Summary: Metsissä elävät uhanalaiset lajit tarvitsevat lisää lahopuuta pärjätäkseen. Asiantuntijat arvioivat, että metsien lahopuuta saataisiin lisättyä pitkällä aikavälillä kahden eri keinon avulla.

Vajaa kolmannes maamme uhanlaisista lajeista elää metsissä.
 Kysyimme kahdelta Luonnonvarakeskuksen asiantuntijalta, professori  Anne Tolvaselta  ja tutkija  Juha Siitoselta  vinkkejä, millaisilla keinoilla metsänomistaja voi auttaa  uhanalaisia eläimiä  ja lisätä samalla luonnon monimuotoisuutta metsässään. Luonnonvarakeskus on seurannut metsien tilaa ja kehitystä jo 1920-luvun alusta saakka.
 Tämän lisäksi haastattelimme suonenjokista metsätilallista  Antti Lukkarista . Lukkarinen on opiskellut alaa ja väitellyt vuonna 2013 aiheesta  Venäläisten lehtikuusialkuperien kasvurytmi, pituuskasvu ja elävyys kasvihuone- ja maasto-olosuhteissa Suomessa.  Nyt hän jatkaa 1500-luvulla perustetun kotitilansa 13:ntena isäntänä.
 Talousmetsien luonnonhoito on jo tuttu käsite metsänomistajille. Luonnon monimuotoisuutta tukevat keinot esiteltiin 1990-luvulla. Tuolloin kerrottiin lahopuista, säästöpuista ja arvokkaiden elinympäristöjen suojelemisesta.
 Tässä jutussa esitellään myös viisi muuta keinoa. Aloitetaan kuitenkin tärkeimmästä.
 1. Lahopuun lisääminen
 Metsän eläimistä noin 20–25 prosenttia, eli noin 4 000–5 000 eri lajia, elää kuolleilla puilla. Tunnetuin esimerkki lahopuusta hyötyvästä eläimestä on valkoselkätikka.
 Lahopuuta muodostuu talousmetsiin koko ajan. Myrskyt kaatavat puita, lumikuormat katkovat puiden latvoja ja hyönteiset ja sienet tappavat yksittäisiä puita.
 Lahopuuta on eniten päätehakkuuikäisessä metsässä. Puut ovat tuolloin 80–100-vuotiaita. Tämänikäisessä metsässä on ehtinyt kuolla järeitä puita, jotka ovat lahonneet pystyyn. Päätehakkuussa käy kuitenkin yleensä niin, että pystyyn kuolleet kuivat puut korjataan energiapuuksi ja ne päätyvät polttoon.
 Pidemmälle lahonneet maapuut murskaantuvat puunkorjuun yhteydessä. Lopullisesti ne hautautuvat, kun metsää uudistetaan. Uudistuksessa maata muokataan ennen uusien puiden istuttamista.
 Tällä hetkellä arvioidaan, että Suomen metsissä olevan lahopuun määrä saataisiin kaksinkertaistettua pitkällä aikavälillä kahden eri keinon avulla. Ensinnäkin metsissä jo oleva lahopuu säästettäisiin hakkuiden yhteydessä ja toiseksi hakatulle aukolle jätettäisiin tuplasti enemmän säästöpuita kuin mitä tällä hetkellä jätetään.
 Tuolloin lahopuuta olisi noin kymmenen kuutiometriä hehtaarilla.
 Lahopuuhun liittyy myös väärää tietoa ja uskomuksia. Siitä kerrotaan enemmän tämän jutun lopussa.
 2. Tekopökkelöt
 Tekopökkelöt ovat ihmisen tarkoituksella korkeaksi jättämiä kantoja. Tekopökkelöitä voi tehdä sekä päätehakkuun että harvennushakkuun yhteydessä. Paahteisilla paikoilla hakkuuaukealla olevissa tekopökkelöissä elää monipuolinen hyönteislajisto: kukkajääriä, muita lahopuukovakuoriaisia, näiden käytävissä pesiviä petopistiäisiä ja erakkomehiläisiä.
 Hieskoivusta tehty tekopökkelö suonenjokisen Antti Lukkarisen taimikossa. Antti Karhunen / Yle
 Metsän sisään tehdyt tekopökkelöt voivat puolestaan auttaa esimerkiksi sopivien pesäpaikkojen puutteesta kärsiviä hömötiaisia ja muita kolopesijöitä.
 3. Monipuolinen puusto
 Talousmetsässä kasvaa usein vain samanikäistä tiettyä puulajia. Metsän eläinlajit hyötyisivät eri-ikäisestä ja monipuolisemmasta puulajistosta, unohtamatta tärkeää lahopuuta. Monipuolisuutta voi edistää tekemällä metsään aukkoja.
 Pienaukko voi olla 0,1–0,3 hehtaarin kokoinen aukko talousmetsässä, jonne jätetään puuston poiston yhteydessä jo siellä olevat lahopuut. Horsma-vatukko-risukko-ajan jälkeen metsä uudistuu luontaisesti, kun aukolle alkaa kasvaa ensimmäisenä lehtipuita. Alkuvaiheessa ala houkuttelee avoimien paikkojen lajistoa, kuten perhosia ja petopistiäisiä.
 Muutos on kuitenkin hidas ja kestää vähintään vuosikymmeniä.
 4. Säästöpuut
 Säästöpuita jätetään pystyyn hakkuuaukioille. Esimerkiksi vapaaehtoisen metsäsertifioinnin kriteerit ja hyvän metsänhoidon suositukset edellyttävät säästöpuiden jättämistä.
 Säästöpuiden kohdalla on hyvä vaihtoehto suosia puita, joilla on erikoistunut lajisto. Tästä hyvä esimerkki on pehmeä haapa, joka on tärkeä puu monelle hyönteiselle ja kolopesijälle. Pihlaja, raita, harmaaleppä ja tervaleppä ovat myös puita, joiden taloudellinen arvo on pieni, mutta arvo luonnon monimuotoisuudelle on suuri.
 Tällaisten puiden puuttuessa säästöpuu voi olla koivu tai järeä mänty tai kuusi. Kannattaa muistaa, että myös vikaiset puut kelpaavat säästöpuiksi, koska ne kelottuvat pystyyn.
 5. Harvennuksista luopuminen
 Harvennushakkuut vähentävät lahopuun määrää keski-ikäisessä (n. 50–60-vuotiaassa) talousmetsässä. Harventamalla tehdään tilaa kasvatettavalle puustolle ja heikot ja vähempi arvoiset puut poistetaan. Jos puut saavat kasvaa ilman harvennusta, ne joutuvat kilpailemaan elintilastaan. Tällöin kilpailun häviävät puut päätyvät lahopuuksi kuin itsestään.
 6. Jatkuva kasvatus
 Talousmetsän jatkuva kasvatus tarkoittaa, että puustoltaan eri-ikäisestä metsästä kaadetaan vain suurimmat puut. Tästä hyötyy varsinkin mustikka, metsän tärkeä sateenvarjolaji, joka tarjoaa suojaa ja ravintoa monille eläimille. Mustikka houkuttelee paikalle esimerkiksi kanalintuja.
 7. Arvokkaat elinympäristöt
 Erityisen tärkeät elinympäristöt määritellään  metsälaissa  ja ne ovat rauhoitettuja alueita. Erityisen tärkeitä elinympäristöjä ovat muun muassa puronvarsimetsät, lehtolaikut, ojittamattomat korvet, jyrkänteet alusmetsineen ja niukkapuustoiset kalliot ja louhikot. Muita arvokkaita elinympäristöjä ovat rantametsät, pienkosteikot sekä suon ja kivennäismaan vaihettumisvyöhykkeet.
 Kun arvokkaat elinympäristöt rajataan hakkuiden ulkopuolelle, niistä kehittyy ajan mittaan puustoltaan luonnontilaisen kaltaisia ja runsaslahopuustoisia laikkuja talousmetsiin.
 Vastuu metsälakikohteiden säilyttämisestä on metsänomistajalla. Kohteita voi ilmoittaa vapaaehtoisesti Metsäkeskukseen.
 8. Kulotus
 Tuli on tehokas tapa ennallistaa metsää. Metsien poltto on yleisintä luonnonsuojelualueilla. Talousmetsässä kulotus on vähentynyt, koska se on kallista ja riskialtista.
 "Aina voi tehdä enemmän"
 Suonenjokinen Antti Lukkarinen seisoo 12 vuotta vanhan kuusitaimikon vieressä. Kuusten lomassa on edelleen pystyssä palstalle säästöpuiksi jätettyjä haapoja ja muutama hieskoivusta tehty tekopökkelö.
 Lukkarinen tietää paljonko hänen metsissään kasvaa puuta, mutta tarkkaa tietoa lahopuun määrästä hänellä ei ole.
 – Metsät ovat aika hyvin hoidettuja talousmetsiä, joten arvioin, että lahopuun määrä on melko vähäinen. Kun lasketaan taimikot, kasvavat metsät ja vanhat metsät yhteen, niin keskimäärin hehtaarilla on lahopuuta noin kolmesta neljään kuutiometriä.
 Vähäinen määrä johtuu tavasta, jolla metsiä on hoidettu jo kauan. Lahopuuta ei synny, jos metsän kasvatukseen liittyvät toimenpiteet tehdään ajallaan.
 – Esimerkiksi säästöpuut ovat aika uusi asia, joka tuli vasta 90-luvulla. Ja metsät ovat olleet olemassa jo sitä ennen.
 Antti Lukkarinen on kotitilansa 13. isäntä. Tilan historia ulottuu 1500-luvulle kaskiviljelyn aikaan. Metsätalouteen tilalla on keskitytty viimeisen 25 vuoden aikana.  Antti Karhunen / Yle
 Lukkarinen noudattaa PEFC-sertifioiduissa metsissään voimassa olevia suosituksia. Niiden mukaan säästöpuita tulee jättää uudistushakkuiden yhteydessä 10 kappaletta hehtaarille. Kasvatusmetsien harvennuksissa säästöpuita jätetään pari kappaletta hehtaarille. Lukkarinen tekee säästöpuiksi valituista puista tekopökkelöitä.
 – Tietysti aina voi tehdä enemmän.
 Mutta jotta tehtäisiin enemmän, tarjolla pitäisi olla porkkana.
 Esimerkiksi jos hakkuun yhteydessä jättäisi suosituksia enemmän säästöpuita, ylimääräisistä säästöpuista saisi korvauksen. Korvaus voitaisiin maksaa joko KEMERA-rahoituksen kautta tai vaihtoehtoisesti säästöpuiden arvon voisi vähentää metsätalouden verotuksessa.
 – Uskon, että tällä tavalla säästöpuiden määrä räjähtäisi metsissä.
 Lukkarinen perustelee ehdotusta sillä, että säästöpuut ovat aina metsänomistajan tilistä pois ja metsätalous on rankasti verotettua.
 – Kaikki toimenpiteet joutuu miettimään tarkkaan, että homma pysyy kannattavana.
 Hommat pitää hoitaa siten, että kylällä kärsii kävellä selkä suorana  Antti Lukkarinen
 Säästöpuiden kustannus metsänomistajalle riippuu siitä, minkälaisia puita säästöpuiksi jätetään ja montako kuutiota niitä on. Vaihteluväli on euromääräisesti suuri, mutta Lukkarinen arvioi, että kustannus on muutamia satoja euroja per hehtaari, jos tavoitteena on kymmenen säästöpuuta hehtaarilla.
 Pienaukkohakkuilla ja jatkuvan kasvatuksen hakkuilla tilanne on se, että hakkuutyön kustannukset ovat avohakkuuta suuremmat. Eli vaikka kyseessä olisi samankokoiset suuret vanhat puut kuin avohakkuulla, niistä saa vain harvennuspuun hinnan.
 Nelikymppinen metsätilan isäntä kantaa vastuun luonnon monimuotoisuudesta. Metsänhoidossa hän ottaa huomioon myös metsien virkistysarvon.
 – Hommat pitää hoitaa siten, että kylällä kärsii kävellä selkä suorana.
 Houkutteleeko lahopuu metsään tuholaisia?
 Tehokkain keino uhanalaisten eläinten auttamiseksi on siis lisätä lahopuun määrää metsissä. Mutta onko lahopuu uhka metsän puille, kuten usein luullaan?
 Asiasta on vallalla paljon virheellisiä käsityksiä. Yksi niistä liittyy kuusia tuhoavaan kirjanpainajaan.
 Kuusi on hyvin lyhyen jakson ajan sopiva kohde kirjanpainajalle. Kirjanpainaja käyttää ravinnokseen vain tuoreita vastakaatuneita kuusia. Esimerkiksi viime talvena kaatuneet kuuset, jotka ovat vielä vihreitä, ovat tänä keväänä sopiva ravinnonlähde sen toukille. Vanhemman kuusen happamoitunut nila ei kelpaa niille. Lahopuut eivät houkuttele kirjanpainajaa paikalle.
 Lahopuut eivät levitä myöskään aktiivisesti juurikääpää. Juurikäävän itiöitä on ilmassa joka tapauksessa. Sen leviämisen kannalta keskeisessä roolissa ovat tuoreet kantopinnat, jotka käsitellään juurikääpää vastaan.
 Antti Lukkarinen muistuttaa metsälaista joka edellyttää, että jos metsässä on esimerkiksi myrskyn kaatamia puita yli 10 kuutiometriä hehtaarilla, ne on kerättävä pois.
 Metsänomistaja on myös korvausvelvollinen, jos metsää vahingoittavat  tuholaiset  leviävät naapurin metsään.

Lahopuu on elintärkeää jopa tuhansille eläinlajeille – metsänomistaja, näin autat uhanalaisia lajeja selviämään maillasi


Summary: Kaikki Kotkan Karhuvuoren koulun tiloista otetut näytteet ylittivät raja-arvot.

