuvasi "superverisusikuusta"

Talven pakkasennätys rikki Sallassa: –36,2 astetta – Kuunpimennystä kelpaa katsella selkeässä säässä


Summary: Uusia taksiasiakkaita ei ole ilmaantunut valtoimenaan. Hintakilpailu alkoi vain pääkaupunkiseudulla ja syrjäseutujen hiljeneminen jatkui, kirjoittaa analyysissaan toimittaja Timo-Pekka Heima.

Taksiala vapautui keskellä viime kesää kovan tohinan kera. Suuria muutoksia olivat varsinkin hintojen ja taksien määrän sääntelyn loppuminen. Yle  kävi muutoksia läpi  kesäkuun lopulla.
 Pelkoja muutos toi niin kiskurihinnoista kuin syrjäseutujen tyhjenemisestä takseista. Miltä alan tilanne näyttää puoli vuotta muutoksen jälkeen?
 Enemmistö takseista käyttää melko samoja hintoja kuin ennenkin
 Hintasääntelyn loppumisella ja kilpailun käynnistymisellä toivottiin tarjolle tulevan edullisempia hintoja taksimatkoille.
 Toistaiseksi hintakilpailu on rantautunut lähinnä vain pääkaupunkiseudulle, johon on tullut uusia taksiyrityksiä, kuten FixuTaxi, ja kansainvälisten yritysten uudenlaisia, kuljettajille kyytitilauksia välittäviä palveluita, kuten Uber, Taxify ja Yango.
 Sen sijaan maakuntien keskuskaupungeissa on hyvin suurelta osin käytössä entisenmallinen hinnoittelu, jossa arkisin kello 06–20 ja lauantaisin kello 06–16 lähtömaksu on 5,90 euroa, ja muulloin 8–9 euroa. Kilometritaksa on 1,60 euroa (1–2 henkeä). Näin esimerkiksi kymmenen kilometrin taksimatka maksaa noin 23 tai 26 euroa, ja viiden kilometrin matka noin 15 tai 18 euroa lähtöajasta riippuen.
 Poikkeuksen vanhaan hinnoittelumalliin tekevät pääkaupunkiseutu, Lahti ja Kymenlaakso. Näillä alueilla isolla taksitoimijalla on käytössä pienempiä aloitus- ja kilometrimaksuja, mutta niiden päälle tulee matka-aikaan perustuva minuuttiveloitus. Lisäksi sitä käyttää useisiin kaupunkeihin uutena toimijana laajentunut Menevä.
 Miksi hintakilpailua ei ole juurikaan tullut?
 Miksi taksien hinnat ovat pysyneet melko samoina kuin aiemminkin? Siihen vaikuttaa ainakin kolme asiaa.
 1. Kuluttajat pysyvät tutuissa tavoissa.
 Taksi halutaan saada mahdollisimman helposti ja tilataan puhelimella, kuten ennenkin. Taksin välittää sama keskus kuin ennen, ja se maksaa lähes saman verran kuin ennenkin.
 Ilmiö on toisaalta tuttu muiltakin aloilta, joissa kilpailuttaminen olisi kuluttajalle mahdollista. Harva jaksaa vertailla esimerkiksi eri sähköyhtiöitä. Hintaerot liikkuvat usein vain muutamissa euroissa. Jos taksien hintaero olisi pompannut kymmeniin euroihin, vertailu kiinnostaisi enemmän.
 2. Hintojen vertailu on käytännössä vaikeaa.
 Se vaatii ainakin vielä eri sovelluksien käyttöä ja tietojen syöttämistä niihin. Alalla ennakoidaan, että tulevaisuudessa nähdään jonkinlainen taksien Booking.com, joka vertaa kerralla kyydin hinnan useilta eri tarjoajilta.
 Hyötyä tilaussovelluksen tarjoamien hintojen vertailusta vie myös se, että toisinaan mittaritaksalla kulkeminen tulee sovelluksen antamaa hintaa edullisemmaksi. Sovelluksilla tilaaminen toisaalta on ilmaista, kun varsinkin perinteiset taksitoimijat veloittavat puhelusta tilauskeskukseen usein 1–3 euroa.
 Jos hintavertailu sovelluksissa vaatii vaivannäköä, ei hintojen tihrustaminen taksien sivuikkunoista taksitolpalla ole juuri helpompaa.
 3. Taksiyritykset eivät ole löytäneet suuria tehostuksen kohteita, joilla kustannuksia saisi alennettua.
 Uusista yrittäjistä FixuTaxi ottaa valtaosan tilauksista sovelluksella, mikä vähentää henkilöstön tarvetta puhelinpalvelusta. Mutta yhdessä tunnissa ajettavien kyytien määrää on vaikea kasvattaa.
