Summary: Saamelaisten ja Suomen valtion välinen totuus- ja sovintoprosessi on ottanut seuraavan askeleensa. Jos torstaina julkaistu esitys hyväksytään, nimetään seuraavaksi komission jäsenet.

Esitys saamelaisten totuus- ja sovintokomission asettamiseksi Suomessa on julkaistu.
 Suomen valtio, Saamelaiskäräjät ja Kolttien kyläkokous aloittivat neuvottelut saamelaisten ja valtion välisestä totuus- ja sovintoprosessista helmikuussa. Siitä lähtien osapuolet ovat työskennelleet komission mandaattiesityksen parissa.
 Mandaatti on nyt julkaistu ja seuraava askel onkin, että Suomen hallitus, Saamelaiskäräjät ja Kolttien kyläkokous hyväksyvät sen. Hyväksymisen jälkeen voidaan aloittaa totuus- ja sovintokomission nimeämisprosessi.
 Yle on koonnut esityksen keskeisimmän sisällön tähän artikkeliin. Kokonaisuudessaan mandaattiesitys on luettavissa  Saamelaiskäräjien nettisivulla .
 Päätavoitteet: selvittää tapahtumia ja ehdottaa parannuksia
 Torstaina julkaistun esityksen mukaan saamelaisten ja valtion välisen totuus- ja sovintoprosessin päämääränä on tunnistaa ja arvioida syrjintää, jota saamelaiset ovat kokeneet sekä historiassa että kohtaavat yhä nykypäivän Suomessa.
 Tarkoitus on selvittää muun muassa Suomen valtion sulauttamispolitiikkaa ja muita saamelaisten oikeuksien loukkauksia sekä selvittää, miten nämä vaikuttavat saamelaisiin ja heidän yhteisöönsä tällä hetkellä. Komission tulee tehdä tämä tieto näkyväksi.
 Komission on pyrittävä ottamaan työssään huomioon saamelaisten oikeuksien toteutumiseen vaikuttavat keskeiset muutostekijät, kuten ilmastonmuutos.
 Komission työn tulee purkaa ja auttaa käsittelemään traumoja, joita saamelaiset niin kansana kuin yksilöinä kantavat ylisukupolvisesti. Tähän saamelaisten tulee saada saamenkieleen ja -kulttuurin pohjautuvaa psykososiaalista tukea.
 Ville-Riiko Fofonoff / Yle
 Komission työn tavoitteena on myös vahvistaa saamelaisuuden ja saamelaiskulttuurin tuntemusta valtaväestön keskuudessa ja siten luoda edellytyksiä väestösuhteiden myönteiselle kehitykselle. Komission tulee lisäksi ehdottaa, miten yhteyksiä voitaisiin parantaa sekä saamelaisten ja Suomen valtion välillä että saamelaisten keskuudessa.
 Tarkoituksena on, että totuus- ja sovintoprosessin tuloksena Suomen valtio kantaa vastuuta ja vahvistaa yhdessä Saamelaiskäräjien, Kolttien kyläkokouksen ja muiden saamelaistoimijoiden kanssa saamelaisten oikeuksien toteutumista Suomessa.
 Tarkoituksena on saavuttaa luottamukseen perustuva vuorovaikutus, joka tukee saamelaisten mahdollisuuksia ylläpitää ja kehittää omaa kieltään, kulttuuriaan ja perinteisiä elinkeinojaan, joiden ytimessä on yhteys maahan ja veteen.
 Ottaen huomioon, että saamelaiset ovat kansa neljässä maassa, ja että vastaavia totuus- ja sovintoprosesseja on käynnissä tai suunnitteilla myös Norjassa ja Ruotsissa, komission työssä on syytä huomioida myös pohjoismainen näkökulma ja rakentaa yhteyksiä muiden pohjoismaiden prosesseihin.
 Viisi komissaaria, pääsihteeri ja mahdollisesti muita työryhmiä
 Saamelaisille esitetään enemmistöä viisihenkisessä totuus- ja sovintokomissiossa. Viidestä komissaarista kaksi valitaan valtioneuvoston esityksestä, kaksi Saamelaiskäräjien esityksestä ja yksi Kolttien kyläkokouksen esityksestä.
 Komission nimittämisessä huomioidaan tasapuolisesti Suomen saamelaisten kolme kieliryhmää ja pyritään ottamaan huomioon myös sukupuolten välinen tasa-arvo.
 Totuus- ja sovintokomission jäsenten tulee nauttia laajaa luottamusta sekä saamelaisen että suomalaisen yhteiskunnan keskuudessa. Komission jäsenillä tulee olla erityisosaamista saamelaisten oloista, kielestä ja kulttuurista. Jäsenet ovat riippumattomia, eivätkä edusta sitä tahoa, joka on heidät komissioon joko esittänyt tai valinnut.
 Ville-Riiko Fofonoff / Yle
 Komissio voi suunnata toimintaansa ja järjestäytyä parhaaksi katsomallaan tavalla sekä perustaa esimerkiksi työryhmiä tai jaostoja täyttääkseen sille asetetut tavoitteet. Komissio valitsee itselleen myös pääsihteerin ja mahdolliset muut sihteeristön jäsenet.
 Eri viranomaisten toivotaan tekevän yhteistyötä komission kanssa ja auttamaan sitä tehtäviensä suorittamisessa komission niin pyytäessä. Komissio voi hankkia tietoa ja tehdä muuta yhteistyötä esimerkiksi yliopistojen kanssa.
 Komission asettaa valtioneuvosto tiiviissä yhteistyössä Saamelaiskäräjien ja Kolttien kyläkokouksen kanssa.
 Seurantaryhmä prosessin tueksi
 Totuus- ja sovintoprosessin tueksi esitetään parlamentaarista seurantaryhmää.
 Seurantaryhmässä olisi edustajansa niin Saamelaiskäräjiltä, Kolttien kyläkokoukselta, eduskuntapuolueilta kuin myös evankelisluterilaiselta kirkolta ja ortodoksiselta kirkolta.
 Seurantaryhmän puheenjohtajana toimisi valtioneuvoston kanslian valtiosihteeri.
 Raportin on määrä valmistua kolmessa vuodessa
 Totuus- ja sovintokomission tulee laatia työstään raportti, joka sisältää myös toimenpide-ehdotuksia. Raportti on määrä luovuttaa valtioneuvostolle, Saamelaiskäräjille ja Kolttien kyläkokoukselle 30.11.2022 mennessä.
 Mikäli komissio katsoo tarkoituksenmukaiseksi, se voi antaa työstään myös väliraportteja.
 Sovintoprosessin aineisto arkistoidaan Kansallisarkiston Saamelaisarkistoon. Määrärahan komission toiminnalle osoittaa valtioneuvoston kanslia.
 Saamelaiskäräjät ja Kolttien kyläkokous käsittelevät mandaattia joulukuussa
 Totuus- ja sovintokomission mandaattia koskevat neuvottelut käynnistettiin valtion, Saamelaiskäräjien ja Kolttien kyläkokouksen välillä helmikuussa 2019 Inarin kunnan Sevettijärvellä valtiosihteeri  Paula Lehtomäen , Saamelaiskäräjien puheenjohtaja  Tiina Sanila-Aikion  ja kolttien luottamusmies  Veikko Feodoroffin  johdolla. Neuvotteluissa laaditun mandaattiesityksen sisältö viimeisteltiin etäyhteyksin järjestetyissä kokouksissa viime huhtikuussa.
 Valtio, Saamelaiskäräjät ja Kolttien kyläkokous päivittivät mandaatin lokakuussa valtiosihteeri  Raimo Luoman  johdolla käydyssä neuvottelussa.
 Seuraavaksi totuus- ja sovintokomissiolle ehdotettu mandaatti on tarkoitus käsitellä Saamelaiskäräjien kokouksessa, Kolttien kyläkokouksessa ja hallituksen neuvottelussa. Mikäli näissä hyväksytään mandaatin sisältö, aloitetaan komission jäsenten nimeämisprosessi. Komission asettaa lopulta valtioneuvosto tiiviissä yhteistyössä Saamelaiskäräjien ja Kolttien kyläkokouksen kanssa.
 Kolttien kyläkokous käsittelee asiaa 12.12.2019 Nellimin, Keväjärven ja Näätämön kolttaneuvostojen yhteisessä kokouksessa. Saamelaiskäräjien kokous käsittelee asiaa 17.–18.12.2019.
 Totuuskomissioita on käytetty apuna ympäri maailman
 Erilaiset totuusprosessit ovat olleet apuna alkuperäiskansayhteisöille ympäri maailmaa.
 Esimerkiksi Kanadassa totuus- ja sovintokomitea perustettiin vuonna 2008 selvittämään, mitä 150 000 alkuperäiskansalasta joutuivat kokemaan asuntolakouluissa. Asuntolakouluja käytettiin Kanadassa alkuperäiskansalasten sulauttamiseen valtaväestöön samoin tavoin kuin Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa.
 Komissio keräsi ja dokumentoi historian tapahtumia perheiltä, yhteisöiltä ja henkilöiltä, joihin asuntolakoulut olivat vaikuttaneet. Totuus- ja sovintokomitean työn tuloksena yli 80 000 ihmistä sai korvauksia fyysisistä ja psyykkisistä kärsimyksistä ja 30 000 henkilöä seksuaalisista hyväksikäytöistä. Komissio teki lisäksi 94 parannusehdotusta alkuperäiskansan ja etenkin alkuperäiskansalasten tilanteeseen Kanadassa.
 Etelä-Afrikassa totuuskomissio oli oikeusistuimen kaltainen elin, jonka maan kansallisen yhtenäisyyden hallitus perusti vuonna 1995 selvittämään apartheidin aikaisia rikoksia. Totuuskomissiolla oli keskeinen asema Etelä-Afrikan muutoksessa demokraattiseksi valtioksi. Sitä pidetään onnistuneena yrityksenä selvittää maan traumaattista poliittista historiaa.
 Norjassa saamelaisten ja kveenien totuuskomissio on toiminut vuodesta 2017 lähtien. Komission tarkoituksena on ollut selvittää saamelaisten ja kveenien kipeitä muistoja ja traumaattisia kokemuksia norjalaistamisesta. Totuuskomission työ on edelleen käynnissä.
 Lue myös:
 "Suomessa on hyvin vakava, syvä tietovaje" – tuore tietokirja kertoo valtaväestölle saamelaisista saamelaisten ehdoilla
 Sisäministeri Ohisalo: “Suomen on kannettava historiallinen vastuunsa”
 Sovinnon ja totuuden jano voitti vilpittömyyden epäilykset – Saamelaisten ja valtion välinen totuus- ja sovintoprosessi aloitetaan

Saamelaisille esitetään enemmistöä historialliseen totuus- ja sovintokomissioon – lue pääkohdat torstaina julkaistusta esityksestä


Summary: Suomalainen identiteettini ei katoa, sanoo yli 20 vuotta sitten Espanjaan muuttanut Miia Paukkunen.

MIJAS, AURINKORANNIKKO  Sekarotuinen Max-koira haukkuu eteisessä, kun  Miia Paukkunen  saapuu Aurinkorannikolla Mijasin kylässä sijaitsevaan kotiinsa.
 Takana on työpäivä suomalaisille golfmatkoja järjestettävässä yrityksessä sekä paikallisen suomalaisen elokuvakerhon jouluelokuvanäytös, jossa Paukkunen on ollut lipunmyyjänä.
 Vielä edessä odottavat taitoluistelutreenit, joihin kaksilapsisen perheen nuorempi tytär lähtee mukaan.
 – Laita tavarat nopeasti kassiin, meillä on kiire, Paukkunen käskee tytärtään  Soniaa  samalla kun voitelee eväsleipiä keittiössä.
 Max-koirakin on lopettanut haukkumisen ja odottaa, että eväsleivistä putoaisi edes muutama muru parempiin suihin.
 Keittiön seinällä roikkuu suomalainen seinäkalenteri, johon on merkitty menoja sekä suomeksi että espanjaksi.
 Moni on tullut viettämään Aurinkorannikolle eläkepäiviään. Nykyään tulijoiden joukossa on yhä enemmän nuoria. Maija Salmi / Yle
 Paukkunen, 46, saapui Málagaan ensi kertaa noin 20 vuotta sitten.
 Parikymppisen opiskelijan oli tarkoitus tulla ainoastaan kesätöihin suomalaiseen ravintolaan, mutta toisin kävi.
 Työpaikalla Paukkunen tapasi aviomiehensä ja muutti opintojen päätyttyä kokonaan Espanjaan.
 Pari meni naimisiin, sai kaksi tytärtä ja kotipaikka on ollut jo yli 20 vuotta suomalaisten suosiman Fuengirolan kaupungin kyljessä sijaitseva Mijasin kylä.
 Koti-ikävää ei ole vuosien aikana ehtinyt syntyä, sillä ympärillä oli alusta asti myös suomalaisia.
 – Elän espanjalaista arkea suomalaisin maustein, Paukkunen luonnehtii.
 Kaapissa aina ruisleipää
 Suomalaisuus näkyy paitsi ystäväpiirissä, myös juhlapyhien vietossa ja siinä, että kaapissa on yleensä aina ruisleipää.
 Myös taitoluistelun harrastaminen onnistuu Espanjassa, sillä naapurikaupungista löytyy jäähalli, jossa Paukkunen toimii paikallisen taitoluisteluseuran ohjaajana nyt neljättä vuotta.
 Koko elämänsä Espanjassa asuneet tyttäretkin ovat innostuneet äitinsä nuoruuden harrastuksesta.
 Vaikka Espanjastakin tulee nimekkäitä luistelijoita, kovin yleinen harrastus se ei ole etenkään lämpimällä Aurinkorannikolla.
 Paukkusen oppilaista suurin osa on kuitenkin espanjalaisia.
 – Harrastuksen suosio on kasvussa täälläkin ja osittain meidän suomalaisten ansiosta, pian luisteluvalmentajan virallisen pätevyyden saava Paukkunen sanoo.
 Miia Paukkunen vetää luistelutreenejä Benalmádenan jäähallissa Aurinkorannikolla. Suurin osa oppilaista on espanjalaisia. Maija Salmi / Yle
 Max-koira alkaa jälleen haukkua, kun ovi kolahtaa ja isä  Samir  saapuu töistä. Pian haukkuminen vaihtuu iloiseksi hännän heilutukseksi.
 Yhtä nopeasti suomen kieli vaihtuu espanjaksi.
 Se on perheen yhteinen kieli, mutta tyttärilleen Paukkunen puhuu lähes pelkästään suomea.
 Molemmat ovat käyneet viime vuodet suomalaista koulua, mikä on parantanut kielitaitoa entisestään.
 –Myös mieheni on siinä sivussa joutunut oppimaan suomea, Paukkunen nauraa.
 Kielitaidon puute ei haittaa
 Pelkästään Aurinkorannikolla ainakin osan aikaa vuodesta asuvia suomalaisia on arviolta jopa 20 000–30 000.
 Paukkusen tapaan pysyvästi Aurinkorannikolla asuvia on joitakin tuhansia.
 – Tarkkaa lukumäärää on vaikea arvioida, sillä kaikki eivät muuta kirjojaan Espanjaan. Joka syksy suomalaisia tuntuu kuitenkin olevan enemmän, kertoo Fuengirolassa yrittäjänä työskentelevä  Antti Pekkarinen .
 Kyseessä on suurin suomalaisyhteisö ulkomailla, joka muistuttaa monelta osin suomalaista pikkukaupunkia. Pekkarinen tuntee suomalaisyhteisön hyvin, sillä kaikki hänen yrityksensä tuottavat palveluja pääasiallisesti heille.
 Antti Pekkarisen mukaan Aurinkorannikolle perustetaan nykyään kaikenlaisia suomalaisyrityksiä ja työpaikkoja on laidasta laitaan.  –Monella on edelleen mielikuva, että täällä on mahdollista tehdä vain puhelinmyyntiä. Se ei pidä paikkaansa. Maija Salmi / Yle
 Pekkarinen pyörittää muun muassa suomalaista lehteä ja ostoskeskusta, jonka alakerrassa toimii alueen ensimmäinen suomalainen sauna.
 15 vuotta sitten Fuengirolaan muuttaneelle Pekkariselle Espanja on koti, vaikka hän ei vieläkään puhu erityisen sujuvaa espanjaa.
 – Kyllä kielitaidon puute vähän hävettää, mutta pärjään siitä huolimatta täällä ihan hyvin, Pekkarinen sanoo.
 Niin pärjää moni muukin.
 Suomalaisyhteisö on alueella paisunut niin suureksi, että lähes kaikki palvelut on saatavilla suomen kielellä.
 Espanjan Aurinkorannikkolla talvehtivien eläkeläisten määrä kasvaa vuosittain ja nuoria tuo rannikolle lisääntyneet etätyömahdollisuudet ja työpaikat lukuisissa suomalaisyrityksissä.
 – Eläkeläiset ovat varmasti edelleen suurin ryhmä, mutta nuorten osuus kasvaa jatkuvasti, Pekkarinen sanoo.
 Aurinkorannikolla toimii muun muassa lukuisia suomalaisia kiinteistönvälitysyrityksiä. Elena Guillén
 “Espanjan kesä on liian kuuma”
 Voisi ajatella, että espanjalaiseen elämänmenoon tottuneelle suomalaiselle Aurinkorannikko olisi vihoviimeinen asuinpaikka.
 Miia Paukkuselle Aurinkorannikko on kuitenkin koti, josta hän ei ole koskaan tosissaan haaveillut muuttavansa pois.
 – En koe niin sanottua Suomi-kuplaa häiritsevänä. Täällä on hyvin kansainvälistä, Paukkunen muistuttaa.
 Vaikka Aurinkorannikolla voi elää palmujen katveessa hyvin suomalaista elämää, kaipuu kotimaahan iskee silti.
 – Kaipaan ystävien ja perheen lisäksi erityisesti omaa suomalaista saunaa ja kesää. Täällä on silloin aivan liian kuuma.
 Elämä Espanjassa on saanut arvostamaan myös suomalaista kulttuuria toisella tavalla.
 – Kouluikäisten lasten äitinä pitää mainita koulutus. Espanjalaista koulujärjestelmä on heikko Suomeen verrattuna.
 Itsenäisyyspäivänä Paukkusen ikkunalaudalla syttyvät siniset kynttilät.
 – Vaikka asuisin koko loppuelämäni täällä, suomalainen identiteettini ei katoa.
 Lue lisää:
 Liisa Hanén otti äkkilähdön ja vetää nyt joogaa suomalaisille Aurinkorannikolla, Hannu Hallamaan perhe pakeni sinne Neuvostoliittoa – Espanjan suomalaisyhteisö on muuttunut 50-luvulta lähtien
 Oululainen opettajaperhe karistaa kotimaan tomut jaloista ja painelee töihin Espanjaan – "Onhan se aika mahtavaa"