Karhuvuoren koulussa Kotkassa tutkitaan mahdollista sisäilmaongelmaa. Oppilaiden koteihin lähetetyn tiedotteen mukaan koulun oppilaat ja henkilökunta ovat kärsineet sisäilmaan liitetyistä oireista. Lisäksi sisäilma on koettu turhan lämpimäksi ja paikoin tunkkaiseksi.
 – Oireilevia ei ole ollut suurta määrää. Sen verran kuitenkin, että asiaa päätettiin tutkia tarkemmin, sanoo Karhuvuoren koulun rehtori  Marianne Puumalainen .
 Selvitykset sisäilman laadusta on jo aloitettu. Koulun tiloista on otettu näytteitä seitsemästä eri tilasta, joista on tutkittu lattiamateriaalien haihtuvia orgaanisia yhdisteitä. Kaikki näytteet ylittivät Työterveyslaitoksen viitearvot.
 Karhuvuoren koulun omistavan Kotkan Julkiset Kiinteistöt Oy:n ja Kotkan kaupungin mukaan tulosten perusteella ei voida päätellä, mistä pitoisuudet aiheutuvat. Lisätutkimukset alkavat välittömästi ja tulosten pitäisi valmistua toukokuussa.
 – Tutkimme nyt, johtuvatko arvojen kohoamiset lattian rakenteesta vai muovimatosta. Seuraavaksi katsotaan, onko betonin kosteudella jotain vaikutusta maton käyttäytymiseen, sanoo Kotkan Julkiset Kiinteistöt Oy:n tekninen isännöitsijä  Mika Jokimies .
 Erikoisen tapauksesta tekee se, että Karhuvuoren koulu rakennettiin vasta kolme vuotta sitten. Rakentajat tekivät kaikkensa, jotta sisäilmaongelmia ei tulisi. Karhuvuoren vanha koulu purettiin juuri pahojen sisäilmaongelmien vuoksi.
 "Äijätouhua"
 Lattioiden betonin kosteudenhallintaan kiinnitettiin erityistä huomiota. Ala- ja välipohjarakenteet kuivatettiin ohjearvoja kuivemmiksi ennen pinnoittamista. Lisäksi rakennusvaiheessa vältettiin muovimattoja ja koulu rakennettiin ns. hupun alla sääsuojassa.
 Myös koneellinen ilmanvaihtojärjestelmä on uusi ja tehokas. Ympäristölaboratorioverkosto Eurofinsin erityisasiantuntija  Mikko Saari  sanoo, että muovimatto on uusissa rakennuksissa aika tyypillinen ongelma.
 – Joko tasoite, liima ja muovimatto eivät ole yhteensopivia tai kosteutta on ollut pohjassa liikaa, Saari arvioi.
 Käytännössä on havaittu, että kosteudenmittauksessakin voi tapahtua virheitä – vaikka se tehtäisiin kuinka huolellisesti. Tyypillinen virhe on Saaren mukaan mitata väärä kohta.
 – Mittaus voidaan tehdä liian ohuesta paikasta. Paksummissa paikoissa saattaa olla märkiä kohtia. Olisi ehkä syytä antaa kuivumisen jatkua vielä vielä hetki sen jälkeen, kun mittaustulokset on saatu.
 Karhuvuoren uusi koulu otettiin käyttöön vuoden 2016 alussa. Satu Krautsuk / Yle
 Saaren mukaan joskus käy niin, että rakentaminen on hoidettu hienosti paperilla, mutta käytännössä ei.
 – Työmailla touhu on äijäjuttua, halkipoikkipinoon. Siellä on ollut perinteisesti ja on edelleen sitä porukkaa, joka ei jää nysväämään vaan hommat on saatava eteenpäin. Se vaatisi enemmän valvontaa, että kaikki toteutuisi siten kuin paperilla.
 Tunkkainen ilma ei ole automaattinen sisäilmaongelma
 Saari sanoo, ettei niinsanottu sääsuoja ole pomminvarma.
 – Etenkin syksyllä ilma on kosteaa ja vesi voi levitä rakenteisiin suojauksesta huolimatta. Myös betonin kuivuminen hidastuu.
 Saari muistuttaa, ettei raja-arvon ylittävä näyte tarkoita automaattisesti sisäilmaongelmaa.
 – Tunkkainen ilma tai puutteellinen ilmanvaihto eivät ole merkkejä hometalosta. Huonosta ilmastakin voi tulla oireilua, vaikkei kyseessä olisi sisäilmaongelma.
 Esimerkiksi Karhuvuoren koulun lattiamateriaalia on tutkittu ottamalla näyte niinsanotulla bulk-menetelmällä, jossa tutkitaan koko materiaali. Saaren mielestä kannattaisi ennemmin käyttää menetelmää, jossa näyte otetaan pinnasta.
 – Bulk-menetelmällä saadaan aina suurempia päästöjä. Pinnalta ei välttämättä lähde mitään, koska tiivis pinta estää haihtumista. Sisäilman kannalta pinnasta otettava näyte on oikeampi tapa.

Sisäilmaongelmaisen koulun tilalle rakennettiin uusi – kolme vuotta ehti kulua, ja nyt ihmiset oireilevat taas


Summary: Britannian pääministeri Theresa May pahoitteli parlamentin alahuoneessa lokakuuhun asti myönnetyn lykkäyksen toteutumista.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

– Mikään ei ole tärkeämpää kuin brexitin ratkaiseminen. Epävarmuudesta on päästävä eroon, sanoi keskiviikon EU-huippukokouksen antia parlamentin alahuoneelle selvittänyt pääministeri  Theresa May .
 Mayn mukaan koko maa on turhautunut siihen, ettei brexitiä ole saatu vietyä päätökseen. Hän sanoi, että entistä tiiviimpään työhön on käytävä ensi viikon pääsiäispyhien jälkeen.
 Pääministeri korosti tiedonannossaan, että jos erossa halutaan edetä, käsittelyyn on otettava myös eroon liittyvät lainsäädäntömuutokset.
 Corbyn repi ja rakensi
 Alahuoneessa puheenvuoron käyttänyt työväenpuolueen puheenjohtaja  Jeremy Corbyn  sanoi, että toinen EU:n myöntämä lykkäys oli "diplomaattinen epäonnistuminen ja osoitus hallituksen kyvyttömyydestä".
 Hän sanoi myös, että työväenpuolue jatkaa rakentavaa yhteistyötä hallituksen kanssa.
 Lue myös:
 Analyysi: Brexitiin tuli kaivattu hengähdystauko, mutta kestääkö brittien pää lokakuun takarajaan saakka?   Brexitin jatkoajasta tehtiin vesitetty kompromissi – "EU:ssa on kuitenkin yhä helpompi päättää asioista kuin brittiparlamentissa"

Pääministeri May selvitti parlamentille brexitin jatkoaskeleita: "Erosopimusta ei avata uudelleen"


Summary: Yhdeksän eduskuntapuolueen puheenjohtajaa kohtaa nyt viimeistä kertaa ennen vaaleja suorassa, suuressa vaalikeskustelussa.

Ylen tentti käynnistyi kiihkeässä tunnelmassa. Demareiden puheenjohtaja  Antti Rinne  ja kokoomuksen puheenjohtaja  Petteri Orpo  haastoivat toisiaan heti tentin alkuun.
 Orpo sanoi, että demarit lupaavat liikaa vaaleissa. Rinne puolestaan totesi, että kokoomuksen arvot ovat liian kovat.
 – Petteri, teidän arvovalinnat ovat todella kovia, Rinne sanoi.
 Keskustan puheenjohtaja  Juha Sipilä  puolestaan haastoi SDP:tä siitä, ettei puolueen keinoilla ylletä 75 prosentin työllisyyteen seuraavalla hallituskaudella.
 Orpo puolestaan haastoi perussuomalaisten puheenjohtaja  Jussi Halla-ahoa  siitä, että Suomessa suhtaudutaan liian negatiivisesti työperäiseen maahanmuuttoon.
 Halla-ahon mukaan Suomeen voidaan ottaa maahanmuuttajia, jotka pystyvät huolehtimaan palkallaan itsestään ja perheestään.
 Paperittomista puhuttaessa vasemmistoliiton puheenjohtaja  Li Andersson  ja vihreiden  Pekka Haavisto  sanoivat, että paperittomille pitäisi myöntää tilapäinen oleskelulupa. Tämä auttaisi paperittomia kiinnittymään nykyistä enemmän yhteiskuntaan, jolloin he eivät turhautuisi.
 Ylen viimeistä suurta vaalikeskustelua analysoivat verkossa politiikan tutkija  Johanna Vuorelma  Tampereen yliopistosta, retoriikan asiantuntija  Antti Mustakallio  ja Ylen politiikan toimittaja  Hannu Tikkala  sekä Ylen sisältöpäällikkö  Heikki Valkama .
 Mikä oli teidän mielestänne tentin huippukohta?
 Johanna Vuorelma:  Asetelma oli selvästi sähköistynyt heti alussa, mutta keskustelu perhevapaauudistuksesta kohotti tunnelmaa eniten. Siinä näkyi selvästi, miten kysymys jakaa puolueet konservatiiveihin ja liberaaleihin. Konservatiivit painottavat perinteisiä perhearvoja, liberaalit tasa-arvoa ja työllisyyttä. On jossain määrin yllättävää, että pohjoismaisessa kontekstissa kysymys todella on niin kiistanalainen. Vaikuttaa mahdolliselta, ettei perhevapaauudistusta saada toteutettua myöskään seuraavalla vaalikaudella.
 Antti Mustakallio:  Tilanne sähköistyi melkein heti tentin alussa, kun Rinne julisti arvoeroa Orpon kokoomuksen kanssa. Taistlupari Rinne vs. Orpo syntyi ja pulpahti esille useamman kerran tentin aikana. Myös Sipilä ja Rinne ottivat kovasti yhteen tentin loppupuolella koulutuksesta. Gallup-johtajaa haastettiin ja hän haastoi omasta puolestaan myös muita.
 Mikä oli tentin outo hetki?
 Johanna Vuorelma:  Tentin outo hetki oli, kun Haavisto sanoi yllättäen haluavansa puhua "lapsen oikeudesta isäänsä". Hän tarkensi sen jälkeen, että kysymys liittyy 6+6+6-malliin eli perhevapaiden jakamiseen, mutta muotoilu särähtänee monen arvoliberaalin korvaan. Suomessa on monia erilaisia perhemuotoja ja niiden ympärillä käydään poliittista kamppailua, jossa "oikeudella isään" on arvolatautunut merkitys.
 Antti Mustakallio:  Ehkä ei voida pitää tavattoman outona, mutta huomiota herätti kyllä Jussi Halla-ahon tapa kääntää keskustelu maahanmuuttoon asiassa kuin asiassa. Asia on toki hänelle ja puolueelleen keskiössä, mutta aiemmissa tenteissä hän on lausunut aiheesta muutaman sanan. Nyt oli erilainen ote. Kenties hän on arvioinut, että tällä teemalla hän selkeimmin puhuttelee potentiaalisia kannattajiaan ja siksi korostaa asiaa nyt voimakkaasti.
 Toistuiko muillakin puheenjohtajilla jokin ydinsanoma?
 Johanna Vuorelma:  Rinteen ydinsanoma oli kritiikki kokoomuksen "kovia arvoja" kohtaan, Orpo puolestaan palasi toistuvasti SDP:n vaalilupauksiin, jotka ovat hänen mielestään epärealistisia. Heidän välillään oli vastakkainasettelua, joka perustui näiden ydinsanomien toisteluun.
 Antti Mustakallio:  Puheenjohtajien lempiteemat kyllä nousivat esille. Sari Essayah esitteli KD:n vauvatonnia. Li Andersson oli hallituspolitiikan leppymätön kriitikko. Sampo Terholla perhe on kaiken keskiössä. Orpo puhutteli yrittäjiä. Haavisto suomi hallitusta koulutuksen laiminlyömisestä.
 Meniköhän se ihan näin? Sanoivatko puheenjohtajat joitakin erikoisia väitteitä?
 Johanna Vuorelma:  Sipilän väite siitä, että Ruotsin mallin mukainen työntekijän edustus yrityksen hallituksessa voisi johtaa siihen, että työntekijä "pakotetaan" hallitukseen, oli erikoinen. Mistä tällainen uhkakuva kumpuaa? Perustuuko se johonkin?
 Antti Mustakallio:  Antti Rinne esitti, että paperittomille kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneille tulee antaa mahdollisuus opintoihin ja työhön. Tämä tuntui uudelta avaukselta. Rinne sai siitä välittömästi kritiikkiä Halla-aholta ja Essayahilta.
 Mitkä taisteluparit ottivat tentissä eniten yhteen?
 Johanna Vuorelma:  Taistelupari Halla-aho vs. muut oli selvä jo heti alussa. Vastakkainasettelu syntyi suhteessa perussuomalaisten arvopohjaan, johon muut puheenjohtajat ottivat etäisyyttä. Moni linjasi, ettei olisi valmis samaan hallitukseen PS:n kanssa. Hallitus–oppositioasetelma näkyi tässä tentissä varsin vähän, mikä johtui varmasti osittain hallituksen erosta. Jonkun verran Sipilä ja Orpo haastoivat yhdessä Rinnettä, mutta enemmän vastakkainasettelu rakentui Orpon ja Rinteen välille.
 Antti Mustakallio:  Orpo haastoi Rinnettä heti alussa ja Rinne iski vastaan. Tämä toistui useamman kerran tentin aikana. Myös Sipilä ja Rinne ottivat yhteen tutuksi tulleella tavalla: Rinne syytti Sipilää koulutusleikkauksista ja Sipilä Rinnettä sitä aiemmista "sössimistä". Rinne pääsi tentissä nyt hyvin esille, mikä onkin sopivaa, sillä gallupjohtajana hän on luotsaamassa tällä hetkellä puoluettaan voittoon ja itseään pääministeriksi.
 Huomasitko tämän? Oliko tentissä jokin iso tai pieni asia, joka saattoi usealta mennä ohi?
 Johanna Vuorelma:  Yllättävää oli, miten vaisu Haavisto oli tentin alkupuolella. Se meni helposti ohi huudon ja väittelyn keskellä. Tentin loppupuolella Haavisto sai enemmän aikaa ja erottui rauhallisena rauhanneuvottelijana, joka ei lähtenyt mukaan huutokilpailuun. Yhtäältä rauhallinen esiintyminen saattoi vähentää vihreiden linjausten näkyvyyttä, toisaalta katsojat saattoivat arvostaa sitä, että Haavisto pysyi tyynenä ja asiallisena läpi tentin.
 Antti Mustakallio:  Olikohan studion valaistuksessa jotain hämminkiä, koska yksi jos toinen puheenjohtaja näytti kalmankalpealta? Tai sitten he olivat vain rankan ja kuluttavan vaalikamppailun elähdyttämiä. Onneksi vaalit tulevat pian ja demokratian sankarit voivat levähtää hetken.
 Ratkaisiko tentti vaaleja johonkin suuntaan?
 Johanna Vuorelma:  Tässä tentissä ei tullut mitään sellaista käännekohtaa, joka nousisi esiin ratkaisevana. HS:n Marko Junkkari kirjoittaa viime vaalien viimeisen tentin ratkaisevasta hetkestä, joka saattoi vaikuttaa SDP:n kannatukseen: "Rinteen viimeisen tentin epäonnistuminen saattoi vaikuttaa myös vaalitulokseen. Ainakin Sdp:n äänimäärä jäi varsinaisena äänestyspäivänä selvästi ennakkoäänien tasosta ja Sdp jäi neljänneksi suurimmaksi puolueeksi ja oppositioon."  https://www.hs.fi/junkkari/art-2000006067046.html  Mitään vastaavaa ei tänään nähty.
 Antti Mustakallio:  En usko, että tämä tentti muutti perusasetelmia. Rinne oli kieltämättä aktiivinen, eikä jäänyt muiden hyökkäysten jyrän alle. Tällainen taistelutahto voi innostaa omia kannattajia tekemään vaalityötä vielä pari päivää innolla, mikä voi näkyä tuloksessa. Halla-ahon perussuomalaiset ovat olleet nyt noususuunnassa, ja on vaikea nähdä, mikä tässä tentissä nousua ainakaan hidastaisi. Halla-aho puhuu niin rauhallisesti, että häntä joudutaan keskeyttämään ja hoputtamaan, jonka peruskannattajat tulkitsevat puheenjohtajan sorsimisena. Myös maahanmuuttoteemojen aktiivinen tuominen useissa keskustelun käänteissä voi muistuttaa potentiaalisille kannattajille, mikä olikaan puolueen keskeinen ydinteema. Samalla vähän ihmettelen, jos keskustan kannatus tämän tentin perusteella saa uuden nousun. Sipilän suoritus on perustasoa, ei mitenkään hehkeän erinomainen.
 Lue tästä lisää vaalisisältöjä:
 P uheenjohtajien henkilökohtaiset tentit ja niiden analyysit. Ylen kannatusmittaus: Perussuomalaiset kiilasi kakkoseksi, SDP:n etumatka kutistunut Analyysi: Politiikan johtajuus hukassa – suurin puolue jäämässä alle 20 prosentin Ylen puoluekannatusmittaus: Miten suomalaiset äänestäisivät, jos vaalit pidettäisiin nyt? Ylen vaalikone Lue täältä Ylen tärkeimmät vaalijutut Kenen kanssa ehdokkaat haluavat hallitukseen? Demokratia on suomalaisille vakava asia – hyvä niin, pohtii Jouko Jokinen näkökulmassaan.