 Takseihin ei tullut ryntäystä uusista kyytiläisistä
 Uudistuksen toivottiin tuovan takseille uusia asiakkaita varsinkin halvempien hintojen myötä. Perustelu meni suunnilleen näin: taksia on pidetty kalliina ja sen takia ihmiset eivät sitä käytä, mutta edullisemmat hinnat voisivat lisätä kysyntää ja tuoda takseille uusia asiakkaita.
 Pääkaupunkiseudulla uutta kysyntää on voinut hieman tulla, mutta arviot vaihtelevat. Lähitaksi arvioi, että asiakkaiden määrä on pysynyt samana kuin ennenkin. FixuTaxi uskoo saaneensa autoihinsa uusia asiakkaita, joista osa ei olisi muuten tehnyt taksimatkaa.
 Alan kasvun puolesta puhuu se, että pääkaupunkiseudulle on tullut arviolta 500–1000 uutta taksiautoa, ja myös aiemmat toimijat ovat jatkaneet. Taksiyritykset harmittelevat, että pätevistä kuljettajista on huutava pula.
 Ismo Pekkarinen / AOP
 Kehä kolmosen ulkopuolella taas uusia asiakkaita ei ole takseille mainittavasti tullut, sillä markkina on pysynyt pitkälti ennallaan.
 On myös vaikea arvioida, mistä vaihtelu taksin käytössä todella johtuu. Perinteisesti taksialan on nähty heijastelevan talouden yleisiä näkymiä: kun menee hyvin, takseilla riittää ajoja. Loppusyksystä kovimman talouskasvun hidastumisesta on nähty merkkejä, mikä voi vaikuttaa taksin käyttöönkin.
 Pankit, kaupat, kirjasto ja koulut lähtivät jo aiemmin, nyt lähti taksikin
 Taksien väheneminen maaseudulta on ollut yksi taksiuudistuksen vauhdittama ilmiö.  Yle kertoi marraskuussa  Lopella ajonsa päättäneestä taksiyrittäjästä ja siitä, kuinka taksiluvat ovat paikoin vähentyneet.
 Taksialalla on perinteisesti ollut ylpeyttä siitä, että vaikka kaikki muut mahdolliset palvelut kaupoista kouluihin ovat maaseudun kylältä hävinneet, paikallinen taksiautoilija on vielä voinut olla jäljellä.
 Taksiuudistuksen myötä tämä viimeinenkin palvelu on saattanut loppua, tai ainakaan kuljettaja ei enää päivystä kotikylällä, vaan ajaa kyytien perässä isompaan taajamaan tai maakunnan keskuskaupunkiin.
 Vaikka syrjäseutujen taksien väheneminen koetaan harmilliseksi, samalla alalla myönnetään, ettei vanhoilla päivystys- ja asemapaikkavelvoitteilla olisi voitu loputtomasti pitää syrjäseutujen takseja saatavilla.
 Jos asukkaat ovat jatkuvasti vähentyneet eikä ajettavaa yksinkertaisesti ole, ei autoilija voi loputtomasti pelkällä velvoitteella päivystää. Uudistuksen myötä pienten paikkakuntien taksiyrittäjä on voinut hakea lisäajoja muualta.
 Maaseututaksien tilanteeseen on vaikuttanut myös Kela-kyytien kilpailutus, joka oli taksialan vapautumisesta erillinen muutoksensa. Yle  kertoi sen ongelmista syyskuussa . Tutkinnassa on ollut, ovatko kilpailutuksen voittaneet tilausvälityskeskukset voineet asettaa kohtuuttomia ehtoja taksiyrittäjille.
 Mökkeilijä tai maalaistalon vieras pääsee kaupunkiin, mutta taksimatka naapuriin voi tulla kalliiksi
 Onko syrjäseudun mökiltä kaupungille taksilla halajavan vaivuttava epätoivoon, kun taksit ovat vähentyneet? Tuskin.
 Ennen taksi ajoi pieneltä paikkakunnalta isommalle asiakas kyydissään ja takaisin tyhjänä. Nyt se voi ajaa kaupungista korpeen tyhjänä, mutta takaisin asiakas mukanaan. Hinta näissä vaihtoehdoissa on suurelta osin pysynyt samana.
 Esimerkiksi Mikkelin seudun taksivälittäjän mukaan tilaukset on saatu hoidettua syrjäisiinkin paikkoihin, mutta odotusaika on voinut kasvaa aiemmasta. Taksivälittäjä arvioi, että varsinkin kesäaikaan takseja riittää seuduilla, joissa kyytejä voi olla tarjolla.