Taitoluistelua palmujen alla  –  Aurinkorannikolla eletään espanjalaista arkea suomalaisin maustein


Summary: Suomalaisnäyttelijä nähdään Isaac Asimovin Säätiö-kirjoihin perustuvassa tv-sarjassa.

Elokuva, kirjallisuus ja audiovisuaalinen media

Laura Birn  on saanut tärkeän roolin amerikkalaisessa tieteissarjassa. Yhdysvaltalaisen tieteiskirjailija  Isaac Asimovin   Säätiö -kirjoihin perustuvan  Foundation -sarjan showrunner on  David S. Goyer , joka tunnetaan muun muassa  Christopher Nolanin   Batman -elokuvien yhtenä käsikirjoittajana sekä odotetun  Sandman -tv-sarjan kehittäjänä.
 Amerikkalaiset viihdealan julkaisut  Deadline  ja  Variety  kertovat, että Birn on yksi tv-sarjan "series regular" -näyttelijöistä. Se tarkoittaa, että hänet nähdään todennäköisesti sarjan joka jaksossa.
 Birn esittää sarjassa linnunradan keisarin salaperäistä apuria Demerzeliä. Alkuperäisissä  Säätiö -kirjoissa mieheksi kuvattu Demerzel on merkittävä hahmo kirjojen tarinan kannalta.
 Foundation  kertoo Säätiöksi kutsutusta ryhmästä lainsuojattomia, jotka yrittävät pelastaa heidät maanpakoon ajaneen galaktisen imperiumin tuholta.
 Apple TV+ on tilannut Asimovin seitsenosaisesta tieteiseepoksesta kymmenen jakson mittaisen ensimmäisen kauden. Tv-sarjan julkaisuajankohdasta ei ole vielä tietoa.
 Yhdysvallloissa Birn on aiemmin nähty muun muassa Netflix-sarjassa  The Innocents  (2018) ja  Ross Clarken  elokuvassa  The Birdcatcher  (2019). Hänet on tänä vuonna nähty myös pääosassa  Anna Paavilaisen  lyhytelokuvassa  Kaksi ruumista rannalla , joka on voittanut palkintoja kansainvälisillä festivaaleilla.
 Applen uusi suoratoistopalvelu Apple TV+ tuli markkinoille marraskuun alussa. Varsinaisia hittisarjoja kanavalla ei ole vielä nähty.
 Birnin roolista kertoi ensimmäisenä Suomessa  Episodi .

Laura Birnille merkittävä rooli legendaarisiin scifi-kirjoihin perustuvassa tv-sarjassa


Summary: Merkittävintä hoivakotien turvallisuuden kehittämisessä on ollut automaattisten sammutuslaitteiden asentaminen.

Maaningalla sattuneesta tuhoisasta vanhusten palvelutalon tulipalosta on kulunut 20 vuotta. Vuonna 1999 lauantaina 4. joulukuuta iltayöstä syttyneessä palossa menehtyi viisi palvelutalo Viljamin asukasta. Palo sai alkunsa yhdestä talon asunnosta.
 Suomen Pelastusalan Keskusjärjestön mukaan tulipalo käynnisti merkittävän kehittämistyön, joka jatkuu edelleen. Merkittävin muutos on, että palvelutaloista sekä hoito- ja hoivalaitoksista yli puolet on suojattu automaattisella sammutuslaitteistolla.
 Maaningan tuhoisan palon aikoihin noin kolmen kuukauden aikana sattui myös 17 muuta paloa vastaavissa taloissa.
 Maaningan palon jälkeen pelastusalalla on muun muassa julkaistu opas hoitolaitosten paloturvallisuuden suunnitteluun.
 Erityisryhmien asuinturvallisuushankkeessa on näkökulmaksi otettu erehdykset ja unohdukset salliva asuinympäristö, jossa esimerkiksi liesiturvatekniikka ehkäisee tulipalon vaikka ruoka unohtuisi liedelle.
 Maanigan palosta alkanut tietojen kerääminen nosti esille poistumisturvallisuuden sekä palontorjuntatekniikan tärkeyden. Hoitolaitoksissa pelastustoiminta ei olisi monesti riittävän nopeaa ilman paloa tunnistavaa ja rajoittavaa tekniikkaa.
 Pelastusalan keskusjärjestö toteaa kuitenkin, että tekninen turvallisuus ei korvaa suunnitelmallisuutta, mutta tekniikalla voidaan saada lisää toiminta-aikaa ihmisten pelastamiseksi.

Maaningan vanhustentalon palosta 20 vuotta – viiden asukkaan kuolema herätti kehittämään hoitokotien turvallisuutta


Summary: Riistakeskuksesta arvioidaan, että viinanhuuruiset jahtikertomukset ovat kuitenkin mennyttä aikaa.

Pohjalaisen hirviporukan metsästyksenjohtaja puhalsi alkometriin  Ylistarossa marraskuun lopussa  kahden promillen lukemat.
 Törkeä rattijuopumus tai törkeä huumekäry tarkoittavat käytännössä aina aseluvan menettämistä ja aseiden päätymistä poliisin hoiviin.
 Kyse ei ole pikkujutusta, koska menetettyjä aseita ei saa koskaan enää omaan käyttöönsä, eikä uuden aseluvan saaminen ole itsestään selvää.
 Omistaja voi kuitenkin myydä aseensa haluamalleen henkilölle aseluvan peruuttamisen jälkeen. Myyntiaikaa on kolme kuukautta.
 Sen jälkeen aseet menevät valtion huutokauppaan, ja myymättä jääneet päätyvät veloituksetta valtiolle hävitettäväksi, kertoo ylikomisario  Pasi Vuorenmaa  Pohjanmaan poliisilaitokselta.
 Aseitten ja alkoholin kanssa nollatoleranssi
 Suomen Riistakeskuksella ei ole tilastotietoa, kuinka moni metsästystä harrastava on menettänyt aselupansa.
 Erikoissuunnittelija  Marko Paasimaan  mukaan se on kuitenkin harvinaista. Metsälle ei lähdetä juopottelemaan.
 – Vaikka metsästyksessä ei ole promillepykälää kuten liikenteessä, aseitten ja alkoholin kanssa on nollatoleranssi. Laki määrää, ettei metsästäminen saa aiheuttaa vaaraa muille ihmisille, Paasimaa sanoo.
 Hänen mukaansa viinanhuuruiset jahtikertomukset ovat mennyttä aikaa. Tarinat, joissa esimerkiksi hirviporukan muut jäsenet ovat salaa panneet aseet piiloon nuotiolla taskumattia kallistelleilta jahtikavereilta.
 – Ei ole tätä päivää, että passimiehet olisivat humalassa.
 Alkoholittomuus näkyy Paasimaan mukaan myös metsästyksen parantuneena turvallisuutena. Metsästäjävakuutus korvaa vuosittain muutamia ampumaonnettomuuksien vahinkoja. Kuolemaan johtaneet onnettomuudet ovat äärimmäisen harvinaisia.
 Ei ole tätä päivää, että passimiehet olisivat humalassa.  Marko Paasimaa
 Jokaisella metsästäjällä on vakuutus, joka korvaa ampumavahingot metsällä ja ampumaradalla. Yleensä kyseessä on toiseen metsästäjään tai omaisuuteen osunut hauli.
 Metsästys ei välttämättä täysin tyssää aseluvan peruuttamisen jälkeen. Laki mahdollistaa aseen käytön valvottuna.
 Esimerkiksi luvan ja aseen omistava kaveri voi antaa aseensa toiselle, kunhan itse on paikalla valvomassa käyttöä.
 – Alaikäiset lapset esimerkiksi metsästävät usein tällä systeemillä, kertoo ylikomisario Pasi Vuorenmaa.
 Myös holtittomuus vie aseluvat
 Pohjanmaan poliisi peruuttaa vuosittain 300–350 aselupaa. Määrä on pysynyt samoissa lukemissa jo pidemmän aikaa.
 Tyypillisimmät syyt ovat törkeiden ratti- ja huumekäryjen lisäksi henkeen tai terveyteen kohdistuvat rikokset eli pahoinpitelyt.
 Aselupa voi kuitenkin lähteä jopa liikennerikkomuksista, esimerkiksi liikenteen törkeästä vaarantamisesta, jos tapauksia on useita. Myös törkeää pienemmät rattipromillet vievät luvan, jos ratista käryää usein.
 Jatkuva piittaamattomuus laista osoittaa ihmisestä epärehellisyyden piirteen. Tällainen vaikuttaa, kun poliisi arvioi aseluvan poisottoa, kertoo Pasi Vuorenmaa.
 Uuden luvan saaminen riippuu rikoksesta. Ylikomisarion mukaan vakavan henkeen tai terveyteen kohdistuneen rikoksen tai törkeän huumausainerikoksen kohdalla uuteen lupaan tarvitaan jopa kymmenien vuosien nuhteeton tausta.
 Lievemmissä tapauksissa seurataan elämäntapojen muuttumista.
 – Jos olet ollut putkassa vuoden aikana 2–3 kertaa päihteiden väärinkäytöstä, mutta seuraavat 3–5 vuotta on mennyt nuhteettomasti, voidaan harkita uuden aseluvan myöntämistä.
 Aseita kuljetetaan väärin
 Nykymetsästäjän tyypillisin rike on huolimattomuus aseen kuljettamisessa.
 Myös Ylistaron tapauksessa poliisi kirjasi törkeän rattijuopumuksen lisäksi rikosilmoituksen ampuma-aselain rikkomisesta. Metsästyksenjohtaja kuljetti kivääriään autossa ilman suojusta.
 – Yleensä nämä ovat sakkojuttuja, mutta jos aseiden säilytys on oikein retuperällä, asiaan puututaan tiukemmin, sanoo Vuorenmaa.
 Poliisi ja rajavartiosto ratsaavat välillä metsästäjien autoja metsäteillä. Silloin puhallutetaan, tarkistetaan aseluvat ja katsotaan aseiden kuljetus.
 Laki määrää, että metsästysase tai -jousi täytyy olla lataamattomana suojatussa tilassa. Sellaiseksi kelpaa vetoketjullinen asepussi.
 – Asetta voi myös kuljettaa hatchback-tyyppisessä peräkontissa eli sellaisessa, mihin ei pääse käsiksi takapenkin kautta, Marko Paasimaa kertoo.
 Ase ja dementia huono yhdistelmä
 Aina aseluvan perumiseen ei tarvita rikosta, vaan kyse voi olla terveydellisistä syistä.
 Suomessa on paljon ikääntyneitä metsästäjiä, joilla on luvat kunnossa ja kaapissa aseita.
 Muistisairaus ja aseet eivät ole turvallinen yhdistelmä. Ylikomisario Pasi Vuorenmaa toivookin, että omaiset hoitaisivat aseasiat kuntoon ajoissa.
 – Omaiset saisivat olla aktiivisempia, kun huomaavat, että metsästys ei enää onnistu. Myös lääkärit kyselevät potilailtaan ase-asioista.

Metsästysporukan johtaja oli 2 promillen humalassa ja menetti aseensa – törkeä rattijuopumus vie aseet ja aseluvan


Summary: Suomen pelastustoimi nojaa sopimuspalokuntiin ja vapaaehtoisiin, mutta heistä alkaa olla jo pulaa.