Puheenjohtajat haastoivat toisiaan viimeisessä Ylen vaalitentissä: "Teidän arvovalintanne ovat todella kovia", lue liveanalyysi täältä


Summary: Mehiläinen Länsi-Pohjan mukaan muutoksia on tehty yhdessä henkilöstön kanssa, eikä potilasturvallisuus vaarannu missään yksikössä.

Mehiläinen Länsi-Pohja Oy:n ja ammattiosastojen väliset  neuvottelut ulosmarssin välttämiseksi  eivät tuottaneet tulosta. Tehyn ja SuPerin hoitajat marssivat ulos sairaalasta torstaina iltapäivällä protestina työolojen heikentymiselle.
 Mehiläinen Länsi-Pohja Oy kutsui työntekijäosapuolen neuvotteluihin kuultuaan  suunnitellusta ulosmarssista  eilen illalla. Toimitusjohtaja  Lasse Männistön  mukaan työntekijäosapuoli katsoi kuitenkin, ettei sillä ole mandaattia neuvotella asiasta. Näin ulosmarssia ei voitu neuvotteluteitse välttää.
 Järjestelyerä oli "viimeinen pisara"
 Työntekijöiden mukaan säästötoimet ovat tuoneet työolosuhteisiin heikennyksiä, joiden myötä työntekijöiden jaksaminen ja jopa potilasturvallisuus on uhattuna. Tehyn Meri-Lapin erikoissairaanhoidon ammattiosaston puheenjohtajan  Miia Alasaarelalle  hankaluudet eivät tulleet yllätyksenä.
 – Raha on yksityisellä puolella tiukalla ja on selvää, että säästöjä pitää saada jos meinataan voittoa tehdä, Alasaarela sanoo.
 – Itselle viimeinen pisara oli kyllä tämä järjestelyerä, jonka maksaminen on siirtynyt ja siirtynyt ja neuvotteluja aina vain jatketaan ja jatketaan.
 Alasaarelan mukaan työehtosopimusneuvotteluissa sovitun paikallisen järjestelyerän lisäksi työntekijät ovat kokeneet eriarvoistavaksi sen, että osa henkilöstöstä on saanut lomarahan täysimääräisenä ja osalta siitä on leikattu kiky-sopimuksen mukainen osa.
 Mehiläinen Länsi-Pohjan toimitusjohtajan Lasse Männistön mukaan Mehiläinen on maksanut ja maksaa jatkossakin kaikki lomarahat täysimääräisenä.
 – Ennen liikkeenluovutusta tilaaja eli sairaanhoitopiiri on maksanut osalle henkilökunnasta lomarahat kilpailukykysopimuksen mukaisesti leikattuna. Vetoan kyllä sairaanhoitopiiriin ja kuntiin, että he voisivat tämän eriarvoisuuden ratkaista, Männistö sanoo.
 Järjestelyvaraerän maksun viivästymistä Männistö selittää kahdella syyllä. Toinen niistä liittyy Mehiläisen palkanmaksujärjestelmään, jossa ei ole aiemmin ollut KVTES:n mukaisia yksittäisiä maksatuksia. Järjestelmän päivityksen Männistö kuitenkin myöntää kestäneen liian pitkään.
 Toinen syy on Männistön mukaan ollut se, että henkilöstöjärjestöjen esittämä ratkaisu järjestelyvaraeräksi on ollut yhteenlaskettuna suurempi kuin järjestelyvaraerän kokonaissumma. Männistö sanoo, että järjestelyvaraerä maksetaan henkilöstöjärjestöjenneuvottelutuloksen perusteella ensi tilassa ja tarvittaessa ylimääräisen maksuajon kautta.
 Huolta potilasturvallisuudesta
 Alasaarelan mukaan henkilöstö on kokenut työolojen heikentyneen selvästi sen jälkeen kun Mehiläinen Länsi-Pohja Oy aloitti toimintansa keskussairaalassa 18.6.
 – Neuvotteluja on käyty jatkuvasti, mutta muutoksia on tullut paljon ja resursseja vähennetään ja työtahti on tiivis. Meille potilasturvallisuus ja hyvä hoito on tärkeintä ja siitä me olemme huolissaan, Alasaarela sanoo.
 Alasaarelan mukaan esimerkiksi hänen omalta osastoltaan irtisanoutui yksi hoitaja, eikä tilalle työnantajan mukaan oteta ketään. Tämä huolettaa hoitajia, koska osastolla on paljon kuntoutettavia potilaita ja työ on vaativaa.
 Männistö puolestaan vakuuttaa, että potilasturvallisuus ei vaarannu missään Mehiläinen Länsi-Pohjan toimipisteessä.
 – Muutokset tähtäävät asiakaslähtöisyyden ja potilasprosessien parantamiseen. Monelta osin tähdätään siihen, että hoidon saatavuus paranee ja hoitojonot lyhenevät, kun resurssit saadaan kohdistettua oikeaan aikaan ja oikeaan paikkaan, Männistö sanoo.
 Männistö muistuttaa, että toiminnan tehostaminen on asia, jota kunnat ja sairaanhoitopiiri yhteisyritykseltä odottavat.
 Männistön mukaan työntekijät ovat osallistuneet erittäin aktiivisesti toiminnan kehittämiseen. Tältä osin hän kertoo yllättyneensä työntekijäjärjestöjen väitteestä, jonka mukaan muutoksia on tehty sanelupolitiikalla.

"Meille potilasturvallisuus ja hyvä hoito on tärkeintä" – Mehiläinen Länsi-Pohjan ulosmarssiin ei viime hetken neuvotteluratkaisua


Summary: Britanniassa kannetaan nyt huolta kansanedustajien henkisestä hyvinvoinnista,  kertoo Lontoosta Pasi Myöhänen.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

EU:n päätös antaa brexitille jatkoaikaa 31. lokakuuta saakka oli jälleen isku päin  Theresa Mayn  kasvoja.
 Pääministerillä on edellisten tappioiden jäljiltä jo arpia arpien päällä. Ennen Brysselin keskiviikkoista huippukokousta hän toisti kerta toisensa jälkeen, että ei voi hyväksyä lykkäystä pidemmälle kuin kesäkuun loppuun.
 Mutta May ei silti näytä kovin pettyneeltä. Hänen neuvottelemansa EU-erosopimus on juuttunut umpikujaan, joten miettimisaika on tarpeen.
 Maylle sopii hyvin, ettei hänen tarvinnut hakea pidempää aikaa itse.
 Pattitilanne voi lukkiuta
 Keskipitkän jatkoajan ratkaisussa on riskinsä.
 Lyhyt ehdoton takaraja brexitille olisi voinut pakottaa Britannian opposition ja hallituksen yhteisymmärrykseen jumiutuneissa brexit-neuvotteluissa.
 Eurooppa-neuvoston puheenjohtajan  Donald Tuskin  ja liittokansleri Angela Merkelin ajama vuoden mittainen jatkoaika taas olisi tuonut roimasti lisää toivoa niille briteille, jotka ajavat uutta kansanäänestystä ja EU-eron perumista.
 Välimallin ratkaisun vuoksi pattitilanteen jatkuminen on todennäköistä. Lokakuussa voidaan olla taas sopimuksettoman äkkieron äärellä.
 Brexitin vastustajille puolen vuoden jatkoaika tuo toki hitusen lisätoivoa.
 EU-jäsenyyden kannatus Britanniassa kasvaa tällä hetkellä hitaasti mutta tasaisesti, joten uuden brexit-kansanäänestyksen legitimiteetti kasvaa päivä päivältä.
 Mayn lähtö voi olla lähellä
 Theresa Mayn tavoite on, että hänen EU-erosopimuksensa hyväksytään pian parlamentissa, eikä jatkoaikaa kokonaisuudessaan tarvitse käyttää.
 Mutta kokonaan toinen kysymys on se, onko hän pian enää edes sopimustaan kaupittelemassa.
 May lupasi jo aiemmin lähteä pääministerin paikalta toukokuussa jos sopimus hyväksytään. Britanniassa arvellaan, että lähtö voi olla edessä joka tapauksessa.
 Pääministerin vaihtuminen voisi syventää brexit-kriisiä entisestään.
 Mayn tilalle konservatiivipuolueen johtoon saattaisi nousta kovan linjan brexitööri, jonka johdolla sopimukseton äkkiero EU:sta nousisi entistä suuremmaksi riskiksi.
 Kansanedustajat pois tolaltaan
 Brexitin suhteen kaikki on siis edelleen auki. Mutta ainakin Britannian kansanedustajille lykkäyspäätös tuo kaivatun hengähdystauon. Maassa on jo oltu heistä huolissaan.
 Kansanedustajalähteiden mukaan parlamentti on “mielenterveysongelmien kiehuva kattila”.
 Mielenterveysjärjestö Mind on lähettänyt 650 kansanedustajalle ja heidän avustajilleen tietopaketin siitä, kuinka ongelmiin voi hakea apua.
 Kansanedustajien lisäksi myös kansalaiset voivat huonosti. Kolmannes briteistä kokee brexitin huonontaneen heidän henkistä hyvinvointiaan.
 Lisää aiheesta:
 Pääministeri May selvitti parlamentille brexitin jatkoaskeleita: "Erosopimusta ei avata uudelleen"
 Brexitin jatkoajasta tehtiin vesitetty kompromissi – "EU:ssa on kuitenkin yhä helpompi päättää asioista kuin brittiparlamentissa"

Analyysi: Brexitiin tuli kaivattu hengähdystauko, mutta kestääkö brittien pää lokakuun takarajaan saakka?


Summary: Yksi yritys joutuu miettimään tuotteidensa varastointia Englanissa, toinen pelkää kysynnän taantuvan ja kolmas miettii saadaanko brittituotteita kohtaa enää Suomeen.

Huhtikuun alussa teräsyhtiö Ovako aloitti Imatran tehtaallaan yt-neuvottelut. Erikoisteräksen kysyntä on vähentynyt – yhtenä syynä siihen on brittien lähestyvä EU-ero.
 Henkilöstö- ja viestintäjohtaja  Klaus Enwaldin  mukaan kevätkaudella on ollut nähtävissä kysynnän hiljenemistä. Hän ei uskalla lähteä arvioimaan, kuinka suuri vaikutus Brexitillä on tilanteeseen.
 – Varmaankin asiakkaat ovat nyt odottavalla kannalla ja yrittävät reagoida sen mukaan, mitkä lopulliset ratkaisut sitten ovat, Enwald sanoo.
  Epävarmuus jatkuu, kun lopullisia päätöksiä ei tullut, Ovakon henkilöstö- ja viestintäjohtaja Klaus Enwald sanoo. Emma Pietarila/Yle
 Osalla tuotealueista kysyntää on Enwaldin mukaan paljon, siksi tilanne ei ole kriittinen. Odotettavissa olevien lomautusten lisäksi Ovakon tehtaalla on kuitenkin tehty jo muitakin toimenpiteitä, kuten siirrytty neljästä vuorosta kolmeen vuoroon.
 Viime yönä Brexitin takaraja siirrettiin ensi lauantaista noin puolen vuoden päähän, eli lokakuun loppuun. Yle kysyi kolmesta suomalaisyhtiöstä, miten Brexitin uhka heihin vaikuttaa – ja voidaanko nyt huokaista helpotuksesta?
 Terästehtaan johdosta todetaan, ettei puolen vuoden aikalisällä ole juuri vaikutusta.
 – Sitä on hyvin vaikea arvioida. Epävarmuus jatkuu, kun lopullisia päätöksiä ei tullut, Klaus Enwald sanoo.
 Ovakon tehtaalla Imatralla työskentelee noin 600 henkilöä. Mikko Savolainen/Yle
 “Varastoyrittäjänä tekisin nyt kovaa tulosta”
 Pakkausyhtiö Wipakin johtajat ovat olleet Brexitin vuoksi kiireisiä. Wihuri-konserniin kuuluvalla yhtiöllä on tehdas Britanniassa.
 – Painamme ja leikkaamme Walesissa muovikalvoja, joita myymme pääasiassa elintarviketeollisuudelle, Wipakin toimialajohtaja  Karri Koskela  kertoo.
 Raaka-aine tehtaalle tuodaan esimerkiksi Suomen Nastolasta. Brexitin uhatessa Wipak on joutunut varautumaan siihen, että tehtaan raaka-ainehuoltoon tulee ongelmia.
 – Normaalitilanteessa varastoimme raaka-ainetta Britanniassa noin kahden viikon tarpeisiin. Tällä hetkellä olemme sopineet asiakkaiden kanssa jopa kahdeksan viikon varastoinnista, Koskela kertoo.
 Wipak on kasvattanut varastojaan Britanniassa. "Koko maa varustautuu siihen, että toimituksiin tulee häiriöitä", Karri Koskela sanoo. Wipak
 Varastotilasta on Britanniassa pulaa. Wipakin varastoja on Koskelan mukaan jouduttu "ripottelemaan" useaan paikkaan.
 – Se on arkipäivän toiminnan kannalta kallista ja hankalaa, hän sanoo.
 – Koko maa varustautuu siihen, että toimituksiin tulee häiriöitä. Varastoyrittäjänä tekisi nyt Britanniassa varmasti kovaa tulosta.
 Viime yönä sovitulla lisäajalla ei ole Koskelan mukaan suurta vaikutusta.
 – Se rauhoittaa tilannetta. EU, Britannia ja yritykset saavat enemmän aikaa valmistautua.
 S-ryhmä on valmistautunut brexitiin kesästä 2016 lähtien. Esa Syväkuru / Yle
 Luopuuko S-ketju brittituotteista?
 Siitä lähtien kun britit päättivät lähteä EU:sta, S-ryhmä on keskutellut tavarantoimittajiensa kanssa päätöksen vaikutuksista.
 S-ketju myy esimerkiksi kauppajätti Tescon tuotteita.
 – Tescon osalta katsomme, mitä tuotteita voidaan ohjata muualta EU:n alueelta suoraan Suomeen, hankintajohtaja  Jari Simolin  sanoo.
 – Brittiläinen elintarviketeollisuus miettii nyt sitä, kannattaako niiden valmistaa tuotteita Britteinsaarilla vai manner-Euroopassa.
 Myös päivittäistavarajätti varautuu brexitiin varastoimalla.
 – Viime aikoina olemme nostaneet varastotasoja, koska tilanne tuntuu vaihtuvan päivä päivältä. Tavaraa on varattu jopa kuukausien tarpeisiin – riippuen tuotteista ja niiden säilyvyydestä, Simolin sanoo.
 Toistaiseksi S-ryhmä ei ole joutunut lopettamaan brittituotteiden myyntiä. Tilanne voi kuitenkin muuttua.
 – Tässä vaiheessa emme ole joutuneet luopumaan mistään. Joudumme arvioimaan uudestaan, kun tiedämme, syntyykö Britannian ja EU:n välille tulliliitto vai käytetäänkö yleisiä WTO:n tulleja. Lokakuulle on tässä vielä aikaa, Jari Simolin sanoo.
 Lokakuu...
 Voivatko yritykset todella henkäistä nyt helpotuksesta, kun Brexitin uhka on siirtynyt puolen vuoden päähän?
 Eivät voi.
 Keskuskauppakamarin kansainvälisten asioiden johtaja Timo Vuori Toni Määttä / Yle
 Brexit voi koittaa lähes koska tahansa
 Keskuskauppakamarin kansainvälisten asioiden johtaja  Timo Vuori  on torstaiaamun ajan tehnyt tulkintoja siitä, mitä Brysselissä oikein sovittiin.
 Yritysten ja poliitikkojen kammoamaan kovaan Brexitiin on hänen mukaansa ainakin kolme eri polkua.
 EU antoi Britannialle lokakuun loppuun asti aikaa hyväksyä erosopimuksen. Jos se ei sitä tee, sopimukseton Brexit astuu voimaan. Ennen lokakuuta Britannian on kuitenkin järjestettävä eurovaalit, muutoin kova Brexit toteutuu jo kesäkuun alussa. Kolmanneksi, Britannia voi itse milloin tahansa ilmoittaa, että se eroaa ilman sopimusta.
 – Tulkitsen niin, että jos britit päättävät erota ensi viikolla, kova Brexit tapahtuu jo toukokuun alussa, Vuori kuvaa.
 – Viime yön päätöksistä ja jatkoajasta riippumatta kaikki kriisivalmius on pidettävä yllä.
 Moni sivustaseuraaja on Brexit-vääntöön väsynyt. Kannattaako brittien lähtöä taas viivyttää – eikö laastarikin irtoa parhaiten kertarepäisyllä?
 – Monilla alkaa olla kiintiö täynnä brittien sisäpolitiikkaa, Vuori myöntää.
 – Kun keskustelen italialaisten ja ranskalaisten kanssa, he sanovat että työnnetään ne pois – lopetetaan venkoilu. Kovasta Brexitistä jäisi kuitenkin poliittisia traumoja.
 Vuoren mukaan lastari voidaan poistaa kertarepäisyllä. Mutta haavan täytyy myös parantua.
 – Siksi olen yrityselämän edustajana valmis hyväksymään tämän. Ja aina jää se optio, että Brexit peruuntuu.
 Nordean pääekonomisti Tuuli Koivu. Yle
 Suomi ja Iso-Britannia Suomen vienti Britanniaan on pitkälti paperi- ja metsäteollisuuden sekä kemianteollisuuden välituotteita. Tuonti Britanniasta sen sijaan on valmiita autoja, koneita, laitteita ja elintarvikkeita. Kauppakamarin mukaan suomalaisilla yhtiöillä on Britanniassa 200 tytäryhtiötä – ja niissä noin 12 000 työntekijää. Toisaalta brittiyhtiöillä on Suomessa noin 300 yhtiötä – ja 20 000 työntekijää.
 Epävarmuus on myrkkyä
 Norden pääekonomisti  Tuuli Koivu  on Vuoren kanssa samaa mieltä. Epävarmuus on liiketoiminnalle myrkkyä – mutta sitä kannattaa sietää, koska brexit olisi pahempi.
 – Se voisi olla viimeinen niitti, joka ajaisi euroalueen lähelle taantumaa.
 Koivun mukaan EU-johtajat ymmärtävät tämän – eikä kukaan halunnut olla se, joka työnsi britit ulos ilman sopimusta.
 – Mutta tottahan se on, että nyt ei ole taaskaan ratkaistu yhtään mitään. Kovan eron mahdollisuus on edessä taas lokakuussa.
 Tuuli Koivun mukaan moni yhtiö on investointisuunnitelmiensa kanssa odottavalla kannalla niin Brexitin kuin kauppasotienkin vuoksi. Yritykset siirtävät investointipäätöksiä tuonnemmaksi, koska ne eivät tiedä liiketoiminnan olosuhteita tai miten tavaravirrat jatkossa liikkuvat.
 – Ilmassa on paljon epävarmuutta, ja se näkyy yritysten investoinneissa sekä kotitalouksien ostopäätöksissä, Koivu kuvaa.