 Ongelmia voi tulla, jos haluaakin kyydin aluekeskuksen sijaan vaikka naapuritalolle viiden kilometrin päähän. Jos taksia ei alueella ole, voi sen saaminen paikalle tulla kalliiksi. Hyvin todennäköisesti taksin kuitenkin saa edelleen maaseudulle, ainakin jos sen tilaa tarpeeksi ajoissa.
 Huijaaminen jäänyt vähiin, Helsingissä näkyy omituinen keino luottamuksen rakentamiseksi
 Taksiuudistuksen tullessa asiakkaita on ohjeistettu monilla tavoin välttämään mahdollisia huijausyrityksiä, joita hintakaton puuttuminen voisi aiheuttaa.
 Esimerkiksi Yle kertoi marraskuussa, kuinka  pikkujouluyön hintalappu saattaa yllättää varomattoman taksiasiakkaan  ja listasi vinkit huijausten välttämiseen. Tarkimpana kannattaa olla, jos ottaa kyydin tolpalta tai suoraan kadulta.
 Alan toimijat arvioivat, että huijaaminen on jäänyt vähäiseksi.
 Huijausyrityksiä on osaltaan voinut vähentää se, että neuvoja taksinkäyttäjille on ollut julkisuudessa runsain mitoin. Taksin käyttäjät ovat olleet aiempaa valppaampia.
 Alalta myös arvellaan, ettei kukaan kuljettaja halua työvuorossaan päätyä jatkuvasti riitelemään hinnasta asiakkaidensa kanssa, varsinkin kun huijatuksi joutunut voi jakaa kokemuksensa niin sosiaalisessa kuin perinteisessä mediassa.
 Uudistus on tuonut Helsinkiin omituisen ilmiön, jolla osa isojen toimijoiden ulkopuolisista takseista yrittää muodostaa luottamuksen tunnetta asiakkaiden suuntaan.
 Näillä takseilla on katollaan numerosarja, jonka numerot ovat kuitenkin kokonaan sattumanvaraisia. Näillä satunnaisnumeroilla halutaan antaa mielikuva taksin kuulumisesta johonkin isompaan kokonaisuuteen.
 Hintakilpailussa ikäviä yllätyksiä on voinut tuottaa Uberin ruuhkahinnoittelu.  Talouselämä kertoi  hiljattain tapauksesta, jossa Uber-matkan hinnaksi tuli vilkkaan taksikysynnän aikaan uutenavuotena yli 150 euroa. Kansanedustaja taas kertoi  Ilta-Sanomille syyskuussa  joutuneensa maksamaan taksimatkasta selvää ylihintaa.
 Ismo Pekkarinen / AOP
 Digitalisaatiossa tekemistä, harmaa talous huolena
 Reilut puoli vuotta ei ole liikennealalla vielä mikään pitkä aika suurille muutoksille, ja taksiala jatkanee muuttumistaan. Eri hintamallien ja alan yritysten ohella kilpailua tulee uusistakin suunnista.
 Helsingissä taksin saattaa korvata yhteiskäyttöauto, jonka saa kadun varrelta nopeasti käyttöön yhdensuuntaiselle matkalle.
 Uusia asiakkaita voivat tuoda erilaiset liikkumisen palvelupaketit. Toistaiseksi niitä on saanut markkinoille lähinnä Whim. Yhdellä sen tarjoamista paketeista voi tehdä rajattomasti kymmenen euroa maksavia taksimatkoja viiden kilometrin säteellä.
 Alan yritykset kehittävät omia sovelluksiaan. Ne voivat lisätä toiminnan tehokkuutta, jos niillä saadaan vähennettyä tyhjänä ajamista.
 Taksialaa huolettaa riski harmaan talouden kasvusta. Riskiä on lisännyt mahdollisuus sopia kyydin hinta suoraan asiakkaan kanssa.
 Kuljettaja voi sopia vievänsä vaikka 20 eurolla asiakkaan määränpäähän, ja jos asiakas maksaa käteisellä, ei kuittia välttämättä kirjoiteta. Vapailla, villeiksikin sanotuilla taksiajajilla, ei välttämättä ole käytössä taksamittaria, joka näyttäisi ajetut kilometrit.
 Analyysia varten on haastateltu viiden taksialan toimijan edustajaa.
 Lue myös:
 Kuka korvaa, jos kyyti syöpähoitoon ei tule? Anne Berner ja taksiuudistuksen asiantuntijat vastasivat tähän ja 14 muuhun yleisön kysymykseen
 Suuri taksifirma aikoo palkata 70 taksinkuljettajaa Lappeenrannassa - Kaupungissa jo ennestään kuskeista huutava pula