Vapaaehtoisella pelastustoiminnalla on olennaisen tärkeä merkitys kansalaisten turvallisuudelle erityisesti haja-asutusalueilla. Pelastustoiminta nojaa vahvasti toimivaan vapaapalokuntaverkostoon, mutta vapaaehtoisten löytäminen on viime vuosina ollut yhä vaikeampaa.
 Kuka pelastaa, kun ei enää ole pelastajaa, kysyvät VPK-aktiivit.
 Sodankyläläisen  Vilho Varosen  kädenpuristus on jämäkkä. Vapaaehtoistyö vapaapalokunnan nuoriso-osastossa alkoi 13-vuotiaana, eli Varonen on ehtinyt toimia vapaapalokunnassa jo 51 vuotta.
 Auttamisen halu kumpusi henkilökohtaisesta kokemuksesta, kun ikävä tapaus järkytti nuorta sodankyläläistä poikaa.
 – Naapurissa paloi talo ja siinä meni parhaita kavereita matkassa. Siitä se kaikki lähti. Halusin auttaa muita, jos sattuu vastaavia tilanteita, Vilho Varonen muistelee vakavana.
 Vapaaehtoiset ovat pelastustoiminnan perustaa
 Vapaaehtoisten hupeneminen tiedostetaan myös valtakunnan tasolla, ongelma näkyy eri puolilla Suomea. Suurissa keskuksissa on ammattipalokuntia, mutta sielläkin vapaaehtoisten osuus on merkittävä.
 Ohjaus- ja kehittämisjohtaja  Taito Vainio  sisäministeriön pelastusosastolta pitää tilannetta tällä hetkellä kohtuullisena.
 – Kyllä siitä aiheutuu ongelmia. Kuinka harvaan asutuille seuduille kyetään jatkossa rekrytoimaan? Koko Suomen pelastustoiminta oikeastaan perustuu siihen, että meillä on päätoimisten lisäksi kattava sopimuspalokuntaverkosto, Vainio korostaa.
 Iso osa pelastajista on vapaaehtoisia Suomessa on 22 pelastuslaitosta ja yli 700 sopimuspalokuntaa. Hälytyskelpoisia vapaaehtoisia arvioidaan olevan noin 15 000 Lapin Pelastuslaitoksella on 1000 rekisteröityä pelastustyöntekijää, joista 850 on vapaaehtoisia. Lapissa on vakinainen pelastuslaitoksen henkilökunta ainoastaan Rovaniemellä, Kemissä ja Torniossa. Viime vuonna Pelastuslaitoksilla oli yli 113 000 tehtävää, joista Lapissa noin 5000. Pelastustehtäviä on eniten kesäisin – paitsi Lapissa, missä tehtäviä on eniten tammi- joulu- ja maaliskuussa.
 VPK:t ovat Suomessa sopimuspalokuntia, jotka sopivat yhteistyöstä pelastuslaitoksen ja kunnan kanssa. Kunnat puolestaan huolehtivat alueensa pelastustoimen rahoituksesta.
 Apu kelpaa, mutta tulijoita on vähän
 Hälytysluvut ovat olleet koko Suomessa nousussa. Viime vuonna ne nousivat edellisvuodesta lähes 10 prosenttia.
 Lapin Pelastuslaitoksen johdossa tilanteesta ollaan huolissaan, sillä pinta-alaltaan suuressa maakunnassa vapaaehtoisten määrät alkavat olla kriittisellä rajalla. Lisää ihmisiä halutaan mukaan, sanoo pelastusjohtaja  Martti Soudunsaari .
 – Ilman vapaaehtoisia emme tulisi toimeen, noin 60 prosenttia vuosittaisista kiireellisistä tehtävistä tapahtuu maakunnissa, harvaan asutuilla alueilla ja näistä tehtävistä huolehtivat vapaaehtoisista koostuvat sopimuspalokunnat.
 Pelastusjohtaja Martti Soudunsaaren mukaan vapaaehtoisia ilman ei Lapissa pärjättäisi. Sauli Antikainen / Yle
 Lapissa ongelmia vapaaehtoisten rekrytoinneissa on ollut muun muassa Savukoskella, Pelkosenniemellä ja Posiolla.
 Vilho Varosta huolettaa nykytilanne, sillä nuoria, hyväkuntoisia miehiä ja naisia ei tahdo saada mukaan tärkeään vapaaehtoistyöhön. Sodankylässä toimintaan on tullut mukaan kaksi nuoriso-osaston kautta, mutta siitäkin on vierähtänyt jo aikaa.
 Kokeneen vapaapalokuntalaisen mielestä tilanne on nyt hankala ja tulevaisuudessa ei näy valoa senkään enempää.
 – Tämä on loppumaisillaan juuri sen vuoksi, että vaatimukset ovat kovat ja ihmiset eivät enää ole sitoutuneet näihin pelastustehtäviin. Apua otetaan mielellään vastaan, mutta tulijoita on erittäin vähän, se on kyllä erittäin huolestuttavaa.
 Tuttu osoite riipaisee pelastaajaakin
 Pelastustyöntekijät saavat hälytyksen puhelimiinsa, jonka jälkeen kukin ilmoittaa, pääseekö mukaan. Sodankylässä menee hälytyksestä noin 10 minuuttia, kun yksikkö on jo matkalla kohteeseen, usein aikaa menee reilusti vähemmän.
 Pelastajaa riipaisee varsinkin silloin, kun näyttöön ilmaantuu osoite, jonka tuntee.
 – Muutama vuosi sitten paloi naapurissa isäntä ja emäntä, jotka olin tuntenut pienestä asti. Ne ovat vaikeita asioita oman elämän kannalta. Sitä toivoo, että kävisi hyvin ja jos ei käy, niin sitten sammutustyön jälkeen tulee vaikeat hetket, miettii yksikön johtaja Vilho Varonen.
 Pitkälle uralle on mahtunut monenlaisia tapauksia, useat ovat jääneet mieleen, vaikka asioita on käyty läpi kriisiryhmän kanssa.
 – Siinä on sekä hyvää ja huonoa. Yöunet meinasivat mennä, kun tuossa Kitisessä hukkui lapsi. Olin viikon siinä ammattisukeltajan narumiehenä.
 Maija Kaarninen, Vilho Varonen ja Sodankylän VPK:n päällikkö Jussi Pääkkölä motivoituvat vapaaehtoistyöstä. Sauli Antikainen / Yle
 Kuntotesteissä ei saa iän varjolla helpotusta
 Pelastustyöhön osallistuvilta, vapaaehtoisilta ja vakinaisilta vaaditaan rautaista kuntoa. 64-vuotias Vilho Varonen on tehnyt muutama viikko sitten kuntotestin, joka vaaditaan kaikilta pelastustehtäviin osallistuvilta henkilöiltä. Korkea ikä ei anna helpotusta, kaikkien täytyy läpäistä samat testit.
 – Harrastan liikuntaa viisi kertaa viikossa, jotta pysyn hyvässä kunnossa. Siihen kuuluu muun muassa hiihtoa ja punttisalia.
 Kun tehtävä iskee Sodankylän toiminta-alueella, Varonen on yksikön johtaja, mutta tilanteen mukaan hän luovuttaa tehtävän nuoremmalle, jos mahdollista.
 VPK:n päällikkö  Jussi Pääkkölä  hoitaa siviilityössään ambulanssikuljettajan ja ensihoitajan tehtäviä Rovaniemen alueella. Päällikön tehtävät ovat pääasiassa hallinnollisia, mutta kun hän on kotipaikkakunnallaan Sodankylässä, niin hän on samalla hälytysvuorossa.
 Mahdollisuus auttaa ja jopa pelastaa ihmishenkiä motivoi.
 – Tulin vapaaehtoistyöhön, kun kaverit aikoinaan pyysivät. Siitä löytyi myös nykyinen siviiliammatti ensihoitajan tehtävässä, kertoo Jussi Pääkkölä.
 Nuorempi sammutusmies  Maija Kaarninen  johtaa nuoriso-osastoa, jossa Vilho Varonenkin puoli vuosisataa sitten aloitti.
 – Meitä on täällä sammutusosastossa kolme naista ja minä vedän sitten myös nuoriso-osastoa, jossa on 10 jäsentä, toteaa Maija Kaarninen, joka on siviilityössään Kevitsan kaivoksen turvallisuusasiantuntija.
 Mikä saa – tai mikä saisi – sinut mukaan vapaaehtoistyöhön? Keskustele aiheesta klo 22 asti.
 Lue myös:
 Suomeen valmistui ensimmäinen sukupuolineutraali paloasema – alalla naiset joutuvat pukeutumaan jopa siivouskomeroissa
 Vapaaehtoiset meripelastajat laskevat pelastaneensa 46 ihmishenkeä viime vuonna – rahat lopussa, valtion tuki vain 200 000 euroa
 Vanhus olisi paleltunut puuliiteriin ilman myymäläauton Olli Hirvosta – syrjäseutujen turvallisuuteen tarvitaan jokainen silmäpari

Vilho Varonen, 64, on auttanut vapaapalokunnassa 51 vuotta – taustalla omakohtainen tragedia: "Naapurissa paloi talo ja siinä meni parhaita kavereita"


Summary: Pääministeri erotti ministerin, hallituskumppani erotti pääministerin. Mitä kotimaan politiikassa oikein on meneillään? Ykkösaamun vieraana on eduskunnan puhemies, entinen pitkäaikainen pääministeri ja keskustajohtaja Matti Vanhanen.

Mitä syitä Vanhanen näkee hallituskriisin taustalla? Mikä merkitys keskustan ja SDP:n kurjilla kannatusluvuilla oli tapahtumien vyöryyn? Voiko Rinne Vanhasen mielestä jatkaa ministerinä?
 Entä miten kauankantoiset seuraukset kriisillä on keskustan ja SDP:n väleihin?
 TV1:n Ykkösaamun vieraana lauantaina 7.12 klo 10.05 on eduskunnan puhemies  Matti Vanhanen .  Pirjo Auvinen  haastattelee.
 Vanhaselle voi lähettää kysymyksiä osoitteeseen tv1.ykkosaamu@yle.fi tai alla olevalla lomakkeella.

TV1:n Ykkösaamussa Matti Vanhanen: Mitä haluat kysyä?


Summary: "Muutoksia ei ole koettu vielä tähän mennessä kovin konkreettisesti."

Suomen vesihuollolla on hyvät edellytykset sopeutua ilmastonmuutokseen, arvioidaan Suomen ilmastopaneelin tuoreessa selvityksessä. Ennakointia kuitenkin selvityksen mukaan tarvitaan, sillä sään ääri-ilmiöt aiheuttavat vesisektorille haasteita.
 Ilmastopaneeli toteaa, että ilmaston muuttumista ei ole huomioitu kaikissa suomalaisissa vesilaitoksissa. Vain osalla laitoksista on varautumissuunnitelma ja joka kolmannessa laitoksessa ei ole lainkaan tarkasteltu sää- ja ilmastoriskejä.
 Muutokset säässä vaikuttavat esimerkiksi raakaveden laatuun ja vedentuotannon jatkuvuuteen. Suomessa muun muassa pintavesien odotetaan lämpenevän ja rankkasateiden lisääntyvän.
 Sähkökatkoihin varauduttu hyvin
 Paneelin raportin mukaan Suomen vesilaitostoimijat ovat hyvin tietoisia ilmastonmuutoksesta. Vaikka yleisellä tasolla ilmastonmuutosta pidetään uhkana Suomen vesiturvallisuudelle, ilmastopaneelin kyselyn mukaan harva toimija kuitenkaan kokee ilmastonmuutoksen uhkaavan oman laitoksen vesiturvallisuutta.
 Vesihuoltolaitokset kokevat pystyvänsä vastamaan nykyisin riittävästi säänvaihteluiden aiheuttamiin haasteisiin. Erityisesti sähkökatkoihin on varauduttu hyvin. Toisaalta puolet laitoksista ei ole varautunut esimerkiksi pitkittyneeseen kuivuuteen tai tulviin.
 Ilmastopaneelin jäsen ja vesihuoltohankkeen vetäjä, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) professori  Timo Lanki  arvelee tiedotteessa, että ilmastonmuutokseen sopeutuminen ei ole ollut näkyvästi esillä vesiturvallisuuden hallinnassa, koska muutoksia ei ole koettu vielä tähän mennessä kovin konkreettisesti.
 – Vesilaitokset pystyvät vastaamaan tämänhetkisiin uhkiin hyvin, joten laitokset eivät välttämättä koe ilmastonmuutosta uhkana omalle toiminnalleen. Vesihuollon pitäisi kuitenkin pystyä ennakoimaan tulevia uhkia niin isoilla kuin pienilläkin laitoksilla, Lanki sanoo.
 Sopeutuminen vaatii investointeja
 Suomessa oli vuosina 1998–2018 yhteensä 97 vesiepidemiaa, joista 75 liittyi raakavesien likaantumiseen. Epidemioiden kansantaloudellinen merkitys on kokonaisuudessaan pieni, mutta yksittäiselle kunnalle vaikutukset voivat olla merkittävät.
 Sopeutumiskeinoja ilmastonmuutoksesta johtuviin haasteisiin vesihuollossa ovat muun muassa veden laadun monitorointi, vedenkäsittelyn tehostaminen, desinfiointivalmiuden parantaminen, varavoiman saatavuuden lisääminen ja vedenottokaivojen uudelleen sijoittaminen.
 Sopeutuminen vaatii investointeja, minkä vuoksi sopeutuminen on haasteellisinta pienimmissä vesilaitoksissa.
 Äärimmäisten sääilmiöiden ennustettu yleistyminen ja esimerkiksi talviolosuhteiden muuttuminen uhkaavat lisätä vesiepidemioiden riskiä Suomessa. Ilmastopaneelin mukaan Suomen vesisektorilla on kuitenkin yleisesti ottaen hyvät edellytykset ilmastonmuutokseen sopeutumiseen.
 – Suomen vesilaitosten vesihuoltotekniikka on korkeatasoista, ja erityisesti suurilla ja keskikokoisilla vesilaitoksilla on hyvä tietämys vesiturvallisuuden takaamisesta, THL:ssä hankkeen päätutkijana toiminut erikoistutkija  Päivi Meriläinen  sanoo tiedotteessa.
 Hänen mukaansa yleinen vesihuollon tietotaso ilmastonmuutoksen riskeistä ei ole kovin korkealla.
 – Aiheesta ei ole puhuttu tarpeeksi, eikä lisäkoulutusta ole järjestetty. Sopeutumistoimia tarvitaan kaikkialla Suomessa, Meriläinen sanoo.

Suomen vesihuollolla hyvät edellytykset sopeutua ilmastonmuutokseen – ennakointi silti tarpeen


Summary: Poliisi muistuttaa, että se voi keskeyttää mielenosoituksen, jos siinä toimitaan olennaisesti lainvastaisesti.

Helsingissä järjestetään itsenäisyyspäivänä useita mielenosoituksia.
 Tähän mennessä poliisi on saanut ilmoituksia lähinnä jo vakiintuneista kokoontumisista. Poliisitoimintaa Helsingissä itsenäisyyspäivänä johtavan ylikomisario  Seppo Kujalan  mukaan pienempiä mielenilmauksia on ilmoitettu aiempia vuosia vähemmän.
 Poliisi odottaa mielenilmausten sujuvan rauhallisesti, vaikka aiempina vuosina on ollut jännitteisiä kokoontumisia.
 – Mutta kyllä me joudumme varautumaan, että asioissa voi tulla mutkia matkaan, ja silloin meidän pitää olla paikalla pitämässä yllä yleistä järjestystä ja turvallisuutta, Kujala summaa.
 Kokosimme tähän juttuun tiedot poliisille tähän mennessä ilmoitetuista mielenilmauksista.
 Kello 15–17.30
 Mielenilmaus itsenäisyyspäivän juhlan kunniaksi  kokoontuu Taka-Töölössä Kansallismuseon liepeillä. Sieltä kulkue lähtee siirtymään kohti Mäntymäen kenttää noin kello 16.
 Poliisi on ennakkoon arvioinut tapahtumaa äärioikeistohenkiseksi.
 Kello 16–19
 Neljättä kertaa järjestettävä  Helsinki ilman natseja  -mielenilmaus marssii Narinkkatorilta kohti Taivallahden aukiota eli Hesperiankatujen välissä sijaitsevaan puistoon. Kulkue lähtee liikkeelle noin kello 17.30.
 Helsinki ilman natseja -mielenosoitus on nimensä mukaisesti äärioikeistoa vastustava mielenosoitus. Järjestäjien mukaan se on kerännyt aiempina vuosina noin 2 000–3 000 osallistujaa. Järjestäjät kertovat haluavansa mielenosoituksella tuomita äärioikeistolaisen 612-soihtumarssin.
 Kello 17–18
 Perinteinen  Opiskelijoiden itsenäisyyspäivän juhlakulkue  lähtee Hietaniemestä, etenee Presidentinlinnalle ja sieltä Senaatintorille.
 Kello 18–20.30
 Kuudennen kerran järjestettävä  612-soihtukulkue  kulkee Töölöntorilta Runeberginkatua Hietaniemen hautausmaalle. Kulkue lähtee liikkeelle noin kello 19.
 612-soihtukulkue on aiempina vuosina profiloitunut äärioikeistolaiseksi  kootessaan yhteen  jyrkän kansallismielisiä ja maahanmuuttovastaisia osallistujia. Esimerkiksi Turun hovioikeuden kieltämän kansallissosialistisen Pohjoismaisen Vastarintaliikkeen jäseniä on marssinut viime vuosina kulkueessa.
 Kello 21–23.30
 Illalla Pikkuparlamentin puistossa järjestetään  itsenäisyyspäivän muistotilaisuus .
 Uusia mielenilmauksia voi vielä tulla
 Kokoontumisen voi ilmoittaa poliisille 24 tuntia ennen varsinaista tapahtumaa. Niinpä torstain aikana voi siis tulla vielä lisää ilmoituksia mielenilmauksista ja kokoontumisista.
 – Tietysti joskus on sellaisiakin kokoontumisia, joita ei ilmoiteta, että näiden kaikkien kanssa me toki varaudumme elämään, Kujala sanoo.
 Esimerkiksi äärioikeistolainen Soldiers of Odin kertoo verkkosivuillaan järjestävänsä itsenäisyyspäivänä Turvallinen Suomi takaisin -mielenosoituksen.
 Helsingin poliisi  muistuttaa tiedotteessaan , että se voi puuttua mielenosoituksiin, jos ne vaarantavat yleistä järjestystä ja turvallisuutta tai estävät liikennettä. Poliisi voi myös keskeyttää mielenosoituksen, jos siinä toimitaan olennaisesti lainvastaisesti.
 Eilen keskiviikkona Helsingin poliisilaitos  kertoi kieltävänsä  Kohti vapautta -uusnatsiliikkeen kulkueen itsenäisyyspäivänä. Kohti vapautta -liikettä pidetään laittoman ja niin ikään uusnatsistisen Pohjoismaisen vastarintaliikkeen jatkajana.