Yt-neuvotteluja, varmuusvarastoja ja jatkuvaa epävarmuutta – 3 suomalaisyhtiötä kamppailee vääjäämätöntä Brexitiä vastaan omilla keinoillaan


Summary: PewDiePien mukaan DLive kohtelee sisällöntuottajiaan taloudellisesti paremmin kuin isot striimauspalvelut.

YouTuben tilatuin kanava  PewDiePie  alkaa tehdä livestriimejä DLive-nimiselle, pelaajille suunnatulle videopalvelulle.
 PewDiePie, joka on syntyperältään ruotsalainen ja oikealta nimeltään  Felix Kjellberg , kertoo aikovansa käyttää striimeissään pelkästään DLivea . Tubettajan ja DLiven yhteistyö kestää viihdesivusto  Varietyn  mukaan ainakin kuukausia.
 Sitä, millaisella sopimuksella PewDiePie siirtyy DLivelle, ja kuuluuko siihen myös sivuston mainostamista laajemmin, ei ole uutisoitu.
 Siirtymistään uuden sivuston keulakuvaksi PewDiePie itse perustelee sillä, että DLive kohtelee sisällöntuottajiaan taloudellisesti paremmin kuin isot striimauspalvelut. Sivusto mainostaa itseään sillä, että se ei kahmaise itselleen jopa kymmenien prosenttien suuruista osuutta tubettajien aikaansaamista tuotoista kuten muut sivustot.
 PewDiePien mukaan sivustolla striimaajat eivät kilpaile keskenään vaan voivat paremminkin tukea toisiaan. Hänen  ensimmäisestä striimistään sunnuntaina  ollaankin rakentamassa sisäänheittotilaisuutta: PewDiePie kertoo lahjoittavansa striimissä DLiven sisäistä valuuttaa muille kanavan sisällöntuottajille sen mukaan, kuinka paljon seuraajia he ovat onnistuneet keräämään.
 Vuonna 2017 perustetulla DLivellä on sivuston mukaan on yli kolme miljoonaa aktiivista käyttäjää kuukausitasolla. Pelaamistaan striimaavat palveluun jo entuudestaan muun muassa suosikit  Ltzonda  ja  DabPlays .
 YouTubessa  PewDiePien kanava  on ollut jo vuosia sivuston ykkönen tilaajien määrässä, häntä seuraa nykyisin yli 93 miljoonaa käyttäjää. Hän käy tosin tiukkaa kamppailua kärkipaikasta intialaisen Bollywood-musiikkia tuottavan T-Series-levy-yhtiön kanssa.
 Jutussa on käytetty lähteinä Varietyn artikkelia "PewDiePie Picks DLive as Exclusive Live-Streaming Platform, Will Donate Up to $50,000 to Other Creators" ja Deadline.comin artikkelia "Pie Switches Streams From YouTube To Blockchain Upstart DLive".
 Jutun kommentointimahdollisuus on auki klo 22.00 saakka.
 Lue lisää:
 YouTube-kuninkaan fanit kävivät vastaiskuun idolinsa puolesta – ruotsalainen PewDiePie pitää pintansa suosituimpana
 Maailman tunnetuinta YouTube-tähteä syytetään jälleen rasismista
 YouTube-kanavan kuninkuus vaihtuu – ruotsalainen PewDiePie menettää valtikkansa intialaiselle Bollywood-musiikkikanavalle

Maailman tunnetuin tubettaja PewDiePie lähti uuden striimauspalvelun keulakuvaksi


Summary: Kutilan kanava toisi veneilijöille paremman reitin Saimaalle ja vedenlaatu paranisi Pien-Saimaalla.

Kutilan kanavaa on suunniteltu Saimaalle yli sata vuotta. Suur-Saimaan ja Pien-Saimaan Taipalsaarella yhdistävä kanava on ottanut askeleen eteenpäin.
 Kanavan vaikutuksista on tehty kolme selvitystä, joissa tutkittiin mahdollisten pumppaamojen sijaintia sekä kanavan ja pumppausten vaikutuksista Pien-Saimaan vedenlaatuun.
 Selvityksissä tuli ilmi, että hintaa Taipalsaarella sijaitsevalle Kutilan kanavalle tulisi 14 miljoonaa euroa, joista suurin osa menisi sillan rakentamiseen. Sillasta aiotaan tehdä niin korkea, että purjeveneet mahtuvat sen alta.
 – Sillan alituskorkeus tulisi olemaan 18,5 metriä eli purjeveneet pääsevät siitä vaivatta läpi. Siinä olisi silloin sama korkeus kuin Toijansalmen sillassa Taipalsaarella, sanoo ympäristöpäällikkö  Matti Vaittinen  Etelä-Karjalan liitosta.
 Väylän kulkusyvyys olisi 2,4 metriä ja leveys 25 metriä. Kanavalla pystyisivät liikennöimään sisävesillä liikkuvat risteilyalukset.
 Osansa budjetista veisivät myös tulevat pumppaamot, joiden parhaat sijaintipaikat selvityksen valossa ovat Kopinsalmi tai Käkeläntaipale. Pumppaamon tarkoitus on pumpata Suur-Saimaan vettä Pien-Saimaalle ja toisella pumpulla maavedelle, jotta vedenlaatu paranisi.
 – Tällä hetkellä se maavesi on hyvinkin sameaa ja rehevää vesialuetta. Jos se saadaan paremmaksi, niin kyllä se on mökkiläisten ja paikallisten asukkaiden mieleen, Vaittinen toteaa.
 Pumppaamon kustannukset olisivat hieman yli kaksi miljoonaa euroa.
 Suunnittelutoimiston havainnekuva Kutilan kanavasta. FCG Suunnittelu ja tekniikka Oy
 "Ei voida olettaa, että kustannus kaatuisi alueen kuntien niskaan"
 Kutilan kanavaa on  suunniteltu Saimaalle jo 1800-luvulla . Uusien selvityksien mukaan Kutilan kanava pumppaamoineen maksaisi 14 miljoonaa euroa.
 – Toki se on iso kustannus, toteaa Vaittinen.
 Maksumiehiksi eivät joutuisi ympäristöpäällikön mukaan ainoastaan kunnat. Mukaan toivotaan myös valtiota ja EU:ta.
 – Ei voida olettaa, että se kaatuisi alueen kuntien niskaan. Vaikka alueen panostakin tarvitaan, niin kyllähän tässä valtion ja EU:n täytyy olla suurimmat rahoittajat, sanoo ympäristöpäällikkö Matti Vaittinen.
 Kutilan kanavaa ei pidetä Etelä-Karjalan maakuntaliitossa vain vesiliikennehankkeena vaan sen tuloa perustellaan myös ympäristösyillä.
 – Tällä helpotettaisiin ja sujuvoitettaisiin liikennettä eteläisellä Saimaalla ja samalla paranisi vedenlaatu Pien-Saimaalla, ynnää Vaittinen.
 Selvitystyöt kanavan saamiseksi jatkuvat ja seuraavaksi vuorossa on luonto- ja ympäristövaikutusten arviointi.
 Kutilan kanavan ylittävän sillan korkeus olisi 18,5 metriä. FCG Suunnittelu ja tekniikka Oy

Saimaalle rakennettavan kanavan hintalappu olisi 14 miljoonaa euroa – Kutilan kanavan päärahoittajiksi toivotaan valtiota ja EU:ta


Summary: Taksin saaminen on monissa maaseutukylissä entistä vaikeampaa.

Parikymmentä vuotta taksia ajanut taksiyrittäjä  Timo Vasara  on nauttinut lisääntyneestä vapaa-ajasta Meltauksessa, Rovaniemen laitamilla. Viikonloppuisin hän ei enää odottele kyytejä, vaan hiihtää, kalastaa ja ratkoo ristikoita.
 Vasara muistaa kyllä, milloin lopetti yötyöt.
 – Se oli ensimmäinen seitsemättä kello nolla nolla, taksiyrittäjä sanoo. Viime heinäkuussa voimaan tulleen taksiuudistuksen toimeenpanossa ei siis Meltauksessa viivytelty.
 Vasara on tyytyväinen osaansa, mutta kyläläisten tilanne häntä harmittaa.
 – Asiakkaiden puolesta olen surullinen tästä lakimuutoksesta, mutta kun laki suo meille mahdollisuuden tähän niin mehän käytetään se. Me lasketaan että ei kannata päivystää.
 Meltauksessa asuva Timo Vasara aikoo ajaa taksia vielä muutaman vuoden.  Pääosa ajoista on Kela-kyytejä sekä vanhusten ja vammaisten kuljetuksia eri puolilla Rovaniemeä.  Annu Passoja / Yle
 Meltauksessa taksiasiakkaita ei tosiaan ole jonoksi asti. Kyytiä on kyselty lähinnä silloin, kun on lähdetty karaokeiltaan Ounasjoen toiselle puolen. Kesäaikaan Poro-Pekan Pirtillä karaoke raikaa joka toisena viikonloppuna. Vasarakin on kuskannut kyläläisiä viihteelle, ja kotia kohti sitten kun laulut on pikkutunneilla laulettu.
 Kun Meltauksen molemmat taksikuskit sitten lopettivat päivystyksen, ei Poro-Pekan Pirtin yrittäjän  Juha Mäkelän  auttanut muu kuin hakea yritykselle taksilupaa.
 – Niinhän se meni. Ei siinä ollut muuta mahdollisuutta, että sai asiakkaita tänne paikan päälle. Laitoimme taksiluvan vetämään samana päivänä kun laki tuli voimaan ja lupa kerkesi seuraavan viikon karaokeiltaan, Mäkelä muistelee viime kesän kuvioita.
 Myös Mäkelän vaimolla ja pojalla on kuljettajalupa. Työnjako on karaokeiltana useimmiten sellainen, että Mäkelä laulattaa karaokea, vaimo hoitaa myynnin baaritiskillä ja poika ajaa taksia.
 Poro-Pekan Pirtti Ounasjoen rannalla on 1800-luvun lopulta.  Annu Passoja / Yle
 "Kelkka täällä pitää olla"
 Jos Meltauksessa muuten havahtuu illalla tai yöllä taksin tarpeeseen, on sen saaminen vähintäänkin epävarmaa. Mäkelät ajavat pääasiassa omia asiakkaitaan, harvoin muita keikkoja. Pitkän linjan taksimies Timo Vasara taas miettii tarkkaan milloin hyppää auton rattiin ja millä hinnalla, nyt kun hinnat ovat kuljettajan päätettävissä.
 – Hinta riippuu kellonajasta ja päivästä, joskus ajetaan ihan normitaksalla jos aurinko paistaa vielä. Yöllä ei ole tarvinnut lähteä kertaakaan.
 Eli laitetaan kyydille niin kova hinta, että töihin ei tarvitse lähteä?
 – No silloin kun sattuu olemaan puhelin auki. Vielä ei ole kertaakaan tarvinnut töihin lähteä, Vasara kuittaa. Vasaralle riittävät Kela-kyydeistä sekä vanhusten ja vammaisten kuljetuksista tulevat tulot.
 – Ei täällä saa autoa. Talvella pitää olla oma kelkka, että pääsee liikkeelle, sanoo puolestaan kaupalla poikennut kyläläinen  Kalevi Takkunen . Jos meltauslainen sitten joutuu tilaamaan viiden kilometrin matkalle kyydin 60 kilometrin päästä Rovaniemeltä, tulee matkalle hintaa.
 Poro-Pekan Pirtillä lauletaan karaokea kesäisin pari kertaa kuussa. "Lapin kesä" on suositumpi kappale kuin "Aikuinen nainen". Annu Passoja / Yle
 Uudet taksiluvat matkailukeskuksiin
 Lappiin taksiuudistus on tuonut tähän mennessä noin 300 uutta taksilupaa, joista lähes puolet on myönnetty matkailuyrityksille. Ne kuljettavat omia asiakkaitaan lentokentältä hotelliin ja edelleen revontuliretkille ja kelkkasafareille. Taksiluvat keskittyvät sinne missä turistit ja laskettelukeskukset ovat; Rovaniemelle, Kittilään ja Inariin. Sen sijaan esimerkiksi Pelloon ei ole haettu yhtään lupaa.
 Uudistuksen ennustettiin vaikeuttavan taksin saamista maaseudulla ja niin näyttää käyneen muuallakin kuin Meltauksessa.
 – Kyllä tätä viestiä on tullut jossain määrin, tiivistetäänkö näin, sanoo Traficomin johtava asiantuntija  Pasi Hautalahti .
 Miikka Miinala / Yle
 Joillain alueilla taksiautoilijat ovat sopineet päivystysvuoroista, mutta se taas voi olla kilpailulain vastaista. Kilpailuvalvonnan yksikön päällikkö  Valtteri Virtanen  Kilpailu- ja kuluttajavirastosta selventää, että lakia rikotaan silloin, jos keskenään kilpailevat yritykset jakavat markkinat eikä asiakkaalla ole sen vuoksi valinnanvaraa. Virtanen vertaa laitonta sopimista tilanteeseen, jossa kaksi ruokakauppaa sopii aukioloajoista niin että toinen palvelee vain alkuviikon ja toinen vain loppuviikon.
 Sopiminen voi kuitenkin olla sallittua niissä tapauksissa, joissa se tehdään selvästi taksiasiakkaan eduksi.
 – Se voi olla poikkeuksellisesti sallittua esimerkiksi hiljaisiin vuorokaudenaikoihin, jos palveluntarjontaa ei synny ilman päivystysvuoroa, Virtanen kertoo.
 Elämä heitti koulutaksin rattiin
 Meltauksessa intoa yöpäivystykseen ei siis ole kellään eikä yli satavuotiasta pirttiä isännöivä Juha Mäkelä puolisoineen haikaile lisää taksikeikkaa.
 – On tässä ihan nokko tässä omassa hommassa tekemistä. Olisihan se tietysti ollut houkuttelevaa vaikka viime kesänä lähteä ajamaan kun oli Kuninkuusravit, mutta ei kuitenkaan lähdetty, Mäkelä sanoo. Oma homma tarkoittaa karaokeiltojen lisäksi matkailijoiden majoittamista, häiden järjestämistä, poronhoitoa ja nyt vielä koulukyytejäkin, joita Mäkelä on poikansa kanssa päätynyt hoitamaan.
 Mäkelä kiertää arkiaamuisin 80 kilometrin lenkin toimittaakseen kuusi koululaista Meltauksen ala-asteelle.
 – Kyllä sitä on välillä miettinyt, että näin se elämä heittelee. Eipä sitä tiennyt että tämäkin osuu kohdalle, varsinaiseksi monialayrittäjäksi taksiuudistuksen myötä päätynyt Mäkelä pohdiskelee.

