Summary: Presidentti Mattarellan odotetaan vahvistavan vielä tänä iltana, kuka alkaa muodostaa uutta hallitusta.

Italian oppositiossa olevan Demokraattisen puolueen puheenjohtaja  Nicola Zingaretti  on tavannut presidentti  Sergio Mattarellan . Zingaretti kertoi presidentille, että puolue on valmis muodostamaan hallituksen Viiden tähden liikkeen kanssa.
 Demokraattinen puolue hyväksyy pääministeriksi edellistä hallitusta johtaneen  Giuseppe Conten , joka on myös Viiden tähden liikkeen ehdokas tehtävään.
 Myöhemmin illalla Viiden tähden liikkeen johtaja Luigi di Maio ilmoitti, että myös he ovat valmiit hallitukseen Demokraattisen puolueen kanssa. Asiasta kertoi muiden muassa  Corriere della Sera -lehti .
 Keskusta-vasemmistolainen Demokraattinen puolue ja populistinen Viiden tähden liike ovat aiemmin olleet poliittisesti varsin eri linjoilla. Puolueet ovat nyt löytäneet toisensa, kun Viiden tähden liikkeen ja oikeistolaisen ja maahanmuuttovastaisen Lega-puolueen hallitus kaatui aiemmin elokuussa.
 Jos neuvottelut etenevät odotetusti, presidentti Mattarella voi asettaa Conten tänä iltana tai viimeistään torstaiaamuna hallitustunnustelijaksi.
 Conte oli kompromissiehdokas edellisen hallituksen pääministeriksi. Conte on taustaltaan lakimies, eikä hänellä ole puolueen jäsenkirjaa. Hän päätti edellisen hallitusyhteistyön loppumisesta jouduttuaan riitoihin Lega-puolueen kanssa.
 Jos nyt käynnissä olevat hallitusneuvottelut onnistuvat, maa välttäisi ennenaikaiset parlamenttivaalit, joissa oikeistolaisen Legan odotettiin saavan suurvoiton.
 Markkinoilla hallitustunnustelujen eteneminen herätti toiveikkuutta ja Italian korot lähtivät laskuun. Markkinoilla pelättiin erityisesti sitä, että jos Lega pääsisi hallitsevaan asemaan seuraavassa hallituksessa, se voisi tuhlailevalla talouspolitiikallaan ajaa maan välirikkoon EU:n kanssa.
 Jos hallitusneuvottelijat pääsevät yhteisymmärrykseen, Viiden tähden liike alistaa neuvottelutuloksen, eli hallitusyhteistyön Demokraattisen puolueen kanssa jäsenäänestykseen. Puolueen linjaan kuuluu suoran demokratian edistäminen.
 Viiden tähden liike palasi neuvottelupöytään – kertoivat Conten kelvanneen demokraateille

Italian Demokraattinen puolue ja Viiden tähden liike pääsivät sopimukseen – hallitus syntymässä


Summary: Vakavia kiusaamistapauksia ei enää yritetä käsitellä koulun sisäisenä asiana.