Helsingissä järjestetään jälleen useita mielenilmauksia itsenäisyyspäivänä – Katso kartalta, missä ja milloin kulkueet etenevät


Summary: Valtakunnansovittelijan mukaan neuvotteluissa ei ole edellytyksiä jättää sovintoehdotusta.

Metsäteollisuuden ja Teollisuusliiton välisissä työehtoneuvotteluissa ei ole edellytyksiä sovintoehdotukselle, kerrotaan valtakunnansovittelijan toimistolta.
 Osapuolilla on ollut eripuraa muun muassa kikystä eli työnajanpidennyksestä sekä palkoista.
 Käytännössä neuvottelujen kariutuminen tarkoittaa, että alan lakot ja työsulut toteutuvat maanantaista 9. joulukuuta alkaen.
 Työntekijöiden Teollisuusliitto aloittaa 9. joulukuuta kolme päivää kestävän lakon. Siihen osallistuu noin 35 000 työntekijää yhteensä 180 yrityksessä.
 Työnantajia edustava Metsäteollisuus ry ilmoitti vastatoimena aloittavansa kuusi päivää kestävän mekaanisen metsätalouden työntekijöiden työsulun. Sulku alkaa 12. joulukuuta ja loppuu 18. joulukuuta. Tuona aikana työntekijöitä ei päästetä töihin sahoille ja vaneritehtaille. Samalla keskeytyy työntekijöiden palkanmaksu.
 Sulku koskee yhteensä 32:ta sahaa sekä vaneri-, viilu- ja liimapuutehdasta Metsä Groupin, Pölkyn, Stora Enson, UPM:n ja Versowoodin tuotantolaitoksissa.
 Lue lisää:
 Metsäteollisuus vastaa työntekijöiden joulukuun lakkoon: kuuden päivän työsulku – "Kilpailemme Baltian maiden, Puolan ja Venäjän kanssa"

Metsäteollisuus lakkoon 9. joulukuuta – myös työsulku toteutuu


Summary: Tavoitteena on sopeuttaa toimintaa vallitsevaan markkinatilanteseen.

Turkulainen lihayhtiö HKScan uudistaa organisaatiotaan ja tehostaa toimintaansa supistamalla henkilöstöään. Yt-neuvottelujen seurauksena kahdeksan henkilön työsuhde päättyy.
 Lisäksi Paimion ja Outokummun teurastamoissa otetaan käyttöön määräaikaiset lomautukset. Ajankohdat selviävät ensi vuoden aikana. Tavoitteena on sopeuttaa toimintaa vallitsevaan markkintilanteeseen.
 Yt-neuvottelujen alkaessa henkilökunnan supistamistarpeeksi arvioitiin 25 työpaikkaa. Tarkastelussa oli erityisesti Rauman siipikarjayksikön tilanne. HKScanin mukaan suurin osa henkilöstövaikutuksista pyritään hoitamaan työtehtävien uudelleenjärjestelyillä.
 HKScan siirtyy myös toimintamallissaan maakohtaiseen tulosyksikköorganisaatioon, jossa Suomi, Ruotsi, Baltia ja Tanska muodostavat raportoitavat tulosyksiköt. Yhtiön mukaan kyse on toimihenkilöiden raportointisuhteiden muutoksista, joilla ei ole olennaista vaikutusta konsernin henkilöstön määrään tai työehtoihin.
 Lue lisää:
 HKScan tehostaa toimintojaan – henkilöstövähennykset kohdistuvat Rauman siipikarjayksikköön

HKScan irtisanoo kahdeksan henkilöä – Paimion teurastamolle lomautuksia


Summary: Suomen kukkakauppiasliiton mukaan opuntiakaktus puolustautuu irrottamalla piikkinsä hyvin herkästi.

Sari Sillanmäki-Kuokkanen  päätti viime lauantaina siirtää kaktuksen kirjahyllyn päältä keittiön pöydälle. Hän ajatteli, että lahjaksi saadun kaktuksen kauneus pääsisi keittiössä oikeuksiinsa ja se saisi paremmin valoa.
 – Silmiini alkoi sattua tosi paljon, kun nostin ruukun alas. Laskin kaktuksen silmät kiinni maahan ja soitin miehelleni, että tule auttamaan, kertoo Sillanmäki-Kuokkanen.
 He yrittivät ensin helpottaa kipua silmätipoilla ja vettä suihkuttamalla. Niistä ei ollut apua. Pariskunta lähti ajamaan kotoaan Järvenpäästä päivystykseen Hyvinkäälle.
 – Huusin koko matkan apua. Silmissä oli mieletön tuska.
 Perheen tytär oli saanut kuvan opuntiakaktuksen syksyllä lahjaksi. Sari Sillanmäki-Kuokkanen
 Päivystävän lääkärin ja hoitajan tutkimuksissa vasemmasta silmästä löytyi 0,2-1,5 millimetrin pituisia, pientä karvaa muistuttavia piikkejä. Muutama niistä saatiin pois, mutta päivystyksessä ei ollut instrumentteja hankalimpien piikkien poistamiseksi.
 Matka jatkui silmäklinikalle. Siellä Sillanmäki-Kuokkasen silmästä nypittiin noin 30 piikkiä. Niitä oli mennyt myös silmäluomen alle.
 Silloin Sillanmäki-Kuokkanen muisti, että kaktus oli jäänyt kotona keittiön tiskipöydälle. Perheeseen kuuluu kolme teini-ikäistä lasta ja kolme koiraa.
 – Laitoimme silmäklinikalta viestiä kotiin, että älkää menkö kaktuksen lähelle ja tehkö ruokaa sen lähellä.
 Kynttilänvalo oli liikaa
 Silmäluomen alta piikkejä ei saatu pois silmäklinikallakaan, koska luomi oli niin turvoksissa. Sillanmäki-Kuokkanen sai mukaansa antibioottitipat ja kehotuksen tulla seuraavana päivänä uudestaan.
 Reissuja silmäklinikalle tuli kaikkiaan kolme.
 – Yksi piikki oli katkennut sarveiskalvoon, ja se piti raaputtaa irti neulalla. Kun toisen silmän kipu alkoi helpottaa, toisessa alkoi tuntua kipua. Sieltäkin löytyi piikki.
 Silmistä poistettiin kaikkiaan 40 piikkiä, ja sen jälkeen Sillanmäki-Kuokkanen vietti yhden päivän pimeässä aurinkolasien suojissa. Silmät olivat niin valonarat, etteivät ne kestäneet edes kynttilänvaloa.
 – Ihmettelen, miten piikit pääsivät silmiini. Lääkärit varmaan luulivat, että olen työntänyt naamani kaktukseen. Ruukku ei kuitenkaan ollut lähelläkään kasvojani vaan koko ajan käsivarren mitan päässä.
 Kirjahyllyn korkeuskin oli vain 1,60 metriä.
 Kaktusruukku oli kuvan hyllyn päällä. Hyllyn korkeus on 1,60 metriä. Sari Sillanmäki-Kuokkanen
 Sillanmäki-Kuokkasen mies ryhtyi selvittämään asiaa ja löysi  tieteellisen artikkelin , jossa kerrottiin saman kaktuslajin aiheuttamista silmävammoista Välimeren maissa. Artikkelissa kerrottiin, että Jordaniassa kaktuksen hedelmien poimijat olivat saaneet piikkejä silmiinsä tuulisella säällä.
 – Ehkä ruukun nostoliike aiheutti sen, että piikit pöllähtivät sieltä. Sain niitä sormiinikin, mutta ne lähtivät pois itsekseen.
 Floristi  Sari Kotola  Ruonalan Kukasta Kotkasta sanoo, että opuntian piikit ovat hyvin hankalia poistettavia jo tarttuessaan ihoon. Kaktuksen nystyröissä on piikkiryppäät, joiden piikit ovat todella pieniä ja lyhyitä.
 – Käteen jääviä piikkejä ei edes näe, mutta ne tuntee. Iho alkaa punoittaa, ja punoitus häviää ajan kanssa. Pienillä pinseteillä niitä voi yrittää nyppiä pois, kertoo Kotola.
 Hänellä on kokemusta kaktuksenpiikeistä ihossaan, mutta silmiinsä hän ei ole niitä saanut. Ruusunpiikin kylläkin.
 – Se tuli juhannusruususta. Piikki piti käydä poistattamassa lääkärissä. Toipuminen kesti kaksi viikkoa.
 Pienikin kosketus riittää
 Kaktusten suosio on ollut viime vuosina kasvussa. Suuriin kaupunkeihin on ilmestynyt muutaman vuoden sisällä jopa kaktuksiin erikoistuneita kukkakauppoja.
 Opuntiakaktuksia myydään kukkakaupoissa ympäri maata, mutta kaikkein yleisin kaktuslaji se ei ole. Sillamäki-Kuokkaselle silmävamman aiheuttanut kaktus on nimeltään jänönopuntia.
 Suomen kukkakauppiasliitosta kerrotaan, että koristeopuntia irrottaa piikkejään erittäin herkästi. Liiton mukaan voidaan sanoa, että kaktus "ampuu" piikkejä puolustautuakseen.
 – Se on ihan mahdoton. Pelkkä ilmavirta ei piikkejä irrota, mutta siihen riittää pienikin kosketus. Kaktus puolustautuu sillä tavalla. Siksi se ehkä kiehtookin ihmisiä, arvelee kukkakauppiasliiton puheenjohtaja  Taina Hinskala .
 Kaktusten aiheuttamat piikkivammat ihossa ovat Hinskalan mukaan melko yleisiä. Vakavista silmävammoista hän ei ole kuullut, mutta piikkejä voi olla hyvin vaikeaa saada irti ihostakin.
 – Osassa lajikkeita on väkäsiä, jotka jäävät ihoon ikävästi kiinni. Jos kaatuu kaktuksen päälle tai kaktus kaatuu päälle, ihoon voi jäädä monenkokoisia piikkejä hankaliin paikkoihin.
 Opuntiakaktuksen piikkien on todettu aiheuttaneen silmävammoja myös Välimeren maissa, joissa niitä kasvaa luonnossa.
 Hinskalan mukaan piikikkäät kasvit aiheuttavat haavereita myös alan yrittäjille. Yleensä niistä syntyy nirhaumia tai pieniä vammoja. Jos piikki jää ihon sisään, se voi aiheuttaa myös tulehdusreaktion.
 – Kun putsataan ja rapsutellaan kukkaa, piikkejä lentää. Se pitää ottaa vakavasti, koska kukat eivät ole kulkeneet steriileissä paikoissa vaan erilaisissa astioissa ja monien käsien kautta.
 "En sijoittaisi sohvapöydälle"
 Hinskala kehottaa sijoittamaan kaktukset kotona paikkoihin, joihin lapset ja lemmikit eivät helposti pääse. Opuntian hän laittaisi leveälle ikkunalaudalle lähelle ikkunaa tai jonkin hyllyn päälle.
 – Hyvä paikka on sellainen, jossa ei ole ohikulkevaa liikennettä. En sijoittaisi sitä ainakaan sohvapöydälle enkä lastenhuoneeseen.
 Silmävamman saanut Sari Sillanmäki-Kuokkanen heitti opuntiakaktuksensa roskikseen.
 – Pidän sitä vaarallisena. Meille sellaista ei enää tule.
 Jutussa on käytetty lähteenä myös Sari Sillanmäki-Kuokkasen potilaskertomuksia, joissa kerrotaan kaktuspiikkien aiheuttaman silmävamman hoidosta.

Kaktus ampui 40 piikkiä naisen silmiin: "Huusin apua koko matkan päivystykseen"


Summary: Ammattiliitot tavoittelevat nuoria jäseniä jo koulunpenkiltä, mutta moni jättää silti liittymättä. Kerro meille kokemuksesi jutun lopussa.

Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK

Vaasalainen  Riika Mäki-Valtari  työskentelee sairaanhoitoalalla. Hän aloitti opinnot vuonna 2011 ja liittyi Terveys- ja sosiaalialan ammattijärjestö Tehyn jäseneksi jo opiskeluaikana. Mäki-Valtari piti liittoon liittymistä itsestäänselvyytenä.
 – Meillä kävi koulussa eri liitoista esittelijöitä ja he kannustivat liittymään. Valitsin ehdokkaista Tehyn.
 Liittoon kuuluminen on tuonut Mäki-Valtarille turvaa. 27-vuotias Mäki-Valtari on ollut esimerkiksi yhteydessä luottamusmieheen sopimusasioissa.
 – Jos tulee tilanteita, joissa pitää selvittää palkka-asioita ja muita, saa apua.
 Moni moittii ammattiliittojen jäsenmaksuja kalliiksi. Mäki-Valtarilla se peritään suoraan palkasta.
 – Muistaakseni se on 1,1 prosenttia. Koen, että se on ihan sopiva, kun miettii, mitä apuja on saatavilla.
 Riika Mäki-Valtari kokee liiton jäsenyydestä olleen hyötyä.  Merja Siirilä / Yle
 Pientä kasvua näkyvissä
 Ylen  vuonna 2016  teettämän selvityksen mukaan joka toinen alle 25-vuotias kuuluu ammattiliittoon. Joissakin liitoissa on kuitenkin onnistuttu kääntämään nuorten jäsenten määrä nousuun. Esimerkiksi Tehyn jäsenistä 20 prosenttia on alle 30-vuotiaita.
 Julkisten ja hyvinvointialojen liitto JHL:n jäsenistä alle 30-vuotiaita on vähän alle 10 prosenttia. Nuorten jäsenten määrä väheni muutaman viimeisen vuoden aikana, mutta nyt uusien nuorten opiskelijajäsenten kohdalla on nähtävissä nousua.
 Myös Opetusalan Ammattijärjestö OAJ kertoo, että nuorten jäsenmäärät ovat kasvussa.
 – Meillä kehitys on nuorten osalta ollut itse asiassa positiivista kun vertaamme viiden vuoden takaiseen tilanteeseen. Alle 30-vuotiaissa kasvu on ollut yli 1,5 prosenttiyksikköä, kertoo OAJ:n järjestöpäällikkö  Jenni Arnkil .
 Suomen lähi- ja perushoitajaliitto SuPerin mukaan ammattiyhdistystoiminta kiinnostaa nuoria, kunhan he saavat siitä riittävästi tietoa. Nuorten mukaan saamista vaikeuttaa, etteivät he tiedä, mikä ammattiyhdistysliikkeen tarkoitus on ja miksi siihen kannattaisi liittyä.
 Riika Mäki-Valtari toivoisi, että liitot markkinoisivat toimintaansa enemmän.
 – Ehkä se on osittain tietämättömyys, että ei tiedetä liittoon kuulumisen etuja. Mitä suurempi liiton jäsenmäärä on, sen vahvempi se on.
 Nuorten kiinnostus ammattiliittoja kohtaan on hienoisessa kasvussa.  Yle
 Kuulutko sinä liittoon?
 Ammattiliitot ovat olleet syksyn ja talven aikana mediassa esillä  työtaisteluiden  aikaan. Marraskuussa Posti ja logistiikka-alan unioni PAU taisteli postin työntekijöiden etujen puolesta.
 Tällä hetkellä Teollisuusliitto, toimihenkilöiden ammattiliitto Pro ja ylempien toimihenkilöiden YTN uhkaavat  laajoilla lakoilla  joulukuun 9. päivä. Niissä olisi mukana 60 000 työntekijää ja toimihenkilöä.
 Millaisia kokemuksia sinulla on ammattiliitoista tai siitä, ettei kuulu ammattiliittoon? Miksi nuoren kannattaa tai ei kannata kuulua liittoon?
 Kerro meille kokemuksistasi alla olevalla lomakkeella, niin teemme aiheesta juttua. Kokemuksia ammattiliitoista voi lähettää myös sähköpostitse osoitteeseen merja.siiirila(a)yle.fi

Riika Mäki-Valtari päätti liittyä liittoon jo opiskeluaikana – kerro kokemuksesi, kannattaako nuoren kuulua liittoon?


Summary: Tuotantolaitoksen alasajo kestää useamman päivän, joten lakkoon varautuminen on aloitettava hyvissä ajoin.