Taksiuudistus sotki pikkukylän kuviot – kun taksiautoilijat lopettivat yöpäivystyksen, ravintolayrittäjän oli pakko istua itse auton rattiin


Summary: Väylävirasto selvitti uuden junayhteyden vaikutuksia työllisyyteen, aluetalouteen ja kiinteistöjen hintaan vain Itäradan osalta.

Tästä on kyse Väylävirasto on selvittänyt ratavaihtoehtoja pääkaupunkiseudulta Itä-Suomeen. Kotkan kaupunki haluaa lisää tietoa itäisestä rantaradasta. Se kulkisi Porvoosta Loviisan ja Kotkan kautta Luumäelle.
 Kotkan kaupunki on tyytymätön  Väyläviraston tekemään selvitykseen  pääkaupunkiseudulta itään suuntautuvista uusista raidevaihtoehdoista.
 Kaupunki haluaa lisätietoa itäisestä rantaradasta eli Porvoon ja Kotkan kautta Luumäelle kulkevaksi kaavaillun radan vaikutuksesta seudun työllisyyteen, aluetalouteen ja kiinteistömarkkinoihin.
 Väyläviraston selvityksestä nämä tiedot puuttuivat, minkä vuoksi selvitys ei ollut Kotkan kaupungin mielestä täysin tasa-arvoinen. Laajempia taloudellisia vaikutuksia tarkasteltiin ainoastaan Helsinki–Porvoo–Kouvola-ratalinjaukselle eli Itäradalle.
 Kotka aikoo tehdä itäisestä rantaradasta oman, tarkemman selvityksen.
 Kaupunginjohtaja  Esa Sirviön  mukaan Kotka haluaa täydentää  Väyläviraston selvitystä . Saman selvityksen pohjalta liikenne- ja viestintäministeriö julkaisi viime viikolla oman raporttinsa  Itäradasta.
 – Rantarata kytkisi kokonaan uuden alueen pääkaupunkiseutuun, Sirviö perustelee.
 Enemmän selvitettyä tietoa itäisen rantaradan alueellisista vaikutuksista kaipaisi myös Kymenlaakson liiton maakuntajohtaja  Jaakko Mikkola .
 – Kotka, Hamina ja Loviisa tulisivat uusina kaupunkeina ja alueina radan piiriin. Näiden aluetaloudellista merkityksestä itäiselle rantaradalle ei kukaan ole vielä selvittänyt, Mikkola sanoo.
 Kotkan kaupungille selvityksen on tarjoutunut tekemään Taloustutkimus Oy:n toimitusjohtaja, valtiotieteen tohtori  Pasi Holm.  Sirviön mukaan selvityksen tekemistä käsitellään kaupunginhallituksessa maanantaina.
 Yle / Uutisgrafiikka
 Lisämiljardi
 Väyläviraston selvityksen mukaan Porvoon ja Kouvolan kautta kulkeva oikorata eli Itärata maksaisi karkean arvion mukaan noin 1,7 miljardia euroa.
 Itäinen rantarata Porvoon ja Kotkan kautta Luumäelle olisi noin 60 kilometriä pidempi. Sen arvioitu hintalappu voisi olla noin 2,8 miljardia.
 – Miljardi sinne tai tänne on iso summa rahaa, mutta pitää miettiä mitä sillä lisämiljardilla saadaan. Lisämiljardilla saadaan esimerkiksi kaksi metropolia, Helsinki ja Pietari kolmen tunnin päähän toisistaan, Sirviö sanoo.
 Rantarata lyhentäisi matka-aikaa Helsingin ja Pietarin välillä nykyisillä nopeuksilla noin vartin. Väyläviraston selvityksessä matka-aika on kuitenkin laskettu siten, että juna ei pysähtyisi Loviisassa tai Kotkassa, ainoastaan Porvoossa.
 Itärataa pitkin matka-aika Helsingistä Pietariin olisi arviolta vain noin yhdeksän minuuttia nykyistä lyhyempi.
 Väylävirasto on tarkastellut kolmea eri ratalinjausta, joiden tavoitteena on  nopeuttaa junayhteyksiä  pääkaupunkiseudun ja Itä-Suomen välillä. Kymenlaaksossa Kouvola on kannattanut Itärataa ja Kotka taas Itäistä rantarataa.
 – Pitäisi katsoa ilmastotavoitteita ja uusia ympäristöystävällisempiä liikennemuotoja. Pitäisi olla aika selkeä, mihin suuntaan tämä kallistuu, Sirviö sanoo.
 Hänen mukaansa vaikutukset Kotkan suuntaan olisivat merkittävämmät, koska Kouvolaan kulkee jo nykyisinkin rata Lahden kautta.
 Kotkan seutu on tavoitellut itäistä rantarataa jo kymmeniä vuosia.

Uusinkaan selvitys rantaradasta ei kelpaa kymmeniä vuosia siitä haaveilleelle Kotkalle – aikoo tutkia itään kulkevan radan vaikutukset itse


Summary: Ruokavisan finaalissa kohtaavat Kotimäen koulu Kaarinasta, Lumijoen peruskoulu Pohjanmaalta sekä Pyörön koulu Kuopiosta.

Kaarinalainen Kotimäen koulu osallistuu perjantaina valtakunnalliseen koululaisten ruokakilpailuun. Ruokavisa on  Ruokatiedon  yläkoululuille suunnattu ruokakasvatuksen opetuskokonaisuus. Sen tavoite on tutustuttaa nuoret ruokaketjuun pellolta ruokapöytään. Visa antaa tietoa muun muassa eläinten hyvinvoinnista , ravitsemuksesta, työhyvinvoinnista ja taloudellisesta vastuusta.
 Vuonna 2019 Ruokavisan lähtökohtana on YK:n Kestävän kehityksen toimintaohjelma Agenda 2030 ja erityisesti sen vastuullisen kuluttamisen tavoite. Nuoret ovat kouluissaan tutustuneet verkkomateriaaliin ja tehneet ennakkotehtäviä.
 Alkuruokana kaarinalaisnuoret tarjoavat purjoperunasosekeittoa ja saaristolaisleipää. Minna Rosvall / Yle
 Ruokavisa huipentuu perjantaina 12. huhtikuuta 2019 Helsingissä järjestettävään kokkailutapahtumaan. Mukana on kolme koulua. Yläkoululaiset valmistavat kolme ruokalajia kolmessa tunnissa.
 Kaarinan Kotimäen koulu on yksi finaaliin päässeistä kouluista. Muut koulut ovat Lumijoen peruskoulu Pohjois-Pohjanmaalta sekä Pyörön koulu Pohjois-Savosta.
 Pääruoka on ahvenfileitä ruohosipulilla maustettuna ja punajuuriohrasalaattia sekä uunikasviksia. Minna Rosvall / Yle
 Kaarinalaiset kertovat harjoitelleensa ainakin kymmenen tuntia ruoka-annosten valmistamista. Kotitalousopettaja  Aila Arell  sekä kisajoukkueeseen äänestyksellä valitut  Enni Wahlroos ,  Vappu Vähä-Iitu ,  Imma Lahti  ja  Minerva Paavola  matkustavat Helsinkiin. Annosten ulkonäöstä on vastannut  Senni Sjöblom .
 Kaarinalaisten jälkiruoka-annos on tyrnivalkosuklaamousse. Minna Rosvall / Yle
 Ruokavisa järjestetään yhdeksättä kertaa. Keväästä 2015 saakka tapahtuma on ollut valtakunnallinen. Yhteensä Ruokavisa on tavoittanut yli 17 000 oppilasta Suomessa.

Ilmastonmuutos kannusti koululaiset tekemään lähiruokaa kokkailukisaan – katso videolta, millaisia nuorten annokset ovat


Summary: Tamperelainen Kristiina Töyli on leikannut paperihiutaleita ikänsä, ja nykyään niissä esiintyy usein henkilöitä ja rakennuksia.

Ilme on tarkka ja otteet hentoja, kun  Kristiina Töyli  asettelee kartongille silkkipaperihiutaleita. Eikä mitään ihan tavallisia hiutaleita, sillä näissä hiutaleissa komeilevat suomalaiset puoluejohtajat.
 – Minä olen aina rakastanut paperihiutaleiden leikkaamista. Kaikkihan me olemme sitä tehneet ainakin koulussa. Niin minäkin, mutta jossain kohtaa hurahdin siihen vähän enemmän, Töyli tunnustaa, ja kaivaa esille lisää leikkaamiaan muotokuvia puoluejohtajista.
 Kristiina Töyli liimasi leikkaamansa lumihiutaleet mustalle kartongille näyttelyä varten.  Anne Savin / Yle
 Tässä ovat kaikki eduskuntapuolueiden puheenjohtajat, ja mukaan on päässyt myös Paavo Väyrynen Seitsemän tähden liikkeen johtajana.  Anne Savin / Yle
 Töyli kertoo leikanneensa paperihiutaleita koko ikänsä, 2–3-vuotiaasta lähtien. Kotitalon ikkunoihin leikattiin paperihiutaleet jouluksi joka itsenäisyyspäivä äidin ja sisarusten kanssa.
 – Meidän kotitalo oli vanha pohjalaispappila ja siinä kuusiruutuset ikkunat. Siinä todellakin riitti leikattavaa.
 Jokainen poliitikko muuttui paljon inhimillisemmäksi, kun katselin heitä ja leikkasin näitä hiutaleita.   Kristiina Töyli
 Kahden pojan äiti alkoi muutama vuosi sitten leikata paperihiutaleita lahjaksi kerhotädeille ja mummolle, ja mietti voisiko hiutaleissa olla saajaan liittyvää henkilökohtaista sisältöä.
 – Muskariopen paperihiutaleessa oli tietysti nuotteja, hän naurahtaa.
 Nälkä kasvoi tekijällä ja ensimmäinen monumentti, tietysti Näsinneula, syntyi kuusi vuotta sitten. Kun rakennuksesta tuli tunnistettava, Kristiina Töyli innostui entisestään harrastuksestaan.
 Poliitikot esillä vaalien alla
 Viime kuukausina julkisuus on täyttynyt poliitikoista, joten Töyli iski saksensa myös heihin.
 – Kun vaalit alkoi lähestymään, niin ajattelin leikataan Suomen puoluejohtajat ja ottaa vähän erilaisen katsantokannan siihen politiikkaan. Eihän sen aina tarvitse olla niin ryppyotsaista, Töyli sanoo, mutta törmäsi ryppyihin välittömästi.
 – Rypyt oli kuitenkin aika olennainen juttu, ja eihän meidän ilmeet erotu, ellei meillä ole ryppyjä. Ne kertovat, mikä meidän tarinamme on. Ehdottomasti ne tunnistettavimmat kasvohiutaleet syntyvät henkilöstä, jolla on tarina ryppyjen muodossa kasvoillaan.
 Silkkipaperiin leikattu vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson.  Anne Savin / Yle
 Kaikki alkoi kuitenkin siitä, kun Kristiina Töyli sai ehdotuksen leikata silkkipaperihiutaleeseen  Li Andersonin . Tehtävä tuntui aluksi mahdottomalta.
 – Kauniista naisesta on hyvin vaikea leikata kuvaa, jos kasvoissa ei ole ilmeen tunnistettavaksi tekeviä ryppyjä. Li Andersson on äärimmäisen kaunis, ja siksi epäilin miten hänen kohdallaan käy.
 – Siitä tuli ehdottomasti yksi suosikkihiutaleistani. Se todisti vääräksi myös oletukseni, ettei kauniista naisista voi leikata hiutaletta.
 Pieniä leikkauksia ja rypyt näkyviin
 Kristiina Töylin työkalut ovat kovin pieniä, jotta työn jälki olisi tarkkaa.
 – Käytän hyvin pikkuisia jousisaksia, joita käytetään myös perhonsidonnassa. Toinen tärkeä työkalu on kirurginveitsi. Tarpeellinen on myös pienoismallirakentajien pienoistaltta.
 Kristiina Töyli leikkaa silkkipaperihiutaleita pienillä jousisaksilla.  Anne Savin / Yle
 Silkkipaperihiutaleiden tekemiseen tarvitaan sopivien työvälineiden lisäksi myös aikaa ja kärsivällisyyttä. Yhden hiutaleen leikkaamiseen menee keskimäärin tunti, eikä ensimmäinen edes aina onnistu.
 –  Anna-Maja Henriksson  vaati kolme käsittelyä,  Sari Essayahin  taisin leikata kaksi kertaa, ja Li Andersson oli myös tehtävä kahdesti, jotta sain hänelle oikean pituiset hiukset. Ehdottomasti nopeimmin syntyi  Sampo Terho , alle puolessa tunnissa, Töyli muistelee.
 Silkkipaperiin leikattu sinisten puheenjohtaja Sampo Terho.  Anne Savin / Yle
 Mallit paperihiutaleisiin Kristiina Töyli hakee internetin kuvahaulla. Hän on huomannut, että erityisesti naisten kuvia käsitellään paljon, joten ”aidon” kuvan löytäminen on joskus haastavaa.
 Toinen nettiä selatessa syntynyt havainto liittyy  Antti Rinteeseen .
 – Huomasin, että Antti Rinne hymyilee jokaisessa kuvassa, vaikka hänellä olisi vakavakin ilme. Siellä näkyy aina pieni hymy vasemmassa suupielessä.
 Silkkipaperiin leikattu kokoomuksen puheenjohtaja Petteri Orpo.  Anne Savin / Yle
 Silkkipaperiin leikattu tähtiliikkeen puheenjohtaja Paavo Väyrynen.  Anne Savin / Yle
 Aikaa poliitikkojen kanssa on siis kulunut.
 – Oli ihana huomata, että jokainen poliitikko muuttui paljon inhimillisemmäksi, kun katselin heitä ja leikkasin näitä hiutaleita. Jouduin etsimään heistä juuri ne rypyt, jotka tekevät heistä tunnistettavia.
 – Olen tosiaan näiden eduskuntavaalien alla keskittynyt jokaiseen poliitikkoon ihan eri tavalla kuin koskaan aikaisemmin. Olen tasapuolisesti ihastunut heistä jokaiseen ihan uudella tavalla.
 Silkkipaperiin leikattu perussuomalaisten puheenjohtaja Jussi Halla-aho.  Anne Savin / Yle
 Silkkipaperiin leikattu keskustan puheenjohtaja Juha Sipilä.  Anne Savin / Yle
 Silkkipaperiin leikattu vihreiden puoluejohtaja Pekka Haavisto. Anne Savin / Yle
 Kristiina Töylin silkkipaperihiutaleet ovat olleet esillä pari kertaa aiemminkin, mutta poliitikot valmistuivat vasta vaalien alla.
 Uudet silkkipaperihiutaleet on ripustettu esille Tesoman kauppakeskus Westerin uuteen kahvilaan Tampereella. Henkilöitä ja myös useita tuttuja rakennuksia esittelevät silkkipaperihiutaleet ovat esillä kiirastorstaihin saakka.
 Leikkaaminen nollaa aivoja
 Niin kuin moni muukin käsityö, myös silkkipaperihiutaleiden leikkaaminen tarjoaa tekijälleen mielenrauhaa.
 Kristiina Töyli tutkii tarkkaan pieniä leikkauksia sisältävää silkkipaperihiutaletta. Anne Savin / Yle
 – Se on rentouttavaa. Minulle se oli pitkään sitä omaa aikaa lasten mentyä nukkumaan. Välillä aivot ovat jotenkin paremmassa vaiheessa kuin toisena hetkenä. Joinakin päivinä leikkaaminen onnistuu paremmin kuin toisina.
 – Moni sanoo, että tämä vaatii matemaattista lahjakkuutta, mutta siihen en osaa sanoa mitään, Kristiina Töyli kertoo. Mutta väitän, että leikkaaminen tekee aivoille jotain, ja se on hyvää.
 – Ajatus harhailee siinä positiivisesti ja aivot nollaantuu muista ajatuksista.
 Tosin Kristiina Töylin mielessä silkkipaperin leikkaaminen on pyörinyt siinä määrin, että taidoista ja kokemuksesta on syntynyt kirja.
 – Kirjasta löytyy teknisiä vinkkejä erilaisten hiutaleiden leikkaamiseen, mutta tarkkoja ohjeita johonkin tiettyyn malliin kirjasta ei löydy. Kaikki lumihiutaleet ovat luonnossakin erilaisia, joten ohjeita on turha antaa. Jokainen on uniikki, ja siksi kaunis.
 Kristiina Töylin kirjasta löytyy tekniikkaohjeita paperihiutaleiden leikkaamiseen.  Anne Savin / Yle
 Hän tietää, että muutkin ovat hurahtaneet silkkipaperiaskarteluun.
 – Neljä vuotta sitten päätin, että minusta tulee Suomen paras hiutaleiden leikkaaja. Kun viime käsityömessuilla esittelin kirjaani, havahduin siihen, että taidan olla jopa Euroopan paras, koska kyseessähän olivat Euroopan suurimmat käsityömessut, Kristiina naurahtaa ja jatkaa leikkaamista.