Analyysi: Hintakisa vaisua, mökiltä kaupunkiin pääsee yhä – näin taksialalla menee jättiuudistuksen jälkeen


Summary: Opettajien ja rehtorien näkemykset ovat kaukana toisistaan.

Tuusulan Riihikallion koulussa on menossa englannin tunti. Yhdeksäsluokkalaiset oppivat samalla myös ympäristöasioita – englanniksi. Ryhmä on tällä viikolla harvinaisen pieni, koska osa oppilaista on tutustumassa työelämään TET-harjoittelussa.
 Oppilaat saavat yhdistetyllä englannin tunnilla erilaisia ympäristöön liittyviä ryhmätehtäviä, eikä oppikirjoja ole. Osallistuminen ja yhdessä tekeminen on tärkeää.
 Opettaja ei kaada tietoa oppilaiden päähän ylhäältä alaspäin.
 Ylen opettajakysely Vastaajina 607 opettajaa ja rehtoria Tehtiin yhdessä opettajien etujärjestön OAJ:n ja Rehtorit ry:n kanssa
 Tämä on juuri sitä, mitä uudessa opetussuunnitelmassa vaaditaan: digitaalisuutta, yhteisöllisyyttä ja laaja-alaisuutta.
 Ylen kyselyssä uusi opetussuunnitelma saa kuitenkin opettajilta tyrmäyksen. Vain joka neljäs opettaja on sitä mieltä, että se edistää oppimista.
 Rehtorit olivat aivan eri linjoilla. 62 prosenttia oli sitä mieltä, että uusi opetussuunnitelma auttaa oppimista
 Kielten lehtori Katariina Pekuri uskoo uusiin opetusmenetelmiin, mutta ei siihen, että ne sopivat kaikille tunneille.  Jari Kovalainen / Yle
 "Ei voi soveltaa kaikkeen"
 Riihikallion koulun kielten lehtori  Katariina Pekuri  on sitä, mieltä, että vapaa opetustyyli toimii, mutta sitä ei voi soveltaa kaikkiin aineisiin.
 – Opettajien pitää itse pitää langat käsissä. Johonkin opettamiseen vanhanaikainen opettajalähtöinen opetus sopii paremmin kuin mikään muu. Joitakin juttuja voi teettää vapaammin.
 Esimerkiksi matematiikan tunnit pidetään Tuusulan Riihikallion koulussa vanhaan malliin: opettaja opettaa ja oppilaat laskevat kynä sauhuten.
 Ylen kyselyn mukaan opettajat ovat olleet takajaloillaan myös siitä, että heitä ei kuultu, kun opetussuunnitelmaa uudistettiin.
 Riihikallion koulun rehtori  Harri Saramola  ymmärtää opettajien yskän.
 – Kyllä heitä varmaan on kuultu, mutta kuinka hyvin kuinka hyvin heitä on ymmärretty siinä, mitä on koulun arki? Siinä on pieni kysymysmerkki.
 Samuli Surakka ja Emmi Piipponen eivät ole jääneet kaipaamaan kielioppikirjaa. Jari Kovalainen / Yle
 "Eipä jää kirja kotiin"
 Uuden opetussuunnitelman lähtökohta on, että opiskelu ei olisi enää yksinäistä puurtamista vaan yhdessä tekemistä. Toinen lähtökohta on digitaalisuus.
 Käytännössä tämä voi tarkoittaa esimerkiksi sitä, että englannin tunnilla ei käytetä oppikirjoja. Kotitehtävät jaetaan monisteina tai tehdään sähköisesti verkossa. Oppilaille tämä tuntuu sopivan.
 – Minun mielestä tämä on ollut tosi mukavaa, kun on ollut erilaista opiskelua. Käydään vähän laajemmi asioita läpi ja erilaisissa kokoonpanoissa, sanoo  Emmi Piipponen .
 Luokkakaveri on samaa mieltä.  Samuli Surakka  ei kaipaa oppikirjaa.
 – Itse en ole huomannut oppimisessa juuri eroja. Oikeastaan se on helpompaa, kun ei tarvitse huolehtia siitä, että kirja jää kotiin.
 Rehtori Harri Saramola ymmärtää yläkoulun opettajien tuskan. Uusi opetussuunniltelma toimii hänen mielestään paremmin alakoulussa, jossa luokanopettaja opettaa lähes kaikki tunnit.   Jari Kovalainen / Yle
 "Emme ole viihdetyöntekijöitä"
 Ylen kyselyssä opettajia huolestutti eniten se, että oppilaiden väliset tasoerot kasvavat. Se on vaarana etenkin yläasteella. Riihikallion koulun rehtori Harri Saramolalle arvostelu on tuttua.
 – Kyllä minä heitä jonkin verran etenkin yläkouluissa sympatiseeraan. Opetussuunnitelma on tehty alakoululähtöisesti. Siellä uusien asioiden kokeilu on helpompaa, koska luokanopettaja vastaa lähes kaikista oppitunneista, Saramola sanoo.
 Näin opettajat arvioivat Ylen kyselyssä opetussuunnitelmaa
 "Uuden opetussuunnitelman ajatukset ovat hienoja ja korkealentoisia. Valitettavasti se tarkoittaa sitä, että liian nuorille oppilaille sysätään liikaa vastuuta omista oppimisistaan."
 " Oppiminen on liian vapaata ja itsenäisyyttä vaaditaan liikaa. "
 "Uusi opetussuunnitelma lisää levottomuutta ja muutenkin levottomiin ja suuriin ryhmiin".
 Uusien apuvälineiden käyttö koetaan myös välillä häiritseväksi ja kovaa arvostelua tulee myös siitä, että lapsilta vaaditaan liikaa itseohjautuvuutta, vaikka heillä ei ole siihen kykyjä.
 "Koulu ei ole viihdelaitos emmekä me opettajat viihdetyöntekijöitä. Elämä on jatkuvaa oppimista ja usein melko kovaa työtä. Uusi opetussuunnitelma ei valmenna mitenkään tähän.