Naantalin Nesteen jalostamo ajetaan alas loppuviikon aikana, kertoo yhtiön pääluottamusmies  Kimmo Aho   Yle Åbolandille.
 Jalostamo on määrä sulkea maanantaina kokonaan, kun teollisuusliiton lakko alkaa. Lakon aikana jalostamoa ajetaan pienellä teholla ja vain kriittiset turvallisuusjärjestelmät pidetään käynnissä.
 Teollisuusliiton lakko koskee koko Suomessa jopa 100 000 työntekijää.
 Teollisuuden laaja lakko voi toteutuessaan vaikuttaa bensiinin ja lääkkeiden saatavuuteen Suomessa.
 Usean työntekijäliiton antama lakkovaroitus  uhkaa sulkea viennille tärkeitä teollisuuden tuotantolaitoksia. Kolmen päivän työnseisaus alkaisi reilun viikon päästä, maanantaina 9. joulukuuta, ellei sovintoa löydy ennen sitä.
 Lue lisää:
 Loppuvatko bensa ja lääkkeet? Teollisuutta uhkaa lakkosuma, joka sulkisi kokonaisia tuotantolaitoksia ja lamauttaisi viennin

Nesteen jalostamo Naantalissa ajetaan alas loppuviikon aikana – teollisuusliiton lakko alkaa maanantaina


Summary: Itsenäisyyspäivän vastaanotto täyttää huomenna sata vuotta. Tämä on juttu puvuista, jotka puhuvat – ja joista puhutaan.