Kristiina Töylin erilainen näkemys päättäjistä: katso, tunnistatko tutut poliitikot näistä hiutaleista


Summary: Paalutustyötä ei voida aloittaa vielä ainakaan viikkoon.

Turun maanalaisen pysäköintilaitoksen eli toriparkin kaivaminen on keskeytetty painumisvaaran vuoksi. Työmaalla ja läheisillä kaduilla on kymmenkunta mittauspistettä. Pahimmillaan painaumat ovat 10 senttiä ja pahin paikka on työmaan Eerikinkadun puoleinen reuna. Varsinkin tavaratalo Wiklundia vastapäätä olevan rakennuksen painumista pelätään, sillä se lepää puupaalujen varassa.
 Eerikinkadun puolelle on tehtävä keventämistoimia, joten kaivamista ei voida jatkaa ainakaan noin viikkoon, kertoo Skanskan maa- ja pohjarakentamisen yksikön johtaja  Tero Pyssysalo .
 – Kaivannossa olevia pisteitä voimme seurata esimerkiksi 15 minuutin välein, ja kaduilla olevia mittareita käymme katsomassa manuaalisesti. Eerikinkatu on pahin paikka ja sitä seurataan erityisesti. Siihen on suunniteltu kevennyskaivuita, aluksi Hamburger Börsin kulmalle asti, kertoo Pyssysalo.
 Haastavin paikka Suomessa tehdä toriparkkia
 Johtaja Tero Pyssysalo kertoo, että painumat ja maansiirtymät yllättivät, vaikka paikka tiedettiin hankalaksi maanalaisen pysäköintilaitoksen kannalta.
 – Suomessa ei ole näin haastavaa paikkaa rakentaa toriparkkia. Painumat ovat hieman suurempia kuin mihin olimme varautuneet. Kadutkin Turussa painuvat joka vuosi alas päin, toteaa Pyssysalo.
 Työmaa on rakennettu pääosin siihen syvyyteen kuin pysäköintilaitos on lopulta tulossa. Wiklundin kulman suuntaan kaivamistyötä uskalletaan jatkaa vasta keventämistoimien jälkeen. Seuraava suuri työvaihe ovat paalutustyöt.
 Pyssysalon arvion mukaan työn keskeyttämisestä ei aiheudu lisää kustannuksia ainakaan tässä vaiheessa. Toriparkin rakentaminen on yhä aikataulussa. Turun pysäköintilaitokseen tulee 600 autopaikkaa kahteen tasoon. Toriparkin pitäisi olla valmis vuoden 2020 lopulla.
 Painumat huolestuttivat myös kaupunkia
 Turun kaupunki on ollut huolissaan Turun toriparkin työmaalla ilmi tulleista painumista ja  maan siirtymisestä . Rakennus- ja lupalautakunta sai selvityksen niistä huhtikuun ensimmäisellä viikolla. Kaupunki lähetti myös tiedotteen asiasta keskiviikkona 10. huhtikuuta 2019. Kaupungin rakennusvalvonta pitää työmaalla jatkossa säännölliset seurantapalaverit, joissa viranomainen omalta osaltaan valvoo työmaan etenemistä.
 Yle Turun tavoittama tarkastusinsinööri  Andreas Salonen  kertoi, että selvitys rauhoitti.
 – Huolenaiheena on, jatkuvatko siirtymät vai muuttuvatko ne niin, että ne ovat sallituissa rajoissa. Olemme sopineet, että maansiirtymä voi olla 50–60 millimetrin luokkaa, kertoo Salonen.
 Ortodoksikirkko tarkastettiin uudelleen
 Kauppatorihankkeen projektijohtaja  Janne Laine  kertoo, että maansiirtymät ja painumat ovat saaneet huhumyllyn liikkeelle Turussa. Jopa kauppatorin laidalla olevan Turun ortodoksisen kirkon vajoamisesta on herännyt huolta.
 – Kävimme tarkastamassa kirkon uudelleen huhujen vuoksi. Siellä on kaikki kunnossa, vakuuttaa Laine.
 Hän muistuttaa, että Turku on saven päällä, joten painumia tapahtuu. Pääurakoitsija on Laineen mielestä reagoinut painumiin hyvin. Se on täyttänyt katuihin tulleet railot, jotta kävelijät eivät kainakaan niihin kompastu.

Turun toriparkin kaivaminen keskeytetty liiallisen painumisen vuoksi – savimaa on antanut periksi pahimmillaan 10 senttiä


Summary: Miehikkälän kunnanjohtaja Arto Ylönen toipuu parhaillaan Töölön sairaalassa.

Miehikkälän kunnanjohtaja  Arto Ylönen  leikattiin keskiviikkona Helsingissä päänsisäisen verenvuodon vuoksi.
 Kunnanjohtajan vaimo Milla Ylönen kertoo, että hänen miehensä voi jo paremmin ja että tila on vakaa. He puhuivat puhelimessa jo eilen. Ylönen on tällä hetkellä tarkkailtavana neurokirurgisella osastolla Töölön sairaalassa Helsingissä.
 Vaimon mukaan hän oli lähettänyt miehensä Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystykseen jo viikko sitten kovien pää- ja niskakipujen vuoksi. Päivystyksestä hänet lähetettiin kuitenkin kotiin lääkkeiden kera.
 Kivut eivät poistuneet ja kunnanjohtaja kiidätettiin ambulanssilla uudestaan päivystykseen keskiviikkona. Tällä kertaa kuvattiin pää ja niskat, ja kuvista paljastui verenvuoto. Ylönen operoitiin Helsingissä nopeasti.
 Miehikkälän kunnanjohtajan sijaisena toimii toistaiseksi varhaiskasvatusjohtaja  Outi Silander.  Ylönen on 35-vuotias ja  hänet valittiin  muutaman tuhannen asukkaan kunnan johtoon vuonna 2016.
 Ylösen sairastumisesta kertoi ensimmäisenä  Kymen Sanomat .
 Pää kuvataan entistä herkemmin
 Etelä-Karjalan keskussairaalan päivystyksen ylilääkäri  Pekka Korvenoja  kommentoi yleisellä tasolla, että päänsärky on harvoin yksittäisenä oireena aivoverenvuotoon liittyvä. Aivoverenvuodosta kärsivien potilaiden oireet vaihtelevat paljon. Joillakin oireet voivat olla salakavalia, kun toisten kohdalla puhutaan selkeistä varoitusmerkeistä.
 – Vuodon paikka ja laajuus ovat ratkaisevia oirekuvan kannalta. Lievemmissä tapauksissa potilaalla voi olla disorientaatiota tai poikkeavaa käytöstä, mutta vakavissa tapauksissa puhutaan jo syvästä tajuttomuudesta. Kaikki siltä väliltä on mahdollista, sanoo Korvenoja.
 Ylilääkärin mukaan kynnys pään viipalekuvausten tekemiseen on madaltunut viime vuosina ja kuvausten määrä on voimakkaassa kasvussa. Kuvaus tehdään herkästi esimerkiksi silloin, jos päänsärky alkaa yllättäen ja voimakkaana takaraivon alueella.
 Ihmiset myös hakeutuvat päivystykseen entistä herkemmin.

Kovasta päänsärystä kärsinyt 35-vuotias kunnanjohtaja sai aivoverenvuodon – lähetettiin ensin päivystyksestä kotiin


Summary: Nyt on viime hetket kylvää siemenet, mikäli haluaa pääsiäistipuille tuuhean ruohikon. Yle testaa, kuinka hyvin esimerkiksi maissi kasvaa.

Pääsiäisruoho suositellaan kylvettäväksi viisi päivää ennen pääsiäistä. Vielä siis ehtii.
 Ohuen rairuohon asema on pääsiäisruohona heikentynyt. Moni suosii nykypäivänä ohran ja vehnän jyviä, joista kasvaa paksumpia korsia. Luovuus on kuitenkin rajana siinä, mitä voi kylvää.
 Vaasalainen  Sari Puska  viljeli jo toista kertaa maissinversoja perinteisen pääsiäisruohon sijaan.
 – Jostain netin syövereistä löysin sen vinkin. Silloin pohdin, että voiko näiden maissinjyvien kasvattaminen oikeasti olla mahdollista, Puska muistelee.
 Sari Puskan viime vuonna kasvattama pääsiäisruoho maissista. Sari Puska
 Aiempina vuosina Puska on kasvattanut pääsiäisruohon ohrasta, mutta nyt hän on vannoutunut maissin kasvattaja.
 Kokemuksia voi varmasti olla monenlaisia, mutta Puskan kokemuksien perusteella maissinnjyvät itivät nopeasti ja versot kasvoivat vauhdilla.
 – Hyvin nopeasti oli tuuhea ja tukeva viljelys.
 Myös idätystavat voivat vaihdella. Osa on päätynyt liottamaan jyviä muutamasta tunnista vuorokauteen vedessä ennen kylvämistä, mutta Puska itse kaatoi jyvät suoraan pussista mullan sekaan.
 Merja Siirilä / Yle
 Yle testaa
 Maissinjyvät eivät ole ainoita, joita voi kylvää pääsiäisruohoksi. Vehnän, ohran ja kauran lisäksi ihmiset ovat kylväneet mullan sekaan krassin-, auringonkukan- ja herneensiemeniä.
 Myös retiisi ja tomaatti kasvavat nopeasti.
 Yle päätti testata “mattimyöhäisenä”, miten hyvin eri siemenet itävät.
 Testiin päätyivät mukaan maissi (sekä suoraan pussista että yön yli liotettuna), kaura, ohra, krassi ja herne (sekä suoraan pussista että yön yli liotettuna).
 Siemenet on kylvetty 11.4.2019 multaan. Aluksi kasvustoja pidetään muovikelmun alla, jotta ne saavat riittävästi kosteutta. Päivitämme tähän artikkeliin havaintojamme itämisestä ja kasvusta.
 Tilanne istutuspäivänä 11.4.2019. Merja Siirilä / Yle

Samasta pussista popcornia ja pääsiäisruohoa – perinteinen rairuoho on saanut haastajia


Summary: Kansainvälisen rikostuomioistuimen ICC:n etsintäkuuluttama Bashir ei välttämättä edelleenkään päädy oikeuden eteen.