Ylen kysely: Suurin osa opettajista tyrmää digi- ja ilmiöoppimisen:  “Teknologian palvontaa, emme ole mitään viihdetyöntekijöitä”


Summary: Hyväntekeväisyysjärjestö Oxfamin mukaan maailman 26 rikkaimman omaisuus on samansuuruinen kuin köyhimmän puolikkaan.

Maailman 26 rikkaimman ihmisen varallisuus on samansuuruinen kuin maailman köyhimmän puolikkaan, sanoo hyväntekeväisyysjärjestö Oxfam. Järjestön raportin mukaan miljardöörien yhteenlaskettu omaisuus kasvoi 2,5 miljardilla dollarilla joka päivä viime vuonna.
 Maailman 3,8 miljardin köyhimmän ihmisen omaisuus puolestaan laski 11 prosentilla viime vuonna, järjestö sanoo.
 Oxfam vaatii hallituksilta veronkorotuksia ja varoitti, että hallitukset pahentavat epätasa-arvoa vähentämällä julkisen sektorin rahoitusta.
 – Ihmiset ympäri maailmaa ovat vihaisia ja turhautuneita, varoittaa Oxfamin toiminnanjohtaja  Winnie Byanyima .
 Oxfam painottaa, että mikäli rikkaimmat maksaisivat vain 0,5 prosenttia enemmän ylimääräisestä veroa omaisuudestaan, se tarkoittaisi käytännössä sitä, että muun muassa kaikki koulua käymättömät 262 miljoonaa lasta voisivat kouluttautua ja lisäksi se mahdollistaisi elämää suojelevan terveydenhuollon noin 3,3 miljoonalle ihmiselle.
 Oxfam julkisti raporttinsa ennen Sveitsin Davosissa maanantaina alkavaa maailman talousfoorumia.

Ero rikkaiden ja köyhien välillä kasvaa – järjestö vaatii veronkorotuksia rikkaille