Radiotoimittaja ei taida olla nyt elementissään.
 Juhla-asujen kommentointi tuntuu selvästi kiusalliselta, onhan kyse maan arvokkaimmasta tilaisuudesta.
 "Minun on pyydettävä anteeksi niiltä kuuntelijoilta, jotka ehkä odottavat jonkinlaista naisten pukujen kuvausta. Siihen minä todellakaan en pysty."
 Sen reportteri kuitenkin toteaa, että muodissa näyttää olevan puku, joka jättää olkapäät paljaiksi – tai ainakin toisen.
 Eletään itsenäisyyspäivää 1949.  Linnan juhlista raportoidaan ensimmäistä kertaa myös radiossa.
 Presidentti Juho Kusti Paasikiven aikana kättelyperinne ja tanssi vakiintuivat osaksi Linnan juhlia. Presidentti itse ei tanssinut, mutta perinteeksi muodostui, että diplomaattikunnan vanhin johdatti rouva Alli Paasikiven parketille. Ilta-Sanomien mukaan Alli Paasikivi tanssi vuonna 1953 käsivarret paljastavassa mekossa ja hermostui nähtyään tilanteesta otetun kuvan. Hänen vaatimuksestaan kuvaa käsiteltiin niin, että käsivarsi saatiin näyttämään kapeammalta. Reino Loppinen / Lehtikuva
 Miesten pukeutumista toimittaja kuvailee naisiakin ylimalkaisemmin, käytännössä vain etiketin näkökulmasta.
 Frakkien seassa kun vilahtaa silloin tällöin muutama smokki tai  "ainoastaan tavallinen miesten tumma puku" .
 "Kutsukortin ilmoittamaa juhlapukua ei niin ollen ole otettu liian kirjaimellisesti, vaan jokainen vieras on lähtenyt Linnaan omissa vaatteissaan, kuten tavataan sanoa."
 Paheksuako tätä vai ei, se jää kuulijan arvioitavaksi.
 Puvut, jotka puhuvat
 Tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotto täyttää huomenna perjantaina sata vuotta.
 Suomen ensimmäinen naispresidentti Tarja Halonen pukeutui useita kertoja kierrätyspukuun juhlia emännöidessään. Vuonna 2001 Halonen pukeutui Euran emännän muinaispukuun, joka keräsi julkisuudessa positiivista huomiota. Kansallis- tai kansanpukujen arvostelua pidetään kuitenkin asiattomana. Vuokko Nurmesniemen suunnittelema ruskea puku sai kritiikkiä hihoistaan. Myös presidentin asujen arvostelemista on pidetty tahdittomana. Yle
 Perinne alkoi iltapäivätilaisuutena vuonna 1919. Ilta-aikaan järjestettäväksi se siirtyi kolme vuotta myöhemmin, joulukuussa 1922. Tuolloin saivat alkunsa myös  Linnan juhlat , sellaisina kuin tunnemme ne tänä päivänä.
 Vieraita oli toistatuhatta ja ohjelmassa muun muassa soittoa, laulua ja tanssia, niin kuin nytkin.
 Vuosikymmenten aikana Linnan juhlista on kasvanut  miljoonayleisön turvin  yksi Suomen katsotuimmista televisio-ohjelmista – ja maan arvostetuin iltapukujuhla.
 Keskustan entistä kansanedustajaa, ministeriä ja vuoden 1991 Miss Suomea Tanja Karpelaa tituleerattiin Linnan kuningattareksi pitkin 2000-lukua. Ylen jutun mukaan "vuodesta 1999 vuoteen 2010 kiinnosti yksi Linnan juhlien vieraista ihmisiä enemmän kuin moni muu. Hän oli Tanja Karpela". Karpelan ikonisimpia asuja oli valkoinen hämähäkkiorkidealla koristeltu puku vuodelta 2002. Yle
 Kuten  Elävästä arkistosta löytyvä  ensimmäinen radiolähetys osoittaa, Presidentinlinnassa kulloinkin nähty muoti on kiinnostanut liki alusta asti.
 Yle tarkasteli nyt, miten Linnan juhlien muoti on sadassa vuodessa muuttunut.
 Asiantuntijoiden lisäksi ääneen pääsevät myös itse pukeutujat – vaate on aina viesti jostain, ja sillä voi kertoa esimerkiksi arvoistaan, yhteiskunnasta, taustastaan tai persoonastaan.
 Siihen suuntaan Linnan juhlat ovat nimittäin yhä vahvemmin menossa. Pukuihin, jotka puhuvat.
 Malli ja muotoilija Marjatta Sarpaneva, omaa sukua Svennevig, oli Linnan kuvatuimpia ja ylistetyimpiä pukeutujia 1970-luvulta 1990-luvulle. Vuoden 1977 vastaanotolla hän ihastutti veistoksellisessa punaisessa puvussa puolisonsa Timo Sarpanevan rinnalla. Lehtitietojen mukaan Sarpaneva teki juhla-asunsa itse. Hän kommentoi juhlapukeutumista viime vuonna Kotiliedessä näin: "Opin, että juhlavaatteisiin ei kannata satsata, ne saavat hajota muutaman tunnin kuluttua, koska niitä ei pidetä toista kertaa. Kannattaa sen sijaan panostaa kunnon takkeihin." Ari Ojala / Lehtikuva
 Melkein kuin Pariisissa
 – Tämä on melkein kuin olisi Pariisin muotinäytöksessä.
 Näin kommentoi Linnassa näkemäänsä pukuloistoa muotitoimittaja  Kaika Pohtokari  Ylen itsenäisyyspäivän lähetyksessä vuonna 1982.
 Pitkän linjan muotitoimittaja  Jaakko Selin  on samaa mieltä. Nykyään Linnan juhlat tosiaan nähdään jatkuvana muotinäytöksenä.
 Juhlien televisiointi alkoi vuonna 1957, eikä Selinin mukaan tätä ennen ollut niin tärkeää, miltä suuren yleisön silmissä näytti.
 – Ei silloin ajateltu niin paljon sitä, miten tämä vaikuttaa imagooni. Että miltä näytän ja näytänkö liian rikkaalta.
 Selin on kommentoinut Linnan juhlien muotia useissa Ylen lähetyksissä ja sanoo käyneensä sitä varten läpi "kaiken videoaineiston, mitä Linnan juhlista on säilynyt".
 Yhteenveto on yllättävä: mitä lähemmäs tätä päivää on tultu, sitä konservatiivisemmaksi pukeutuminen itsenäisyyspäivän vastaanotolla on muuttunut.
 – Esimerkiksi kuusikymmenluvulla Linnassa nähtiin paljon rajumpia juttuja kuin tänä päivänä. Naiset saattoivat astella sinne housupuvussa tai minihameessa, eikä sitä kukaan kauhistellut.
 Muotitoimittajana Selin pitää kahta vuosikymmentä käännekohtana Linnan juhlien historiassa: 1960-lukua, jolloin kutsuja alettiin lähettää valtaapitävien lisäksi kulttuurivaikuttajille, sekä 1990-lukua, jolloin ovet avattiin aiempaa laajemmin viihdemaailman tähdille.
 Sen koommin maan arvokkaimmasta tilaisuudesta ei ole skandaaleja puuttunut.
 Frakki on mitä parhain valinta Linnan juhliin – jos olet mies. Housupukuihin pukeutuneet naiset ovat saaneet kuulla "etikettirikkeestään" vuosikymmenestä toiseen. Moni on kommentoinut valintaansa niin, ettei voisi koskaan kuvitella pukeutuvansa mekkoon. Tässä näyttelijä Birgitta Ulfssonin tyylinäyte vuodelta 1968 – hän kuitenkin asteli Linnaan myös monissa näyttävissä mekoissa pitkin 1960-lukua. Lehtikuva
 Puvut, joista puhutaan
 Taiteilijoille sallitaan Linnassa enemmän vapauksia kuin muille kutsuvieraille. Mutta ei sekään kohun syntymistä estä.
 Kansakunnan muistiin on piirtynyt monia tapahtumia vuosikymmenten varrelta: milloin asu on ollut hiukan liian rohkea, milloin juhlien etikettiä on rikottu vahingossa tai tieten tahtoen, milloin puvun kauneus ei ole vain avautunut katsojille.
 Jonna Tervomaa saapui itsenäisyyspäivän juhliin kultaisessa, läpikuultavassa asussa, joka aiheutti suuren kohun. Vuosi oli 2004. Jälkikäteen Tervomaa pahoitteli pukeutumistaan kotisivuillaan. Seurauksena laulajan kotisivut kaatuivat kävijämäärän vuoksi. Vuonna 2016 läpikuultavaan pukuun pukeutuneen näyttelijä Jonna Järnefeltin otsikoitiin tehneen Linnassa "tervomaat". Yle
 Vuonna 2010 muusikko Paleface eli Karri Miettinen kertoi presidentti Tarja Halosen kommentoineen hänen kenkävalintaansa niin, ettei ollut ensimmäinen kerta, kun Linnassa nähtiin lenkkarit. Mustavalkoiset Adidaksen tennarit olivat lehtitietojen mukaan harkittu valinta, mutta rikkoivat juhlien etikettiä ja saivat paljon kritiikkiä osakseen. Yle
 Karita Mattila ei ole suinkaan ainoa naisvieras, joka on saanut kuulla näkyviin jääneen ihon määrästä. Avoimet kaula-aukot ovat olleet lähes varma tapa jakaa mielipiteitä ja päästä otsikoihin. Oopperalaulaja edusti Linnassa vuonna 2010. Yle
 Silloin tällöin julkisuudessa pohditaan,  onko Linnan juhlien etiketti liian tiukka .
 Jaakko Selin puolustaa etikettiä ja toteaa sen muun muassa takaavan, että kaikki kutsutut tietävät, minkä luonteiseen tilaisuuteen ovat osallistumassa.
 – Etiketistä tulee yhteenkuuluvuuden tunne. Eihän kukaan halua näyttää hautajaisissakaan hullunkurisen perheen jäseneltä.
 Linnan etiketti on Selinin mukaan selvä. Asun pitää olla  juhlapuku .
 – Sen juhlavampaa ei Suomessa voi olla.
 Juice Leskinen venytti etikettiä vuoden 1986 juhlissa sitomalla kravatin hikipannaksi otsalleen. Lisäksi taiteilija pisti illan mittaan tupakaksi sisätiloissa. Heikki Saukkomaa / Lehtikuva
 Miehellä juhlapuku tarkoittaa käytännössä frakkia tai tummaa pukua. Smokki sen sijaan luetaan yleisesti iltapuvuksi.
 Naisella puku on pitkä ja valmistettu mahdollisimman juhlavasta kankaasta, Selin kertoo. Kengänkärjet eivät saa olla avonaiset eikä yläosa "missään nimessä" liian paljastava.
 Pukukoodi on miehillä frakki, jonka voi korvata kansallispuvulla tai tummalla puvulla. Naisten pukukoodi on pitkä juhlapuku. Vihreiden entinen kansanedustaja Hannele Luukkainen rikkoi etikettiä edustamalla lyhyessä mekossa vuonna 1991. Ainoastaan Tampere-talon juhlissa vuonna 2013 naisten on ollut sallittua pukeutua lyhyeen mekkoon. Silloin muun muassa presidentin puoliso Jenni Haukio edusti Sari Nordströmin suunnittelemassa musta-kultaisessa kotelomekossa. Yle
 Muotitaiteilija  Jukka Rintala  on suunnitellut asuja Linnaan aina 1980-luvulta lähtien. Hän sanoo, ettei ole laskenut asujen määrää, mutta arvioi niitä olevan useita satoja.
 Hänen mukaansa Linnan juhlien pukeutumisessa tapahtui perusteellinen muutos 1990-luvun alussa, sen jälkeen, kun yrittäjä  Kirsti Paakkanen  osti syöksykierteessä olleen designtalo Marimekon 1991.
 Suomalaista vaatetusteollisuutta ja -suunnittelua oli hävinnyt paljon 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa, mutta Paakkanen sai puhallettua siihen uutta uskoa Marimekkoa laajemminkin. Yhä useampi kutsuvieras alkoi tilata puvun nimenomaan suomalaiselta suunnittelijalta, Rintala muistaa.
 Rintalan omalle uralle on mahtunut monia onnistumisia – esimerkiksi kokoomuksen entinen kansanedustaja  Leena Harkimo  keräsi usein kiitosta Rintalan luomuksilla.
 Välillä Linnan juhlien pukeutumista saatetaan kuitenkin puida mediassa rankastikin, eikä se ole kaikkien mielestä hyvän tavan mukaista: viime vuosina muun muassa vasemmistoliiton puheenjohtaja, opetusministeri  Li Andersson   on sanonut pitävänsä  naispoliitikoiden ulkonäön julkista ruotimista osoituksena epätasa-arvosta.
 Tämänkaltainen julkisuus harmittaa myös suunnittelijaa – ennen kaikkea asiakkaan puolesta.
 – Aina pyritään tekemään laatua ja upeaa. Se on motto, Rintala avaa suunnittelun lähtökohtia.
 Jukka Rintalan näyttävät puvut ovat jakaneet katsojien, asiantuntijoiden ja median mielipiteitä vuodesta toiseen. Toimittaja Päivi Storgårdille vuonna 2002 suunniteltu vaaleansininen puku on yksi eniten puhuttaneita asuja – mediassa sitä on tituleerattu muun muassa "kermakakkukatastrofiksi". Viime aikoina yhä useampi on kuitenkin alkanut arvostella, pukujen sijaan, Linnan juhlien ulkonäkökeskeisyyttä ja tapaa, jolla pukeutumisesta puhutaan. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Linnan juhlat tavoittivat  viime vuonna  televisiossa peräti yli kolme miljoonaa ihmistä, siis yli puolet suomalaisista.
 Se takaa, ettei presidenttiparin luo astella kevein askelin.
 Illan seuratuimmat
 Miksi  Susanna Koski  saapui Linnan juhliin minkki kaulassaan, ihmeteltiin suositulla  Vauva.fi-keskustelupalstalla  joulukuussa 2017.
 Kokoomuksen silloisen kansanedustajan koruvalinta sai palstatilaa tiedotusvälineissäkin:  Minkkikoru ja paljastavia kokonaisuuksia – nämä ovat Linnan puhutuimmat asut , otsikoi muun muassa MTV.
 Ex-kansanedustaja Susanna Kosken kaulakoru ja ranneke oli vuonna 2017 valmistettu minkistä. Materiaalivalintaa arvosteltiin, koska juhlien emäntä Jenni Haukio on tunnettu eläinten oikeuksien puolustaja. Korun suunnitteli kultaseppämestari Jouni Salo. Puku puolestaan oli poronnahkaa. Yle
 Susanna Koski oli kansanedustajavuosinaan yksi Linnan seuratuimmista pukeutujista. Esimerkiksi  vuosi sitten  hän hätkähdytti viljasta tehdyllä hiuskoristeella.
 Koski sanoo, ettei hän ottanut sen kummempia paineita juhliin kohdistuvasta huomiosta, mutta toteaa, että halusi aina puhua pukeutumisellaan hänelle tärkeiden teemojen puolesta.
 – Minulle olisi vieras ajatus, että laittaisin itseni vain nätiksi ja lähtisin juhliin, joissa pukeutumisen arvostelu on hämmentävän korostunutta. Siksi on tuntunut luontevalta, että omassa pukeutumisessa on ollut joku juttu tai jokin viesti. Ja minulle se on löytynyt suomalaisesta työstä.
 Kahden vuoden takaista turkiskorua arvosteltiin osin siksi, että presidentin puoliso  Jenni Haukio  tunnetaan eläinten oikeuksien puolustajana.
 Koski yllättyi tuolloin siitä, miten pitkälle koruvalintaa tulkittiin.
 – Se oli kaukaa haettua. Mielestäni rouva Jenni Haukio ei ollut tilanteessa osapuoli. Siellä juhlittiin Suomen itsenäisyyttä.
 Koski sanoo olevansa kotoisin Pohjanmaalta, kuten iso osa turkiskasvattajistakin.
 – Se on tärkeä elinkeino ja osa suomalaisuutta. Itsenäinen Suomi kuuluu myös heille.
 Poptähti Anna Puun puku äänestettiin viime vuonna Linnan upeimmaksi sekä Ylen että MTV:n äänestyksessä. Puu sai Yle.fi-sovelluksen kautta 9 567 ääntä. Asu oli suunnittelija Teemu Muurimäen käsialaa. Yle
 Oopperalaulaja Mari Palon vuonna 2000 käyttämä puku on äänestetty ainakin kertaalleen Linnan juhlien kautta aikain upeimmaksi asuksi ja voittanut monia muitakin pukuäänestyksiä sekä saanut varauksetonta suitsutusta muotiasiantuntijoilta. Puvun suunnitteli Marcus Rotkirch. Martti Kainulainen / Lehtikuva
 Rouva Jenni Haukion puku valmistettiin vuonna 2018 ekologisesti koivusta Ioncell-menetelmällä, jonka ovat kehittäneet Aalto-yliopisto ja Helsingin yliopisto. Puvussa käytetty liukosellu oli peräisin Stora Enson Joensuun-tehtaalta. Yle
 Näin Linnassa on otettu kantaa
 Jotkin puvut muistetaan niiden sanoman takia.
 Muotitoimittaja Jaakko Selin arvioi, että kantaa ottavia asuja alkoi nähdä Linnassa 2000-luvun puolella, ehkä kymmenkunta vuotta sitten. Pukuun oli saatettu painattaa kuva itselle tärkeästä aiheesta, esimerkiksi uhanalaisista eläimistä.
 Kolttasaamelainen ohjaaja-käsikirjoittaja Pauliina Feodoroff (vasemmalla) yllättyi saatuaan kutsun Linnaan vuonna 2015. Juhlan jälkeen hän kertoi Iltalehdelle kipuilleensa osallistumisen kanssa. Hän halusi kuitenkin näyttää, ettei hyväksy sitä, miten Suomi kohtelee saamelaisia. Feodoroff ja puoliso Milja Sarkola saapuivat Linnaan tussilla kirjoitettu "169" ihollaan. Luku viittaa ILO 169 -sopimukseen, jota Suomi ei ole ratifioinut. Pari sai poliittisesta mielenilmauksesta paljon kritiikkiä, mutta myös huomiota asialle. Tommi Tuomi / Lehtikuva
 Tällä vuosikymmenellä pukeutumisella on ilmennetty erityisesti ekologisia arvoja. Ensimmäiset teeman mukaiset asut olivat kierrätettyjä – etsittiin vanhoja, nostalgisia vaatteita ja asteltiin Linnaan ne yllä.
 Sittemmin pukuja ja asusteita on tehty uusiomateriaaleista: jäätelöpapereista, pyöränkumista, kahvikapseleista, oluttölkin repäisimistä.
 – Siitä on sitten haluttu kertoa kaikille, Selin sanoo.
 SDP:n entinen kansanedustaja Satu Taiveaho on ollut yksi 2000-luvun seuratuimmista Linnan juhlien pukeutujista. Vuonna 2014 Taiveahon pukuvalinta aiheutti kohun, koska sitä pidettiin suuryhtiö Nestlén viherpesuna ja markkinointitempauksena. Nespresson alumiinisista kahvikapseleista valmistettu puku oli Outi Pyyn suunnittelema. Asuun kului 4 000 kapselia, joista valmistettiin 14 000 paljettia. Yle
 Nya Åland -lehden päätoimittaja Anna Björkroos juhli sanomalehdistä ja satiinista valmistetussa puvussa vuonna 2018. Kierrätysmateriaalien käytöstä huolimatta lehdissä pohdittiin, mahtaako luomus jäädä kertakäyttöiseksi. Yle
 Satokausikalenterin perustajan Samuli Karjulan puoliso Laura Karjula juhli punakaalilla värjätyssä puvussa vuonna 2018. Silkkipuku tehtiin kokonaan kierrätysmateriaaleista ja värjättiin käsin. Puvun toteuttivat Outi Pyy ja Paula Malleus. Puku päätyi moniin listauksiin ja nousi otsikoihin kyseisenä vuonna. Yle
 Hänen mukaansa ympäristöteemaa ovat pitäneet näkyvimmin esillä vihreiden ja vasemmistoliiton edustajat. Sellaiset kuin  Emma Kari  ja  Silvia Modig .
 Vihreiden kansanedustaja Emma Kari uskoo, että ekologisuus on tullut Linnan juhliin jäädäkseen.
 – Moni kokee, että suomalaisuuteen ei kuulu kerskakuluttaminen tai eläminen kuin huomista ei olisi. Linnan juhlat ovat ehkä sellainen paikka, jossa moni haluaa tuoda esiin sitä, että suomalaisuuteen kuuluvat vahvasti luonnon ja ympäristön kunnioittaminen sekä vastuun kantaminen.
 Kari itse aikoo painottaa ympäristöarvoja tänäkin vuonna – hän pukeutui kolme vuotta sitten muotitaiteilija  Anne-Mari Pahkalan  suunnittelemaan asuun, jonka kangas oli kudottu merten muovijätteestä.
 Emma Kari juhli meristä kerätystä jätemuovista valmistetussa puvussa vuonna 2016. Tuolloin muun muassa Aamulehti kysyi, "onko tässä juhlien kantaa ottavin puku". Puvun toteutti turvapaikanhakijana Suomeen tullut afganistanilaistaustainen Mustafa Ghafori ja suunnitteli Anne-Mari Pahkala. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Tällä kertaa puvun malli on uusi, mutta kangas jo kertaalleen käytetty.
 – Minulle on tärkeää, että materiaalit ovat sellaisia, että niitä voi käyttää uudestaan ja uudestaan. Vanhasta voi aina tehdä uutta.
 Europarlamentaarikko, vasemmistoliiton Silvia Modig sanoo käyttäneensä Linnan juhlissa samaa pukua jo yhdeksän vuotta. Myös Modigin asu on ommeltu alun perin vanhoista vaatekankaista.
 Kierrätystäkin enemmän Modig on herättänyt keskustelua naisten pukukoodista: hänellä on aina ollut housupuku yllään.
 Silvia Modig on juhlinut jo vuosia samassa puvussa. Modigin housupuku taitaa olla katsojille niin tuttu, ettei siitä ole viime vuosina liiemmin kohuttu. Pukua on muokattu vuosien varrella. Vesa Moilanen / Lehtikuva
 – Aluksi tuli aika paljon negatiivista palautetta. Että miten törkeää ja miten joku kehtaa mennä housuissa. Sen jälkeen arvostelu on laantunut.
 Modig toivoo omalla esimerkillään kannustaneensa muitakin pukeutumaan siten kuin itsestä tuntuu hyvältä.
 – Minulle olisi hyvin vierasta pukeutua hameeseen. En missään elämäni tilanteessa pukeutuisi siihen.
 Entä aikooko helsinkiläismeppi pukea saman asun ylleen kymmenennen kerran? Ehkä.
 – Jos mahdun siihen. Poliitikon elämä on sellaista, että liikuntaa ei tule tarpeeksi, kun istuu pitkiä päiviä kokouksissa. Se on alkanut näkyä kropassa.
 Poptähti Alma-Sofia Miettinen eli tutummin Alma oli yksi odotetuimpia vieraita vuonna 2017. Mert Otsamon suunnittelemassa housupuvussa edustanut muusikko saapui Linnaan siskonsa Annan kanssa. Artistin kaulassa roikkui Suomen leijona. Myös puvuntakin selkämykseen oli kirjailtu leijona. Yle
 Lenkkareista ja naisten housupuvuista aiheutuneet etikettikohut ovat toistuva ilmiö. Nyrkkeilijä Elina Gustafsson sai osakseen sekä kritiikkiä että kiitosta asuvalinnastaan vuonna 2018. Gustafsson kirjoitti juhlien jälkeen Facebookissa joutuneensa nokkosista valmistetun pukunsa takia vihapuheen kohteeksi. Yle
 Samaa, aina vain samaa
 Vaasalaista  Antonio Tecaa  jännitti vuosi sitten  ihan sikana .
 Lähteäkö koko kansan arvosteltavaksi puvussa, jonka oli itse ideoinut ja ystävä toteuttanut, vai asussa, joka noudattaisi etikettiä sulautuen miesten yksitoikkoiseen massaan?
 Teca oli jo pelaamassa varman päälle ja siirtymässä hotellilta kohti Linnan juhlia, kunnes tuli ovella toisiin ajatuksiin.
 Se kannatti. Myöhemmin illalla kuvaajat ikuistivat tuolloin 20-vuotiaan Tecan itsenäisyyspäivän vastaanotolla suuri leijonan kuva pukunsa selkämyksessä.
 Nuorisovaltuutettu Antonio Teca odotti saavansa leijonakuvioisesta takistaan negatiivisen palautteen vyöryn. Sen sijaan häntä kehuttiin "yhdeksi illan kuninkaista" ja "illan tyylikkäimmäksi vieraaksi". Puvun suunnitteli vaasalainen Mirka Pihlajamäki. Leijonan maalasi vaasalainen Ida Österholm. Yle
 Vaasan nuorisovaltuuston puheenjohtajan asuvalinnasta kirjoittivat tuoreeltaan niin  Ilta-Sanomat ,  MTV  kuin  Ylekin . Sävy oli ihaileva – onko tässä illan tyylikkäin vieras, kysyi esimerkiksi  Seiska .
 Huomio yllätti paikallistasolla toimineen nuorisopoliitikon. Hän oli vain halunnut, että asu ilmentäisi hänen persoonaansa.
 Toisaalta juuri siksi tilanne oli jännittänyt niin paljon.
 – Ajattelin, että se leijona olisi vähän niin kuin minä, Antonio. Siinä olisi suomalaisuutta, ja siinä olisi afrikkalaisuutta. Leijona on muutenkin lempieläimeni.
 – Pelkäsin, että jos saisin kritiikkiä tällaisesta puvusta, se sattuisi todella. Puku oli sataprosenttisesti minua, Teca sanoo.
 Miesten pukeutumisesta on keskusteltu Linnan juhlien yhteydessä vuosikymmenestä toiseen samasta näkökulmasta: frakki, smokki vai tumma puku. Aihetta lähestytään usein käytännössä vain epäonnistumisten ja etikettirikkomusten kautta.
 Laulaja Tarja Turusen puoliso Marcelo Cabuli herätti huomiota vuonna 2003, kun hän saapui Linnaan nahka-asussa. Yle
 RKP:n entinen kansanedustaja Klaus Bremer pukeutui itse suunnittelemaansa Stadin pukuun vuonna 1997. Kyseessä ei ollut virallinen kansallispuku. Pukua moitittiin myös liian arkiseksi itsenäisyyspäivän vastaanotolle. Asua koristi uimamitali. Yle
 Antonio Tecan tapaus on virkistävä poikkeus. Hän itse tahtoisi, että myös muut miehet yllättäisivät pukeutumisellaan nykyistä enemmän.
 – Toivon, että juhlissa nähtäisiin tänä vuonna joku, joka olisi käyttänyt mielikuvitustaan. Naisia aina ihaillaan näissä juhlissa, ja heillä on aina hienoja asuja. Mutta olisihan se kiva, jos miehillä olisi samoin. Puvussa voisi olla jotain erityistä, ja sitä voitaisiin ihailla.
 Pisteliäimmät kriitikot löytyvät kotisohvilta
 Muotitoimittaja  Sami Sykkö  on ollut raportoimassa Linnan juhlista koko 2010-luvun ajan. Häntä kuullaan tänäkin vuonna Ylen itsenäisyyspäivän päälähetyksessä, nyt toista vuotta peräkkäin.
 Perussuomalaisten kansanedustaja Ritva "Kike" Elomaa on ollut 2010-luvun seuratuimpia pukeutujia. Elomaa on muun muassa kohahduttanut avoimella kaula-aukolla ja pukeutunut sinivalkoiseen kierrätyspukuun. Tämä asu on vuodelta 2014. Yle
 Sykkö uskoo, että ihmisiä kiinnostaa lähetys kokonaisuutena.
 – He nauttivat, kun saavat nähdä presidenttiparin juhla-asuissaan ja kaikessa loistossaan, kunniamerkkeineen kaikkineen. Ihmiset haluavat myös nähdä, keitä Linnaan on tänä vuonna kutsuttu. Lisäksi halutaan tietysti nähdä, mitä vierailla on yllään.
 Sykön mielestä olisi väärin sanoa, että Linnan juhlia katsottaisiin pelkästään muodin takia.
 – Kyseessä on ennen kaikkea presidenttiparin juhla. Itsenäisyyspäivän vastaanotto.
 Se kuitenkin on selvää, että muodista puhutaan juhlien yhteydessä paljon. Ja se on Sykönkin mukaan selvää, että kriittisimmät arviot tulevat usein kotisohvilta.
 Opetusministeri ja vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Andersson on pukeutunut samaan sairaalakankaista valmistettuun pukuun vuosina 2016, 2017 ja 2018. Vuonna 2015 hän jätti juhlat väliin, koska ahdistui niiden ulkonäkökeskeisyydestä. Viime vuonna hän toivoi Helsingin Sanomien artikkelissa, ettei naispoliitikkoja arvioitaisi Linnan juhlissa kuin mannekiineja. Yle
 Näin oli ainakin vuonna 1991. Itsenäisyyspäivän lähetyksessä kuultiin tuolloin puhelimitse opetusneuvos, nyt jo edesmenneen mannekiinikouluttaja  Sanelma Vuorteen  näkemys illan pukuloistosta.
 Vuorre ei säästellyt sanojaan.
 – Jollakin ressukalla oli hame takaa halki niin ylös, että melkein sukkahousujen yläosa näkyi. Ja edessä vastaavasti avoin, hän päivitteli ja jatkoi:
 – Pukeutumisessa olen kyllä sitä mieltä, että ei ota kutsua vastaan, ellei pysty pukeutumaan.
 Pääset äänestämään tämän vuoden suosikkipukujasi Yle.fi-sovelluksessa Linnan juhlien aikaan. Voit ladata Yle.fi-applikaation puhelimesi sovelluskaupasta.
 Lue seuraavaksi:
 Onko sinulla hyvä kasvomuisti? Tunnetko valtakunnan kerman? Pelaa Linnan juhlien tunnistuspeliä ja voit voittaa juhlavan palkinnon!
 Näillä metodeilla konkariselostaja Ari Hakahuhta tunnistaa Linnan vieraat – Apuna hiihtokisoissa aikoinaan kehitetty kikka
 Tätä et näe Linnan juhlissa: Presidentinlinna on täynnä yksityiskohtia, jotka kertovat historian salaisuuksista ja oudoista muoti-ilmiöistä
 Luodit molempiin keuhkoihin, verilöyly saunassa: Eino ja Väinö Kinnusen lähes koko perhe tuhottiin yhdessä hetkessä, mutta he selvisivät

Skandaali! Turkiskoru, ronski kaula-aukko, tennarit ja läpinäkyviä kankaita – Linnan juhlat ovat muodin näyttämö, jossa flopeilta ei ole vältytty


Kittilän kuntapäättäjien rikossyytteitä käsitellään Rovaniemen hovioikeudessa näillä näkymin ensi syyskuussa. Hovioikeus aikoo tiedottaa tarkemmasta ajasta myöhemmin.
 Hovioikeuden ratkaisu annetaan aikaisintaan alkuvuodesta 2021.
 Lapin käräjäoikeus hylkäsi kittiläläisten saamat syytteet kesäkuussa . Syyttäjät ja asianomistaja, entinen kunnanjohtaja  Anna Mäkelä  ovat valittaneet ratkaisusta Rovaniemen hovioikeuteen.
 Syyttäjät uusivat käräjäoikeudessa kertomansa vaatimukset hovioikeudelle eli he vaativat kuntapäättäjille rangaistuksia virkarikos- ja työturvallisuusrikoksista. Myös Mäkelä on toistanut käräjäoikeudelle kertomansa vaatimukset hovioikeudelle.
 Hovioikeus on myöntänyt jatkokäsittelyluvan syyttäjille ja asianomistajille. Vastaajilla eli syytetyillä on aikaa vastata valituksiin 13. tammikuuta saakka.