Yksi Afrikan pitkäaikaisimmista johtajista menetti valtansa, kun Sudanin armeija syrjäytti maata kolme vuosikymmentä hallinneen  Omar al-Bashirin .
 Bashirin kaudella Sudan kävi verisiä sisällissotia ja menetti Etelä-Sudanin mukana suuren osan öljyvaroistaan. Maan talous on konfliktien, pakotteiden ja korruption kuihduttama.
 Erityisesti Länsi-Darfurin konflikti teki Bashirista yhden maailman huonomaineisimmista johtajista.
 Kansainvälinen rikostuomioistuin ICC on antanut Bashirista  kaksi etsintäkuulutusta, ensimmäisen vuonna 2009 ja toisen 2010 . Häntä syytetään rikoksista ihmisyyttä vastaan, sotarikoksista ja kansanmurhasta Länsi-Darfurissa.
 Bashir oli pitkään länsimaiden silmissä kansainvälisen politiikan hylkiö. Viime vuosina suhteita oli silti hiljalleen lämmitelty, ja Yhdysvallat purki pakotteensa Sudania vastaan lokakuussa 2017.
 Bashirin syrjäyttänyt ja vanginnut armeija tuskin on innokas tuomaan entistä johtajaa ICC:n eteen.
 Armeija ja muu Sudanin valtaeliitti on ollut osallinen samoissa julmuuksissa, joista Bashiria syytetään.
 Sotilasvallankaappauksen johtohahmo, puolustusministeri ja kenraali  Ahmed Awad Ibn Auf  toimi sotilastiedustelun päällikkönä Darfurin konfliktin aikaan. Niinpä armeijan johdolla ei välttämättä ole mitään intoa alkaa pestä Darfurin veristä likapyykkiä.
 Vallankaappaussuojaus petti
 Vuoden 1989 sotilasvallankaappauksessa valtaan noussut Bashir pyrki tekemään omasta hallinnostaan immuunin vallankaappauksille.
 Niinpä hän loi Sudaniin useita keskenään kilpailevia turvallisuusjoukkoja ja jakoi keskeiset talouden haarat hallintonsa sisäpiiriläisten kesken.
 Tämä "syvän valtion" ja talouden hyvä veli -verkoston piti sitoa Sudanin eliitin edut niin tiiviiseen solmuun keskenään, että vallankaappaus olisi käytännössä mahdoton.
 Talouden kurjistumisen laukaisemat protestit olivat kuitenkin liikaa hallitsevalle eliitille, ja sotilaat syrjäyttivät Bashirin.
 Leivän hinnan noususta liikkeelle lähteneet protestit murensivat Sudanin presidentin Omar al-Bashirin vallan. EPA
 Protestit alkoivat joulukuussa leivän hintaan kohdistettujen tukiaisten leikkauksista, mutta ne laajenivat pian ilmentämään turhautumista Bashirin pitkään valtakauteen. Liikehdintään osallistuivat niin kaupunkien köyhä väestö kuin valkokaulustyöläisetkin.
 Turvallisuusjoukkojen kovat otteet, kymmenet kuolonuhrit ja sadat pidätykset, eivät lannistaneet mielenosoittajia.
 Lisäksi turvallisuusjoukkojen rivit alkoivat rakoilla: keskiportaan upseerit ja rivimiehet alkoivat kieltäytyä väkivallasta mielenosoittajia vastaan.
 Juuri tämä on voinut pakottaa armeijan puuttumaan peliin: Tilanne alkoi karata käsistä.
 Nuoret ja naiset nousivat mielenilmausten etulinjaan
 Protestit ilmensivät Sudanin nuorison turhautumista näköalattomuuteen: yli 60 prosenttia maan väestöstä on alle 25-vuotiaita, ja noin viidennes 15–24-vuotiaita.
 Naiset ovat olleet keskeisissä rooleissa mielenilmauksissa. Sosiaalisessa mediassa levinneiden kuvien ansiosta  protestien symboliksi nousi  valkoisiin pukeutunut 22-vuotias arkkitehtiopiskelija  Alaa Salah .
 Sudanissa noudatettu konservatiivinen islamin tulkinta on pitkään työntänyt naisia syrjään yhteiskunnallisesta vaikuttamisesta.
 – Leivän hinta laukaisi protestit, mutta kyse ei ole leivästä vaan tasa-arvosta. Kyse on ihmisarvosta ja vapaudesta, aktivisti  Hala al-Karib  sanoi  uutistoimisto Reutersille helmikuussa .
 – Hallituksella on jyrkkä islamilainen ideologia, joka perimmiltään pyrkii sulkemaan naiset julkisesta tilasta. Sudanin naiset ovat taistelleet tätä sortoa vastaan kolmekymmentä vuotta, joten ei ole yllätys, että he ovat nyt liikkeellä merkittävissä määrin.
 Köyhistä oloista Sudanin johtoon
 Vuonna 1956 Britannian siirtomavallan alaisuudesta itsenäistyneen Sudanin alkutaivalta sävyttivät vallankaappaukset ja kansannousut.
 Omar al-Bashir syntyi vuonna 1944 köyhään viljelijäperheeseen pienessä Hosh Bannagan kylässä, joka sijaitsee Niilin itärannalla noin 150 kilometriä Khartumista.
 Sudan oli tuolloin vielä osa Egyptin kuningaskuntaa, joka puolestaan oli brittien kontrollissa.
 Bashir muistutti usein vaatimattomista lähtökohdistaan ja kertoi tarinaa, kuinka hän rikkoi hampaansa rakennustyömaalla, jossa hän työskenteli opiskelujensa rahoittamiseksi.
 Bashir liittyi nuorena miehenä Egyptin armeijaan ja osallistui vuoden 1973 niin sanottuun Jom Kippur -sotaan, jossa arabimaat taistelivat Israelia vastaan.
 Palattuaan Sudaniin Bashir yleni nopeasti armeijan riveissä, ja 80-luvun puolivälissä hän johti taisteluja Etelä-Sudanin SPLA-kapinallisia vastaan.
 Vuonna 1989 Bashir johti islamistien tukemaa vallankaappausta pääministeri  Sadiq al-Mahdia  vastaan.
 Bashir hajotti parlamentin, kielsi poliittiset puolueet ja kontrolloi lehdistöä. Hän tukeutui islamisteihin ja maassa julistettiin voimaan islamilainen sharia-laki. Näin Bashir pyrki myös estämään islamistisen vastavoiman syntymisen omalle vallalleen.
 Tämä osaltaan kiristi suhteita Sudanin eteläosiin, jonka väestö on pääosin kristittyjä ja animisteja.
 Vallanpitoa sotien keskellä
 Bashirin valtakautta leimasivat Sudania repineet konfliktit, ja sotilastausta myös väritti Bashirin vallankäyttöä.
 Yle Uutisgrafiikka
 Länsi-Darfurin konfliktin lasketaan alkaneen vuonna 2003, kun kapinallisryhmät aloittivat taistelun keskushallinnon valtaa vastaan. Kapinalliset syyttivät Sudanin syrjivän arabeihin lukeutumatonta väestöä.
 Sudanin hallitus tukeutui konfliktissa sotavoimiensa lisäksi raaoista otteistaan tunnettuihin arabien puolisotilaallisiin Janjaweed-joukkoihin.
 Vuonna 2008 YK arvioi, että Darfurin konfliktissa olisi kuollut jopa 300 000 ihmistä.
 Samaan aikaan jatkui jo ennen Bashirin valtaannousua alkanut sota Etelä-Sudanin kapinallisia vastaan.
 Vuonna 2005 Bashir suostui rauhansopimukseen SPLA-kapinallisten kanssa. Rauhansopimuksen mukaisesti Etelä-Sudanissa pidettiin kansanäänestys, ja se itsenäistyi vuonna 2011.
 Tämä ei merkinnyt väkivallan loppumista. Taisteluja on Sudanissa käyty myös Sinisen Niilin ja Etelä-Kordofanin alueilla Etelä-Sudanin rajan tuntumassa.
 Etelä-Sudanin itsenäistyminen merkitsi, että Sudan menetti pääosan öljykentistään, mikä oli omiaan vaikeuttamaan maan taloustilannetta. Kolme neljäsosaa Sudanin öljyvarannoista jäi itsenäistyneen Etelä-Sudanin puolelle.
 Sudan toki kontrolloi edelleen Etelä-Sudanin öljyä kuljettavia putkia, mutta Etelä-Sudanissa puhjennut sisällissota haittasi maan öljyntuotantoa ja leikkasi siten Sudanin kauttakuljetustuloja.
 Lännen inhokki
 Yhdysvallat asetti rajoitteita Sudanille ensi kerran vuonna 1993, kun Sudan listattiin terrorismia tukevien maiden listalle.
 90-luvulla Sudan antoi turvapaikan al-Qaida-terroristiverkoston perustajalle  Osama bin Ladenille .
 Vuonna 1997 presidentti  Bill Clintonin  hallinto asetti Sudanille laajamittaiset pakotteet, ja 1998 Yhdysvallat pommitti lääketehdasta Khartumissa.
 Yhdysvallat väitti, että tehdas tuotti kemiallisia aseita.
 Iskua on sittemmin arvosteltu laajasti: Kyseessä näyttää tosiaan olleen lääketehdas, jonka tuho aiheutti vakavia ongelmia Sudanin terveydenhoidolle.
 Tasapainottelua ristipaineessa
 Kansainvälisessä politiikassa Bashir on tasapainotellut alueellisten etupiirien välillä.
 Sudan piti aiemmin yllä hyviä suhteita Iraniin, mutta Iranin ja Saudi-Arabian alueellisen valtakamppailun kiihtyessä Bashir asettui saudien leiriin.
 Sudan muun muassa liittyi Saudi-Arabian johtamaan liittoumaan Jemenin sisällissodassa, jossa saudit pyrkivät kukistamaan Iranin liittolaisina pitämänsä shiialaiset Huthi-kapinalliset.
 Taustalla vaikutti toive Persianlahden vauraiden sunnimonarkioiden taloudellisesta tuesta.
 Tuki ei ole ilmaista. Sudan on lähettänyt tuhansia sotilaita Jemenin sisällissotaan, jossa Saudi-Arabia itse välttää sotilaallisia tappioita.  The New York Timesin mukaan Jemeniin on värvätty sotilaita erityisesti köyhästä Darfurista.
 Terrorismi ja muuttoliike ajoivat yhteistyöhön
 Viime vuosina länsimaat olivat kuitenkin pyrkineet liennyttämään suhteita Sudaniin.
 Sijainti Pohjois-Afrikan ja Afrikan sarven risteyskohdassa merkitsee, että Sudan on keskeinen siirtolaisreittien kauttakulkupaikka.
 EU:n suuntaan Sudan on siten voinut tarjota siirtolaisvirtojen patoamista.
 Yhdysvallat ja Sudan alkoivat korjata suhteitaan jo presidentti Barack Obaman kaudella.
 Keskeisenä syynä oli terrorisminvastainen taistelu, jonka nimissä Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA perusti suuren toimiston Khartumiin.
 Yhdysvaltain pakotteet purettiin  Donald Trumpin  presidenttikaudella lokakuussa 2017, mutta se ei johtanut toivottuun Sudanin talouden nousuun.
 Sen sijaan inflaatio kiihtyi jyrkästi. Tämä iski Sudaniin erityisen pahasti sen takia, että maa on riippuvainen viljantuonnista.
 Arabikevään kaikuja ja varoituksia
 Sudanin ja Algerian viimeaikaisissa tapahtumissa voi nähdä kaikuja vuoden 2011 niin sanotusta arabikeväästä, joka johti usean pitkäaikaisen hallitsijan syrjäyttämiseen.
 Algeriassa protestiliike pakotti hallitsevan eliitin vetämään johtopäätöksensä ja presidentti  Abdelaziz Bouteflikan  jättämään eronpyyntönsä tämän kuun alussa.
 Taustalla jylläävät samat tekijät kuin arabikevään tapahtumissa: nuorison turhautuminen, talouden pysähtyneisyys ja eliitin korruptio.
 Toisaalta arabikevät osoitti, että tie demokratiaan ei ole helppo.
 Vain Tunisiassa siirtymä on onnistunut suhteellisen hyvin, kun taas Egypti palautui entistä tiukempaan komentoon ja Bahrainissa kansannousu tukahdutettiin väkivalloin alkuunsa.
 Arabikevään maista Syyria, Jemen ja Libya upposivat pitkällisiin sisällissotiin.
 Sisäisen konfliktin vaara on läsnä Sudanissakin.
 Heikko valtio voi joutua valtakamppailun kurimukseen
 Sudanin valtio on hauras vuosikymmeniä jatkuneiden konfliktien ja pakotteiden jäljiltä, joten Bashirin syrjäyttäminen voi aloittaa kilpailevien valtaryhmittymien kamppailun.
 Sudanin turvallisuuskoneisto ei ole yhtenäinen. Vallakkaalla turvallisuuspalvelulla ja eri puolisotilaallisia järjestöillä on omia taloudellisia etujaan suojeltavanaan ja ne vaalivat erilaisia yhteyksiä alueen mahtivaltioihin.
 Ratkaisevaa on myös, miten mielenosoittajien ja Bashirin syrjäyttäneen armeijan suhteet kehittyvät.
 Tässä vaiheessa armeijalla on vielä Bashirin eroa vaatineiden mielenosoittajien myötämieli, koska sotilaiden katsotaan  suojanneen mielenosoittajia  muiden turvallisuusjoukkojen väkivallalta.
 Tilanne voi kärjistyä nopeasti, jos mielenosoittajat eivät tyydy armeijan valtaan ja armeija alkaa hajottaa mielenilmauksia.
 Sudanin kriisi voi osaltaan myös heijastua naapuriin, vuonna 2011 itsenäistyneeseen Etelä-Sudaniin, joka on kärsinyt omasta sisällissodastaan.
 Aiheesta aiemmin:
 Sudanissa vallankaappaus – armeija valtaan, presidentti pidätetty, perustuslaki lakkautettu, rajat suljettu  11.4.2019
 Kansanmurhasta syytetty presidentti painui maan alle: Sudanin pahamaineinen voimamies luopui vallasta   11.4.2019
 Valkoisiin pukeutunut nainen huudattaa väkijoukkoa Sudanissa – vallankumousta vaativasta Aliasta tuli protestien symboli ja someilmiö 10.4.2019
 Silminnäkijät: Armeija asettui mielenosoittajien suojaksi Sudanissa  8.4.2019
 Aiheesta muualla:
 The Guardian:  Sudan's army removes President Bashir after 30 years in power  11.4.2019
 BBC:  What next for Sudan and its 'master manipulator' Omar al-Bashir?  11.4.2019
 Alden Young, Africa Is a Country:  Sudan’s national salvation  114.2019
 BBC:  Omar al-Bashir: Sudan's long-serving president  8.4.2019
 Dame Rosalind Marsden, Chatham House:  Pressure from the People in Sudan  15.3.2019
 Rabah Omer, Africa Is a Country:  Young people lead the resistance in Sudan  11.5.2018

Omar al-Bashir hallitsi Sudania kovin ottein kolme vuosikymmentä – Länsi-Darfurin konflikti toi syytteet kansanmurhasta


Summary: Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukes varoittaa, että esimerkiksi pyykinpesuainetta sisältävä leikkilima voi aiheuttaa lapselle kosketusihottumaa.