Kittilän kuntapäättäjät hovioikeuteen ensi syksynä


Summary: Työministeri Timo Harakka (sd.) ja yritysvastuujärjestö Finnwatch pettyivät Suomen rohkean avauksen kaatumiseen.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Suomen ajama suuryritysten verojulkisuus EU:ssa on vastatuulessa.
 Kyse on niin sanotusta  maakohtaisesta veroraportoinnista . Se velvoittaisi suuryritykset kertomaan julkisesti jokaisessa jäsenmaassa tekemänsä voitot ja maksamansa verot.
 Tämä lisäisi verotuksen läpinäkyvyyttä ja ehkäisisi aggressiivista verosuunnittelua, jossa voittoja siirretään konsernin sisällä kevyemmän verotuksen maihin. EU-komissio antoi asiasta esityksen jo Panama-paperien jälkimainingeissa vuonna 2016, mutta esitys on jumiutunut koneistoon jäsenmaiden erimielisyyksien vuoksi.
 Viime viikolla Suomi teki asiassa yhden EU-puheenjohtajasyksynsä rohkeista poliittisista avauksista: se nosti jo kylmenneen ruumiin kilpailukykyministerien pöydälle ja odotti saavansa näiltä poliittisen tuen asian viemiselle eteenpäin.
 Yritys meni täpärästi nurin . Muun muassa Tanska kiitteli Suomen aktiivisuutta ja äänesti esityksen puolesta, mutta määrävähemmistö eli 12 maata oli esitystä vastaan.
 Jos Suomi olisi saanut yhden maan lisää esityksensä puolelle, se olisi mennyt läpi.
 Ruotsi vastusti, Kroatia käänsi takkinsa
 Vastustajien joukkoa johtivat EU:n tunnetuimmat kevyen yritysverotuksen maat, eli Luxemburg, Malta, Kypros ja Irlanti.
 Ylen tietojen mukaan Kroatia oli luvannut tukensa Suomelle, mutta muutti kantansa viime metreillä. Kroatiaa yritettiin taivutella esityksen puolelle vielä kokouspäivänä, mutta se äänesti lopulta esitystä vastaan.
 Saksa pidättäytyi äänestämästä, ja yleensä pohjoismaista avoimuuslinjaa tukeva Ruotsikin vastusti Suomen esitystä.
 Vastahankaiset jäsenmaat perustelivat kantaansa sillä, että esitystä tulisi käsitellä yksimielisyyttä vaativana verotusasiana. Suomi taas katsoi, että kyse on vain tilinpäätöksistä eli määräenemmistöllä päätettävästä kilpailukykyasiasta. Komissio on linjannut asian samoin kuin Suomi, ja myös Euroopan parlamentti antaa vahvan tukensa.
 Suomea kokouksessa edustanut työministeri  Timo Harakka  (sd.) pitää tulosta pettymyksenä. Hän piti äänestystä tilaisuutena lunastaa aiemmat lupaukset suuryritysten verojalanjäljen avaamisesta.
 – Kyllä tämä ilman muuta pettymys oli. Yksimielisyyttä ei tulla saavuttamaan, sillä yrityksille suosiollisinta linjaa noudattavat Luxemburg, Kypros, Malta ja Irlanti eivät mene tämän esityksen taakse, Harakka sanoo.
 Vastaus siihen, miksi ihmeessä Ruotsi kaikista maista äänesti avoimuutta lisäävää esitystä vastaan, löytyy länsinaapurin arvopohjasta. Ruotsin mielestä käsittelytavan pitää olla kiistaton ja kaikkien hyväksymä.
 – Emme me nyt ole ryhtymässä mihinkään painostustoimiin. Ruotsi on ollut tätä mieltä jo pitkään siitä huolimatta, että varsinaisia tuloksia saataisiin aikaan niin että tämä tehtäisiin määräenemmistöpäätöksellä, Harakka sanoo.
 Suomi aikoo jatkaa asian edistämistä vielä muutaman viikon jatkuvan puheenjohtajakautensa aikana.
 Asia nousee yhdeksi aiheeksi tänään torstaina EU:n valtiovarainministerien kokouksessa Brysselissä. Odotettavissa ei kuitenkaan ole uusia poliittisia liikahduksia, joten aika on loppumassa kesken.
 Finnwatch: Todella valitettavaa
 Yritysvastuuta tarkkaileva Finnwatch-järjestö on erittäin pettynyt siihen, että esitys törmäsi seinään.
 – Kun läpinäkyvyyttä lisätään, yrityksillä on suurempi motiivi maksaa veronsa siellä missä toiminta tosiasiallisesti tapahtuu, Finnwatchin veroasiantuntija  Saara Hietanen  sanoo.
 Isoistakin yrityksistä valtaosa olisi esityksessä välttänyt veroavoimuuden, koska liikevaihtorajaksi oli asetettu vähintään 750 miljoonaa euroa. Finnwatchin mukaan esitys olisi silti ollut kipeästi kaivattu askel eteenpäin, ja se kiittelee Suomea tarmokkaasta toiminnasta.
 Hietanen kääntäisi katseet nyt Ruotsiin.
 – Ruotsi ei perinteisesti kuulu veroparatiisimaiden joukkoon, joten siinä mielessä sen kantaa voidaan pitää yllättävänä. Mielestäni Ruotsiin kannattaisi nyt yrittää vaikuttaa.
 Suomen yritys huomioitiin myös muissa maissa. EU-politiikkaa seuraava Politico  kirjoitti asiasta , ja korruptionvastainen kansalaisjärjestö Transparency International kritisoi esityksen vastustajia kipakasti.
 – On pöyristyttävää, että jäsenmaat ovat jälleen asettaneet suuryritysten edut kansalaisten edelle, järjestö  kirjoitti kannanotossaan .

Suomi ajaa suuryritysten maksamien verojen julkisuutta EU:ssa, mutta joutui vastatuuleen – veroparatiisit ja yllättäen myös Ruotsi vastustavat


SDP:n puoluevaltuusto kokoontuu valitsemaan pääministeriehdokkaan sunnuntaina kello 17.30 Helsingissä. SDP:n puoluehallitus päätti asiasta torstaina aamupäivällä.
 Pääministerikisaan ovat ilmoittautuneet tähän mennessä liikenne- ja viestintäministeri, varapuheenjohtaja  Sanna Marin  ja eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Antti Lindtman .
 Ennen pääministeriehdokkaan valintaa puolueet käyvät hallitustunnustelut SDP:n johdolla.
 Pääministeri  Antti Rinne  erosi tiistaina, kun keskusta veti tukensa häneltä pois luottamuspulaan vedoten.

SDP valitsee pääministeriehdokkaan sunnuntaina


Summary: Työkiireet päättävät Jutta Urpilaisen ja Tuomo Puumalan lähes 20-vuotiset valtuustotaipaleet.

Kokkolan edellisten kuntavaalien kaksi kovinta ääniharavaa  Jutta Urpilainen  (sd.) ja  Tuomo Puumala  (kesk.) hakevat eroa kaupunginvaltuuston jäsenyydestä.
 Jutta Urpilainen aloitti vastikään työnsä EU:n kansainvälisistä kumppanuuksista vastaavana komissaarina. Tuomo Puumala puolestaan kertoo, että hänen valtiosihteerin työnsä sopii huonosti valtuuston kokousaikatauluihin.
 – Omat periaatteet eivät anna periksi siinä, että toimisin jäsenenä, kun en pysty uudessa työssä osallistumaan valtuuston kokouksiin täysipainoisesti.
 Puumalan tilalle Keskustan valtuustoryhmään nousee  Markus Anttila . SDP:n ryhmässä Jutta Urpilaisen tilalle tulee  Tarja Harju-Karhula .
 Tuomo Puumalan kaupunginvaltuuston kokouksessa vuona 2016. Juha Kemppainen / Yle
 Jutta Urpilainen sai vuoden 2017 kuntavaaleissa 1120 ääntä, Tuomo Puumalan äänisaalis oli 784.
 Molemmat ovat toimineet valtuutettuina vuoden 2000 kuntavaaleista lähtien. Puumala oli tuolloin vasta 18-vuotias.
 – Mieli on kyllä vähän haikeakin. 20 vuotta tulee valtuutettuna pian täyteen. Olen saanut toimia paikallisesti tehtävissä kaikilla tasoilla, ja olen siitä todella kiitollinen. Paljon on saatu aikaan.
 Puumala ei halua sulkea valtuuston ovea lopullisesti, vaan pitää paluuta mahdollisena joskus tulevaisuudessa, jos työtehtävät sen sallivat.
 – Jos kannatusta riittää, ovi on edelleen auki myös sille, että tavoittelen paluuta eduskuntaan seuraavissa vaaleissa. Katsotaan, mihin tie johtaa.
 Kokkolan kaupunginvaltuusto käsittelee Urpilaisen ja Puumalan eroanomuksia maanantaina.

Pitkän linjan poliitikot Jutta Urpilainen ja Tuomo Puumala jättävät Kokkolan kaupunginvaltuuston


Summary: Kateissa on noin 50 asiakkaan asiakirjoja, jotka oli jätetty Forssan palvelupisteeseen.

Posti haki helmikuussa Kelan Forssan palvelupisteestä paketin, jota ei sen jälkeen ole tavoitettu.
 Paketti sisälsi noin 50 henkilön hakemuksia ja muita asiakirjoja. Pääosa asiakirjoista on Kelan mukaan työttömyysajan ilmoituksia.
 Kela on tehnyt tietoturvaloukkauksesta ilmoituksen Tietosuojavaltuutetun toimistoon.
 Kerromme kohta lisää.

Posti kadotti Kelan paketin matkalla Forssasta Tampereelle – 50 asiakkaan asiakirjoja kateissa


Summary: Räjähdyksen syyksi epäillään kaasuvuotoa korjaustöiden yhteydessä.

Ainakin neljä ihmistä on kuollut kolmikerroksisen rakennuksen romahdettua Etelä-Puolassa sijaitsevassa Szczyrkin hiihtokeskuksessa.
 Rakennus romahti kaasuräjähdyksen seurauksena, kertoo paikallinen poliisi uutistoimistojen mukaan. Onnettomuus tapahtui keskiviikkona.
 Raunioista on löytynyt kolmen aikuisen ja yhden lapsen ruumiit. Etsinnät jatkuvat yhä, sillä rakennuksessa epäillään olleen jopa kahdeksan ihmistä.
 Uutistoimisto AP:n mukaan pelastajat ovat kertoneet, että romahtaneessa rakennuksessa on asunut kaksi perhettä. Puolan valtiollisen tv-kanavan TVP:n kerrotaan raportoineen, että paikalla on ollut jopa 100 pelastajaa ja 50 poliisia.
 Räjähdyksen syyksi epäillään kaasuvuotoa lähistöllä tehtyjen rakennustöiden yhteydessä. Räjähdyksen jälkeen kaasu katkaistiin suuressa osassa kaupunkia.

Neljä kuoli kaasuräjähdyksessä hiihtokeskuksessa Puolassa – neljää etsitään yhä romahtaneen rakennuksen raunioista


Kaksi miestä on kuollut ammuskelussa Ruotsin Norrköpingissä, poliisi kertoo.
 Poliisi sai tiedon ammuskelusta kaupungin keskiosissa yökerhon edustalla kello 1.20, ja saavuttuaan paikalle löysi kaksi haavoittunutta miestä.
 Miehet kuolivat saamiinsa vammoihin. Poliisi kertoo heidän olleen 40- ja 45-vuotiaita.
 Muita haavoittuneita ei tiettävästi ole, eikä ketään ole toistaiseksi otettu kiinni. Poliisin mukaan tapahtumalle on useita todistajia.
 Poliisi on kuulustellut tapauksesta yhtä henkilöä, joka on päästetty sittemmin vapaaksi. Ruotsin poliisi kertoo tapahtumien kulusta  sivuillaan.

Kaksi ammuttiin kuoliaaksi Norrköpingissä yökerhon edustalla


Summary: Autokaupan keskusta suunnitellut yhtiön pääomistaja Markku Ritaluoma sanoo, että rahoitushuijausten takana oli venäläinen, Suomessakin vaikuttava oligarkki.

Käräjäoikeudessa miljoonakorvauksiin tuomittu liikemies  Markku Ritaluoma  kertoi Turun hovioikeuden kuulemisessa, että hankkeen rahoitushuijausten takana oli venäläinen rikollinen.
 Sunny Car Centerin ajatuksena oli tehdä Euroopan suurin autokaupan keskus Hämeenlinnaan. Yhtiö etsi autokeskukselleen rahoittajia useista ulkomaalaisista lähteistä, jotka kaikki osoittautuivat huijareiksi. Yhtiö meni konkurssiin, jätti miljoonavelat ja nipun  korvausoikeudenkäyntejä .
 Oikeudenkäynneistä rahallisesti suurimmassa  Kanta-Hämeen käräjäoikeus tuomitsi  Markku Ritaluoman 6,2 miljoonan euron korvauksiin yhtiön varojen siirroista aiheutuneista vahingoista  konkurssipesälle .
 Ritaluoman  puolustus käräjillä perustui  siihen, että hän on tullut kansainvälisten rikollisten huijaamaksi, eikä ole rahoista itse hyötynyt. Ritaluoma  valitti päätöksestä  Turun hovioikeuteen.
 Marraskuussa pidetyssä Turun hovioikeuden istunnossa puolustuksen perusteet olivat samat, Ritaluoma oli huijausten kohde. Uutta oli se, että Ritaluoman mukaan kaikkien huijausten taustahahmo oli venäläinen, alunperin Azerbaidžanista kotoisin oleva oligarkki.
 – Tunsin miehen hyvin ja tein kauppaa hänen kanssaan aiemmin. Kauppasuhteemme päättyi vuonna 2009. Omien selvitysteni mukaan tämä mies on erittäin todennäköisesti huijausten takana. Olen saanut kauppasuhteemme jälkeen selville, että mies on mukana monenlaisessa rikollisesssa toiminnassa, kertoi Markku Ritaluoma sekä hovioikeudelle että myöhemmin Ylelle.
 Sunny Car Centerin pääomistajaa Marku Ritaluomaa kuultiin sekä käräjäoikeudessa että hovioikeudessa videoyhteyden välityksellä. Timo Leponiemi / Yle
 Ritaluoma kertoi nyt: asemies vei miljoonan
 Sunny Car Centerin rakentamiskuvioissa oli Markku Ritaluoman ja hänen yhteistyökumppaneidensa mukaan monenlaisia henkilöitä ja yrityksiä, joilta autokauppayhtiö haki rahoitusta. Sekä käräjäoikeudessa että hovioikeudessa tulivat esille nimet  Abdal Rahaman Malik, Philippe Darian, Alexander Zulemaro, Maan Waheed Abdul Al-Sanea  sekä  Mark Wilson , joka oli edustavinaan Sambian entisen presidentin leskeä  Regina Chilubaa .
 Näistä kaikista Philippe Darianin vetämä rahoituskuvio oli kummallisin. Darianin piti rahoittaa Sunny Car Centeriä seitsemällä miljoonalla Sveitsin frangilla, mutta hänen tuli saada vakuutena miljoona euroa. Rahanvaihtotapaaminen pidettiin zürichiläisessä hotellissa.
 Aiemmin Markku Ritaluoma kertoi, että hän huomasi hotellihuoneessaan vastapuolen rahat väärennetyiksi ja teki asiasta poliisi-ilmoituksen.
 Nyt Ritaluoma kertoo tulleensa ryöstetyksi. Darianin apuri oli tullut hänen huoneeseensa, esitellyt siellä asettaan ja ottanut hänen rahasalkkunsa sekä Rolex -kellon ja lähtenyt käpälämäkeen.
 – Lähdin aseesta huolimatta hänen peräänsä, mutta mies ehti häntä odottaneeseen autoon ja pakoon, kertoo Ritaluoma.
 Kysymykseen, miksi ase ja ryöstö ei tullut esille aiemmassa kertomuksessa, hän vastaa lyhyesti, että ei ehkä silloin muistanut asiaa.
 Zürichin tapahtumia on epäilty, mutta Yle on saanut tietoon, että Sveitsin poliisi tutkii asiaa. Markku Ritaluoman asianajaja  Riitta Leppiniemi  kertoo, että Sveitsin poliisi on ollut yhteydessä Ritaluomaan ja haluaa kuulla häntä asiassa uudestaan.
 Miljoonakorvauksista päätös ensi vuoden alussa
 Turun hovioikeus antaa tuomionsa Ritaluoman ja Sunny Car Centerin hallituksessa työskennelleen  Iisakki Kiemungin  korvausvalituksista ensi vuoden alkupuolella.
 Suuri korvausoikeudenkäynti on vasta ensimmäinen Sunny Car Centeriin liittyvä asia, joka odottaa Turun hovioikeuden päätöstä.  Luvassa on päätökset vielä ainakin kolmeen valitukseen kärjäoikeuden päätöksistä. Petra Ristola / Yle
 Kanta-Hämeen käräjäoikeus antoi puolitoista vuotta sitten päätöksen, jonka mukaan  Ritaluoman tulee korvata konkurssipesälle 6,2 miljoonaa euroa  Sunny Car Centerille aiheutetusta vahingosta.
 Hallituksessa toimineen ex-poliitikko Iisakki Kiemungin oikeus katsoi olleen vastuussa noin viiden miljoonan euron vahingosta. Koska oikeuden mukaan Kiemungin toiminta ei ollut törkeän huolimatonta, hänen korvaussummaksi soviteltiin 350 000 euroa yhteisvastuullisesti Markku Ritaluoman kanssa.
 Molemmat tuomitut valittivat asiasta Turun hovioikeuteen.
 Konkurssipesä jätti Sunny Car Centerin epäselvyyksistä kaikkiaan viisi haastehakemusta. Lisäksi käräjäoikeus on päättänyt myös  toisesta miljoonakorvauksesta.
 Markku Ritaluoman toimista on myös jätetty rikosilmoitus, jota tutkii Hämeenlinna poliisi. Rikoskomisario  Jari Uotilan  mukaan asia on tarkoitus saada syyttäjälle ensi vuonna.

Sunny Car Centerin Markku Ritaluoma hovioikeudelle: Päähuijarina venäläinen oligarkki ja lainanhaku päättyi aseelliseen ryöstöön


Summary: Ikivanha chhaupadi-perinne asettaa naiset ja lapset vakavaan vaaraan.

Nepalilainen kylä on ottanut päättäväisen askeleen kohti kuukautismyönteisyyttä. Läntisessä Purbichaukin kylässä jaetaan käteistä naisille, jotka kieltäytyvät eristäytymästä karjasuojiin kuukautistensa aikana, kertoo uutistoimisto Reuters.
 Satoja vuosia vanhan chhaupadi-perinteen mukaisesti kuukautisten aikana tytöt ja naiset ovat likaisia ja tuovat yhteisölle huonoa onnea.
 Esimerkiksi luonnonkatastrofin pelossa naisia passitetaan vielä tänäkin päivänä karjasuojiin ja alkeellisiin, mudasta ja pellistä rakennettuihin hökkeleihin.
 Syrjivä perinne vaarantaa naisten ja heidän lastensa hengen.
 Sunnuntaina 21-vuotias nuori nainen kuoli karjamajaan Purbichaukissa. Poliisi on arvioinut naisen menehtyneen tukehtumalla, sillä nainen oli joutunut pitämään majan sisällä tulia pysyäkseen lämpimänä.
 Merkittävä avustus rohkeille naisille
 Tuore tapaus ei ole ainoa laatuaan. Myös aiemmin tänä vuonna Nepalissa on tapahtunut ainakin kaksi vastaavaa onnettomuutta, joista toisessa kuoli teinityttö ja  toisessa äiti kahden pienen poikansa kanssa.
 Vanha perinne vaarantaa paitsi naiset myös heidän mukanaan majaan tulevat lapset. Kuva karjamajasta Achamista Nepalista vuodelta 2017. Narendra Shrestha / EPA
 Purbichaukin kylän johtaja  Dirgha Raj Bogati  on ilmoittanut maksavansa perinteestä kieltäytyville naisille 5 000 rupian (noin 40 euron) palkkion. Summa on merkittävä, sillä Nepalissa minimipalkka on vain  hieman enemmän.
 – Meidän pitää tuhota karjamajat mielessämme, muuttaa asennettamme ja hyväksyä kuukautiset luonnollisena osana naisen elämää, Dirgha Raj Bogati alleviivaa Reutersille.
 Ikivanhan uskomuksen mukaan naiset eivät saa kuukautistensa aikana tavata muita ihmisiä tai olla tekemisissä maidon ja karjan kanssa. Lisäksi naisten syömistä rajoitetaan.
 Alkeellisissa majoissa naiset altistuvat myös käärmeenpuremille, villieläinten hyökkäyksille ja raiskauksille.
 Satojen vuosien perinteen kitkeminen on hankalaa
 Syrjivä hinduperinne on kielletty lailla jo vuonna 2005, mutta kielto jäi tehottomaksi.
 Vuonna 2017 lakiin  lisättiin täsmennys,  jonka myötä lain rikkoja voi saada tuntuvan sakon tai kolmen kuukauden vankilatuomion. Perinne jatkuu silti erityisesti syrjäseuduilla.
 Majoja on tuhottu perinteen lopettamiseksi, mutta keino ei ole tehokas, sillä kylissä rakennetaan uusia hökkeleitä vanhojen tilalle.
 Viranomaiset ovat myös uhkailleet, että chhaupadi-perinteen harjoittaminen johtaa perheille myönnettävän valtiontuen kieltämiseen. Ongelmallista on kuitenkin, etteivät naiset uskalla tai halua kertoa kohtelustaan, koska sen takana ovat heidän omat perheenjäsenensä.
 Tuntuva rahallinen avustus voi olla kannustin perinteen lopettamiseksi. Kylän johtaja Dirgha Raj Bogati sanoo, että Purbichaukissa naisille jaettavasta kerta-avustuksesta hyötyy tänä vuonna noin sata naista.
 Kuukautisiin liittyvällä häpeällä ja syrjinnällä on kauaskantoisia seurauksia naisten elämälle, koulutukselle ja yhdenvertaisuudelle. Epätasa-arvoisia kuukautisperinteitä on myös  esimerkiksi Keniassa ,  Tansaniassa  ja  Intiassa.
 Lisää aiheesta:
 Epäreilu verotus sai naiset tamponikapinaan Saksassa ja Tansaniassa – kuukautissuojia kohdellaan "luksustuotteina"
 Annoin kerjäävälle lapselle rahaa, koska yhdenkään tytön ei pidä hävetä kuukautisiaan
 The Kathmandu Post: ‘Discontinuing chhaupadi isn't just about destroying period huts; it's about ending the stigma of menstruation.’

Nepalilainen kylä jakaa käteistä naisille, jotka kieltäytyvät karjasuojasta kuukautistensa aikana


Summary: Lähes sata ehdokasta joutui täydentämään tai korjaamaan vaalirahailmoitustaan.

Useat ehdokkaat saivat lainvastaista tukea viime kevään eduskuntavaaleissa. Asiasta kertoo Valtiontalouden tarkastusvirasto VTV, joka on tarkastanut kaikkien vaaleissa kansanedustajiksi tai varaedustajiksi valittujen rahoitusilmoitukset.
 Ehdokkaista osa oli saanut kampanjatukea sellaisilta tahoilta, joilta vaalirahoituslain mukaan ei saisi vastaanottaa tukea. Näissä tapauksissa tukea oli saatu alle 1 500 euroa, jolloin tukea ja sen antajaa ei tarvitse erikseen ilmoittaa vaalirahoitusilmoituksessa.
 – Tukea ei saa esimerkiksi vastaanottaa, jos tuen antajaa ei voida selvittää. Ulkomailta tukea saa vastaanottaa vain yksityishenkilöiltä ja ehdokkaan kanssa samaa aatesuuntaa edustavilta yhteisöiltä ja säätiöiltä, VTV:n johtava tilintarkastaja Pontus Londen muistutti tiedotteessa.
 Oli myös tapauksia, joissa ehdokas oli saanut yksittäiseltä tukijalta enemmän kuin lain sallimat 6 000 euroa.
 Julkisen vaalirahailmoituksen lisäksi ilmoitusvelvolliset toimittivat VTV:lle kampanjoidensa tiliotteet. Yhteensä 277 ilmoitusvelvollisesta 92 täydensi tai korjasi ilmoitustaan tarkastusviraston pyynnöstä. Korjaukset olivat useimmiten rahoituksen erittelytietojen tarkennuksia.
 Tarkastusvirastolle ei tehty vuoden 2019 eduskuntavaalien vaalirahoitusilmoituksiin liittyviä kanteluita.
 Eduskuntaan valittujen ja varaedustajien kampanjakulujen keskiarvo oli vajaat 35 000 euroa. Suurin vaalikampanja oli 115 547 euroa ja pienin 308 euroa. Kaikki vaalirahoitusilmoitukset ovat esillä osoitteessa  Vaalirahoitusvalvonta.fi .

Eduskuntavaaleissa useat ehdokkaat saivat laitonta tukea


Summary: Posti-kohu on syönyt hallituksen suosiota ja vauhdittanut opposition rynnistystä.

Ylen uuden  kannatusmittauksen  tulokset aiheuttavat väristyksiä ainakin keskustan ja perussuomalaisten puoluetoimistoilla.
 Helsingin Apollonkadulla keskustalaiset yrittävät suhtautua kannatuslukemaan, joka on kaikkien aikojen surkein. Isolla Roobertinkadulla perussuomalaiset lienevät vähän hämillään hekin: Kannatuksen rakettinousu vain jatkuu ja puolue on suositumpi kuin koskaan.
 Mittauksen ensimmäiset puhelinhaastattelut on tehty Postin lakon aloituspäivänä, viimeiset hallituskriisin huipentuessa viime tiistaina. Mittausjakso kattaa siis Posti-kohun kiivaimmat poliittiset käänteet aina pääministeri  Antti Rinteen  eroon asti.
 Näyttää ilmeiseltä, että Postin työtaistelun saama valtaisa huomio ja siihen liittynyt poliittinen riitely on satanut opposition laariin. Perussuomalaisten lisäksi kokoomus on vahvistunut selvästi ja on nyt Suomen toiseksi suosituin puolue tukevan etumatkan turvin.
 SDP toivoi Postin työntekijöitä puolustaessaan vetoavansa duunariäänestäjiin, mutta sen kannatusalamäki on jatkunut.
 Kulmunin startti lässähti
 Vain 10,6 prosenttia suomalaisista äänestäisi nyt keskustaa. Tällaisessa kannatusalhossa puolue ei ole ennen kulkenut, vaikka Katri Kulmunin piti uutena puheenjohtajana muuttaa suunta aivan toiseksi.
 Kulmuni nousi keskustan johtoon kriisitunnelmissa vain kolme kuukautta sitten. Keskusta oli kokenut murskatappion eduskuntavaaleissa,  Juha Sipilä  oli väistynyt ja  uutta vaihdetta  etsittiin puheenjohtajavaihdoksesta.
 Alkusyksyn kannatusmittauksissa puolueen suosio piristyikin hieman – sukeltaakseen nyt uuteen mahalaskuun.
 Kulmunin ajateltiin edustavan paitsi uutta sukupolvea, myös perinteisempää keskustalaisuutta Sipilän porvarihallituksen oikeistotuulien jälkeen. Aluepolitiikka ja köyhien asia nousivat puheisiin, hallitusyhteistyö vasemmiston kanssa lähti käyntiin.
 Samalla keskusta on yrittänyt esiintyä tiukan talouspolitiikan takuupuolueena hallituksessa, joka on tunnettu menolisäyksistään. Kaksoisrooli on vaikea.
 Kulmunin esiintyminen on ollut maltillisen varovaista ja hän tukeutuu usein ympäripyöreiden iskulauseiden toistamiseen. Kannatuslukemien valossa tämä ei toistaiseksi ole vakuuttanut äänestäjiä.
 Puheenjohtaja punnitaan puoluekokouksessa
 Kulmunin johdolla keskusta kaatoi oman hallituksensa pääministerin. Epäluottamuslausetta Rinteelle on tosin julkisuudessa  epäilty ihan muiden  kuin Katri Kulmunin  hankkeeksi .
 Tapahtumasarjan heijastukset puolueiden kannatukseen eivät täysimääräisesti tässä mittauksessa vielä näy.
 Jos keskustan kannatus ei ala nousta ja selvästi, Katri Kulmuni joutuu kantamaan huolta myös omasta asemastaan jo puheenjohtajakautensa alkumetreillä. Kulmuni itse linjasi puheenjohtajaksi noustessaan, että keskusta  ei voi olla  kymmenen prosentin puolue.
 Seuraava keskustan sääntömääräinen puoluekokous on jo kesäkuussa. Huippusuosittu  Annika Saarikko   tosin ilmoitti  juuri ennen Kulmunin valintaa syyskuussa, ettei halua haastaa tuoretta puheenjohtajaa vielä ensi kesänä Vantaalla.
 Jos keskustan kannatus kyntää vielä keväällä poikkeuksellisen syvällä, haastajia voi silti ilmaantua.
 Kahden kärjen oppositio rynnistää
 Kokoomuksella menee suosiomielessä vaihteeksi vahvemmin. Perussuomalaisten nopean kannatusnousun rajaa vasta arvaillaan.
 Oppositio tietysti paisuu kun hallitus riutuu. Rinteen punamulta ei oikein missään vaiheessa päässyt nauttimaan erityisestä kuherruskuukaudesta ja vain puoli vuotta istuttuaan se jo kaatui. Vaikeudet ovat kasaantuneet SDP:lle ja keskustalle, vihreiden ja vasemmistoliiton suosio sen sijaan on korkeammalla tasolla kuin kevään vaaleissa.
 Kokoomuksen  Petteri Orpo  ja perussuomalaisten  Jussi Halla-aho  ovat hakeneet lisäpisteitä hallituksen Posti-kompastelusta ja onnistuneet.
 Kiinnostava kysymys on oppositiopuolueiden keskinäisen suhteen kehitys tästä eteenpäin.
 Orpo on pitänyt vanhasta muistista etäisyyttä perussuomalaisiin ja korostanut aitokokoomuslaisen oppositiopolitiikan voimaa. Perussuomalaiset vaalivat niin ikään itsenäisyyttään ja omaleimaisuuttaan, eikä yhteisiä operaatioita kokoomuksen kanssa ole nähty.
 Muissa puolueissa aletaan kuitenkin tajuta, että perussuomalaisten suosio voi olla pysyvää sorttia. Jos se säilyy nykyisellä tasollaan tai nousee edelleen, puolue voittaa tulevat vaalit liehuvin lipuin. Voitto eduskuntavaaleissa tarkoittaisi, että seuraavaa hallitusta alettaisiin rakentaa Jussi Halla-ahon johdolla.
 Viimeistään tuossa vaiheessa perussuomalaisten salonkikelpoisuus todella punnittaisiin. Muissa puolueissa pohditaan kaiken aikaa suhtautumista alati voimistuvaan, jyrkkälinjaiseen populistipuolueeseen.
 Kaikilla muilla on roppakaupalla nielemistä perussuomalaisten ilmasto-, EU- ja maahanmuuttolinjoissa. Silti kokoomuksen riveistä  on jo kuultu  laskelmia porvarillisesta enemmistöhallituksesta, jossa perussuomalaiset olisivat mukana.
 Jos Halla-ahon johtama puolue onnistuu vakiinnuttamaan paikkansa prosenttikaupalla muita suositumpana puolueen, voi hankaliinkin linjaeroihin alkaa löytyä luovia ratkaisuja. Ainakin, jos oman puolueen hallitustie on siitä kiinni.
 Lisää aiheesta:
 Ylen mittaus: Perussuomalaiset jyristelivät taas eteenpäin, keskustalle kaikkien aikojen murskaluvut

Analyysi: Kulmuni kaatoi Rinteen, mutta keskustan karmeat kannatusluvut uhkaavat kaataa Kulmunin