Limaisen sammakonkudun ottaminen purkkiin ja siitä kehittyvien nuijapäiden seuraaminen oli ennen monen lapsen keväinen harrastus. Nykyisin tämä ei käy, sillä sammakot ovat rauhoitettuja.
 Tulevaisuuden toivojen kiinnostus limaan on kuitenkin säilynyt, joskin netistä poimittujen ohjeiden myötä kokeilut ovat saaneet myös terveydelle haitallisia piirteitä.
 Nyt Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukes  muistuttaa , että nestemäisen pyykinpesuaineen käyttäminen leikkiliman ainesosana ei ole suotavaa.
 Syynä on joissakin pesuaineissa lähinnä säilöntäaineena käytetty metyyli-isotiatsolinoni (MI tai MIT) ja bentsisotiatsolinoni (BIT), jotka ovat voimakkaasti herkistäviä aineita. Ne voivat aiheuttaa allergista kosketusihottumaa.
 Aineiden hyväksyttyjä käyttötarkoituksia on noudatettava
 Muun muassa iholle jätettävissä kosmetiikkavalmisteissa kyseiset aineet ovat EU:ssa kokonaan kiellettyjä. Pois huuhdeltavissa kosmeettisissa tuotteissa näitä aineita voi yhä olla pieninä pitoisuuksina.
 Pyykinpesuaineissa vastaavanlaisia käytönrajoituksia ei ole. Leikkiliman ainesosana allergisoivat aineet voivat kuitenkin olla pitkän aikaa kosketuksissa lapsen ohuella iholla ja aiheuttaa allergian loppuelämäksi.
 Jo aiemmin Tukes on varoittanut limoihin liittyen toisesta ainesosasta,  booraksista .
 Turvallinen limaniljaska perunajauhoista
 Tukes suositteleekin, että limojen valmistuksessa hyödynnetäisiin ruuanvalmistuksessa käytettäviä aineita, kuten perunajauhoa, maissitärkkelystä, jogurttia sekä vettä ja elintarvikevärejä.
 – Ei me haluta kaikkea kivaa kieltääkään. Mutta jos sen voisi tehdä turvallisesti, toivoo ylitarkastaja  Anja Merenkivi  Tukesista.
 Hän antaa myös reseptin.
 – Kun sekoitat perunajauhon, veden ja halutessa vähän värjäät sitä elintarvikevärillä, niin siitä tulee se liman tuntu, Merenkivi opastaa.
 Lue myös:
 Lasten limavillityksessä voi piillä vaara terveydelle – "Booraksi on lisääntymiselle vaarallinen aine"

Tukes varoitaa: Lasten vääränlaisesta limaleikistä voi jäädä allergia loppuelämäksi


Summary: Paavi Benedictus XVI johti Vatikaania kahdeksan vuotta.

Entinen paavi  Benedictus XVI  on kirjoittanut esseen, jossa hän pohtii syitä katolisen kirkon pedofiliaskandaaliin.
 Kirjoitus julkaistiin ensiksi Baijerissa ilmestyvässä kirkollisessa Klerusblatt-lehdessä ja on myös kopioitu  katolisen uutistoimiston nettisivuille .
 Lapsien seksuaalinen hyväksikäyttö, johon lukuisat papit syyllistyivät, oli Benedictuksen mielestä ennen muuta seurausta 1960-luvun lopun seksuaalisesta vallankumouksesta.
 Kun aiemmin seksuaalisuus oli hillittyä ja monien sääntöjen rajaamaa, äkkiä vallitsi "kaikenkattava seksuaalinen vapaus, joka ei hyväksynyt mitään sääntöjä", paavi kirjoittaa.
 Paavin mukaan asiaan liittyi se, että jopa lasten hyväksikäytön katsottiin olevan "hyväksyttyä ja soveliasta".
 Hän kertoo itsekin hämmästyneensä, kun kotiseudullaan Baijerissa alettiin avoimesti esittää pornofilmejä.
 Katolisten pappien seminaareihin syntyi "homoseksuaalisia klikkejä, jotka toimivat enemmän tai vähemmän avoimesti ja selvästikin muuttivat ilmapiiriä", paavi kirjoittaa.
 Yleinen moraali rappeutui ja monet papit jättivät kirkon. Pedofilia saavutti suuret mittasuhteet, koska "Jumala oli poissa", Benedictus murehtii.
 Osa ongelmaa olivat paavin mukaan myös kirkon omat säännöt, hän jatkaa. 1980- ja 1990-luvuilla papeilla on niin suuri oikeus puolustautumiseen, että heitä oli lähes mahdotonta saada tuomittua, paavi sanoo.
 Benedictus toimi paavina vuosina 2005 – 13. Hän sanoo muuttaneensa kirkon sääntöjä ja erottaneensa satoja pappeja.
 Kirjoitus nostattaa vastalauseita
 91-vuotiaan entisen paavin kirjoitus on välittömästi nostattanut vastalauseita.
 Paavin sanotaan unohtavan kokonaan pedofiliaan syyllistyneiden pappien suojelun, jota kirkko harjoitti vuosikymmenet. Myös johtoajatus, että 60-luvun seksuaalinen vapautuminen olisi yllyttänyt papit lasten hyväksikäyttöön, on monen kriitikon mielestä väärä.
 Kirjoituksesta on myös huomautettu, että se sotii nykyisen paavi  Franciscuksen  pyrkimyksiä vastaan, kun tämä yrittää saada pedofiliaskandaalin loppumaan.
 Benedictus kirjoittaa esseensä alkulauseessa, että paavi Franciscus ja Vatikaanin ulkoministeri ovat hyväksyneet kirjoituksen julkaisemisen. Vatikaani vahvistaa, että essee on Benedictuksen kirjoittama.
 Benedictus erosi paavin tehtävästä terveydellisistä syistä.

Eronnut paavi: Katolisen kirkon pedofiliaskandaali oli seurausta 60-luvun seksuaalisesta vapautumisesta


Valtion kaivosalan sijoituksia hoitava yhtiö Suomen Malmijalostus ilmoittaa tekevänsä 11 miljoonan euron alaskirjauksen konkurssiin menneestä Ferrovan-yhtiöstä, joka oli suunnitellut Raaheen vanadiinia tuottavaa tehdasta. Ferrovan oli asetettu maaliskuun lopulla selvitystilaan.
 Suomen Malmijalostus  kertoo tiedotteessaan , että yhtiön konkreettinen tappio hankkeessa on 3,1 miljoonaa euroa.
 Raahen tehdashanke on ollut käynnissä jo vuodesta 2011 ja Suomen Malmijalostus teki siihen 4,5 miljoonan euron sijoituksen lokakuussa. Tehtaan rakentamisen edellyttämää rahoitusta ei kuitenkaan saatu järjestymään.
 Tarkoitus oli perustaa Raaheen tehdas, joka olisi tuottanut teräs- ja kemianteollisuudessa käytettävää vanadiinia SSAB:n terästuotannosta syntyvästä kuonasta. Tehtaalle piti syntyä noin sata työpaikkaa ja se oli tarkoitus saada käyttöön ensi vuoden loppuun mennessä.
 Suomen Malmijalostus toimi aiemmin nimellä Terrafame Group, mutta vaihtoi nimeään viime vuonna. Suomen Malmijalostus ei ollut mukana omistajana Ferrovanissa, mutta sillä on yhtiöltä vaihtovelkakirjasaatavia. Valtaosa summasta perustuu Suomen Teollisuussijoituksen tekemiin sijoituksiin, jotka siirrettiin Suomen Malmijalostukselle viime syksynä.
 Ferrovan-yhtiön nimi oli aiemmin Mustavaaran Kaivos.
 Lue lisää:
 Kaleva: Mustavaaran Kaivos Oy hylkäsi nimensä – yhtiö keskittyy Raahen vanadiinitehtaaseen
 Raahen Seutu: Ferrovanilla syntyvä suuri jätekasa merenrannassa saattaa lisätä Raahen pölyjä
 Mustavaaran kaivos sai ympäristöluvan

Valtion kaivosalan yhtiö teki miljoonatappion Raahen kariutuneesta sulattohankkeesta


Summary: Tavalliset suomalaiset tenttivät vaaliehdokkaita kotisohvillaan. Katso kaikki Ylen Vaalisohvat vaikka maratonina!

Kahdellatoista kotisohvalla on käyty kaksitoista vaalikeskustelua kevään kuluessa. Eri puolilla maata tavalliset suomalaiset ovat kutsuneet eduskuntavaalien ehdokkaita keskustelemaan eri teemoista.
 Vaalisohvalla tunnelma on kotoisa, rento ja läheinen – mutta helpolla ehdokkaat eivät pääse, vaan äänestäjät haastavat heitä tosissaan.
 Ylen vaalikeskustelusarjan jaksoissa aiheina ovat muun muassa työelämä, pienyrittäjyys, koulutus, alhainen syntyvyys, piilorasismi ja maaseudun autioituminen. Ilmastoahdistusta unohtamatta.
 Alvit, Tellit, Yellit ja mitä niitä nyt on!
 Kannattaako Suomessa ryhtyä pienyrittäjäksi? Miksi isoja yrityksiä tuetaan niin paljon?
 Kampaamoyrittäjä  Minna Suojoen  sohvalla puhutaan hämäläisessä maalaismaisemassa siitä, miksi pienyrittäjien elämästä tehdään niin hankalaa.
 Mukana kahvihetkessä Tammelassa ovat ystävät  Marika Aarroskari  ja  Pekka Sipilä . Ehdokasvieraikseen he kutsuivat  Kristiina Hämäläisen  (kok.) ja  Aino-Kaisa Pekosen  (vas.).

 Artisti maksaa
 Miksi kulttuuria ei nähdä hyvinvointipalveluna, josta voisi saada Kela-korvauksen?
 Saarijärven kulttuurimaisemassa asuvat  Ville  ja  Kirsi Ojanen  sekä  Taina Marja-aho  ovat huomanneet, että Suomessa taiteilija jää usein ilman palkkaa.
 He kutsuivat sohvalleen kansanedustajaehdokkaat  Kauko Isomäen  (ps.) ja  Marika Visakorven  (kd.) keskustelemaan kulttuurin asemasta Suomessa.

 En ole rasisti, mutta...
 Asuuko meissä kaikissa piilorasisti?
 Tamperelainen  Hung Ly  on kokenut, ettei häneen toisen polven maahanmuuttajana uskota yhtä paljon kuin niihin, joiden suku on Suomesta. Julkkikset taas eivät syksyllä 2018 päässeet romaninimillä edes työhaastatteluun.
 Hung Ly,  Petteri Strömberg  ja  Elina Lintu  kutsuivat kansanedustajaehdokkaat  Seppo Kapasen  (sin.) ja  Iiris Suomelan  (vihr.) keskustelemaan piilorasismista kotisohvalle Hervantaan.

 Jokapäiväinen ilmastoahdistuksemme
 Miten liikenteen päästöt saataisiin kuriin? Onko unelmat kaukomatkoista pakko unohtaa?
 Tuusulan Jokelassa asuva  Saveli Näkkäläjärvi  ja tyttäret  Manta  ja  Elle  ovat huomanneet, että nykyään matkaa ei voi tehdä ilman ilmastoahdistusta.
 Mitä vastaavat ehdokkaat  Joel Linnainmäki  (vihr.) ja  Elin Blomqvist-Valtonen  (r.) Näkkäläjärvien kotisohvalla, kun heiltä kysytään, olisivatko he valmiita pyöräilemään töihin Arkadianmäelle?

 Kuka rikkoi politiikan?
 Mihin edustuksellista demokratiaa enää tarvitaan? Jos politiikka on rikki, ovatko poliitikotkin?
 Helsingin Kulosaaressa elää yhteisö, jonka keskusteluissa ei vältellä tiukkoja kysymyksiä.
 Ronja Vehviläinen ,  Kerttu Tahvanainen  ja  Johannes Jolkkonen  kutsuivat sohvalleen ehdokkaat  Eveliina Heinäluoman  (sd.) ja  Toni Erosen  (sin.) pohtimaan politiikan tulevaisuutta.

 Kuka tekisi lisää lapsia?
 Millaisilla konsteilla suomalaiset saataisiin houkuteltua lapsentekoon paremmin kuin nyt? Entä kenen tulisi jäädä kotiin hoitamaan niitä syntyviä lapsia?
 Heikki  ja  Lea Laineen  perheessä on seitsemän lasta. Niinpä heidän sohvallaan Imatralla pohditaankin perhepolitiikkaa.
 Mukana ovat perheen ystävä  Katja Kojama  ja kansanedustajaehdokkaat  Jenny Hasu  (kesk.) sekä  Janne Nyholm  (ps.).

 Mikä meidän lapsia oikein vaivaa?
 Miksi niin moni nuori voi nykyään pahoin, kysytään Oulussa.
 Nuorten kanssa työskentelevät  Juha Lammi  ja  Esa Koivikko  tahtovat tietää kotisohvallaan  Pirkko Mattilalta  (sin.) ja  Lauri Nikulalta  (kesk.) heidän näkemyksiään nuorten pahoinvoinnista ja sen syistä.

 Mikä pikku-Eskoa työelämässä odottaa?
 Miten työelämä ja ammatit tulevaisuudessa muuttuvat?
 Matti  ja  Salla Lehtonen  sekä Matin pikkuveli  Antti-Pekka Lehtonen  ovat kaikki innokkaita politiikan seuraajia.
 He kutsuivat sohvalleen Lietoon keskustelemaan tulevaisuuden työelämästä ehdokkaat  Annika Saarikon  (kesk.) ja  Aki Lindénin  (sd.). Mukaan pääsee myös perheen  Esko -poika, joka juoksee isänsä syliin kesken juttutuokion.

 Onko aihetta Pisa-paniikkiin?
 Ammattikoululaiset eivät opi ammattiaan ja opettajien aika menee kurinpitoon. Millaisia ovat koulutuksen ja opetuksen näkymät Suomessa?
 Opettaja  Irinja Silvennoinen , eläkeläiset  Aulikki Juvonen  ja Pekka  Pänttönen  saavat kotisohvalle Joensuussa ehdokkaat  Kikkis Mikkolan  (kd.)  Antti Sarvelan  (kok.).

 Ranskalaista donitsia vai suomalaista sirkkaa?
 Miksi tuontiruoan laatuvaatimukset ovat paljon löysemmät kuin mitä kotimaiselta ruoantuotannolta vaaditaan?
 Ilmajoella syödään kotisohvalla ranskalaisia donitseja ja suomalaisia sirkkoja.
 Naudanlihantuottaja  Päivi Paulasaari , hyönteiskasvattaja  Panu Ollikkala  ja tukkumyyjä  Junnu Mäenpää  haluavat tietää, mitä ehdokkaat  Niina Kivinummi  (sd.) ja  Niclas Sjöskog  (r.) ajattelevat kotimaisesta ruoantuotannosta.

 Vammaiset liikkeelle ja töihin
 Miten vammaisille saataisiin tasavertaiset palvelut ja kohtelu työelämässä?
 Huittislainen näkövammainen  Petri Siitonen  on havainnut ongelmia muun muassa kuljetuksissa ja työllistymismahdollisuuksissa.
 Hänen sohvallaan kahvittelevat avopuoliso  Pille Sahku  ja taksiyrittäjä  Samu Kulmala  sekä ehdokkaista  Petri Huru  (ps.) ja  Jaana Karmala-Vanamo  (vas.).

 Viimeinen sammuttaa valot
 Kansa karkaa kaupunkeihin ja maaseutu on tulevaisuudessa pelkkä matkailureservaatti.
 Miten Suomi pidettäisiin asuttuna reunoihin asti – vai tarvitseeko pitääkään? Ovatko suomalaiset tasa-arvoisia asuinpaikastaan riippumatta?
 Rovaniemeläiset  Tero Luksua  ja  Eino Hantula  kutsuivat ystävänsä  Thomas Sunin  kanssa ehdokkaat  Riikka Karppisen  (vihr.) ja  Mikko Anttilan  (kok.) sohvalleen kertomaan näkemyksiään Suomen autioitumisesta.

 Katso lisää klippejä Vaalisohvista Yle Areenassa
 yle.fi/vaalisohva

Joko istahdit Vaalisohvan imuun? Tällaisia ehdokkaiden ja äänestäjien kohtaamisia koettiin olohuoneissa ympäri Suomen