Juuri lukion aloittanut  Laura Rajala  kärsi yläkoulussa kiusaamisesta. Siksi hän on erittäin tyytyväinen siihen, että hänen kotikaupungissaan Lappeenrannassa ja koko Etelä-Karjalassa puututaan nyt koulukiusaamiseen entistä tiukemmin.
 – Näytetään, että kiusaaminen ei kannata ja sitä ei missään tapauksessa saa tehdä, että se on lainvastainen teko, korostaa Laura Rajala.
 Etelä-Karjalan uuden koulukiusaamista koskevan toimintamallin mukaan selkeästi lainvastaiset teot siirretään suoraan esimerkiksi poliisin tai sosiaaliviranomaisten käsiteltäviksi.
 Laura Rajalaa kiusattiin yläkoulussa. Kare Lehtonen/Yle
 – Kiusaamiseen liittyviä asioita on selvitelty aivan liikaa koulun sisällä. Siis tapauksia, jotka täyttävät jonkun rikoksen tunnusmerkistön, Lappeenrannan Voisalmen koulun rehtori  Jyrki Auronen  kertoo.
 Etelä-Karjalassa muutoksen taustalla on se, että vakaviakaan tapauksia ei välttämättä ole viety koulun seinien ulkopuolelle.
 – Kouluille on annettu ohjeistus miten toimia tällaisissa tilanteissa. He tunnistavat näitä tilanteita ja tekevät sitten rikosilmoituksen, vanhempi rikoskonstaapeli  Joni Mukala  kertoo.
 Rikosta käsitellään rikoksena
 Uutta mallia on sorvattu laajalla rintamalla Etelä-Karjalassa. Mukana on ollut koulujen, poliisin, sosiaali- ja terveyspiirin sekä kuntien edustajia. Lakia selkeästi rikkovissa kiusaamisstapauksista maakunnassa ei enää haluta edes käyttää koulukiusaus-nimitystä.
 – Kiusaamis-nimitys vähättelee tekoa. Ne ovat vain lainvastaisia tekoja, uuden toimintamallin sorvanneen työryhmän vetäjä rehtori Jyrki Auronen korostaa.
 Vanhempi rikoskonstaapeli Joni Mukala. Kalle Purhonen / Yle
 Opettajien ammattijärjestön OAJ:n mukaan Etelä-Karjalan malli ei ole Suomessa yleisessä käytössä. Koulutusasiainpäällikkö  Nina Lahtinen  katsoo, että samanlainen suhtautumistapa pitäisi ottaa laajemminkin käyttöön.
 – Hieno malli, kun kysymys on tällaisista vakavammista kiusaustapauksista, sanoo Lahtinen.
 Aurosen mukaan eräässä etelä-karjalaisessa koulussa vakavat kiusaamistapaukset saatiin hyvin kuriin, kun asiat siirrettiin poliisille.
 Rikosilmoitus entistä herkemmin
 Koulussa esille tulevia lainvastaisia tekoja voivat olla esimerkiksi pahoinpitely, laiton uhkaus, varkaus, kunnianloukkaus ja viestintäsalaisuuden loukkaus.
 – Yleisimmin kysymys on pahoinpitelyistä sekä some- ja nettimaailmaan liittyvistä asioista, Jyrki Auronen kertoo.
 Koulusta tehdään siis entistä herkemmin rikosilmoitus oppilaasta. Imatralainen Lasten ja nuorten oikeusavustaja uskoo saavansa lisää asiakkaita.
 – Sehän on vaan hyvä, että asiat tulevat esille ja niitä ruvetaan selvittelemään, Eksoten lasten ja nuorten oikeusavustaja  Sari Suikkanen  kertoo.
 Suikkasen mukaan kouluista on jo tullut tiedusteluja siitä, milloin rikosilmoitus pitäisi tehdä.
 Koulussa esille tulevia lainvastaisia tekoja voivat olla esimerkiksi pahoinpitely, varkaus ja kunnianloukkaus. Mikko Savolainen / Yle
 Koulun kurinpitovastuu säilyy
 Jyrki Auronen korostaa, että koulu ei ole siirtämässä lain edellyttämää kurinpitovalvollisuuttaan poliisille.
 – Lasten ja nuorten normaaliin kasvuun ja kehitykseen kuuluu, että koulussa tapahtuu nahinoita ja kahinoita. Se on tavallista ja koulu puuttuu näihin omilla keinoillaan.
 Auronen kuitenkin korostaa, että tehtävänjakoa muiden viranomaisten kanssa on tarkoitus selkeyttää. Vakavampia lainrikkomuksia ei enää käsitellä koulun sisällä ”kiusaamisena”.
 – Koululla on ehkä ollut perinteitä, että vakavampiakin asioita on selvitetty koulussa omin voimin. Nyt tämä muuttuu, Auronen sanoo.
 Voisalmen koulun rehtori Jyrki Auronen. Kare Lehtonen/Yle
 Tarkoitus ehkäistä kiusaamista
 Tarkoituksena ei ole rikosilmoitusten tehtailu tai pelottelu.
 – Haluamme ennaltaehkäistä ikäviä tapauksia. Tarkoitus on, että tietoisuus tästä toimintamallista vähentäisi lainvastaisia tekoja kouluissa.
 Tietoa uudesta toimintamallista on annettu oppilaille ja lähetetty vanhemmille Wilma-viestipalvelussa. Asiaa käsitellään myös vanhempainilloissa.
 Myös opettajia on koulutettu uudesta toimintavasta kiusaamistapauksissa.
 Lasten ja nuorten kanssa työtä tekevä poliisi näkee uudistuksen myönteisenä.
 – Olemme saaneet hyviä kokemuksia, kun näitä asioita on käsitelty yhdessä sosiaalitoimen kanssa. Tapausten uusimisia ei ole tapahtunut juuri lainkaan, vanhempi rikoskonstaapeli Joni Mukala Kaakkois-Suomen poliisista kertoo.

Koulut ottivat kovat keinot käyttöön – pahimmat kiusaajat ohjataan nyt poliisille: "Näitä on selvitelty aivan liikaa koulun sisällä"


Summary: Matka Atlantin yli kesti kaksi viikkoa. Veneen arvioidaan saapuvan hieman ennen iltayhdeksää Suomen aikaa.

Ruotsalaisen ilmastoaktivistin  Greta Thunbergin  kaksi viikkoa kestänyt nollapäästöinen valtameripurjehdus on nyt ohi.
 Thunbergin veneen kapteeni  Boris Herrmann  on  kertonut Twitterissä , että seurueen purjevene odottaa ankkurissa Coney Islandin edustalla maahantulo- ja tulliasioiden takia.
 Thunbergin seurue saapuu Manhattanin lounaiskärjessä sijaitsevaan North Cove Marina -venesatamaan tämänhetkisten arvioiden mukaan kello 21 jälkeen Suomen aikaa.
 Tältä näyttää seurueen matka
 Malizia 2:n matka yli Atlantin on edennyt suurinpiirtein aikataulussa. Ilkka Kemppinen / Yle
 Lue myös :
 Ilmastoaktivisti Greta Thunbergin purjehdus New Yorkiin lähestyy loppuaan – veneen paluumatkan järjestäminen aiheuttaa kuitenkin lentopäästöjä
 Ilmastoaktivistin odotettu purjehdus alkoi – katso videolta Greta Thunbergin vilkutukset Plymouthissa

Suorana nyt: Ruotsalaisen Greta Thunbergin pitkä purjehdus on ohi – katso, kun ilmastoaktivisti saapuu Yhdysvaltoihin


Summary: Puolukkaa tulee yleisesti hyvin, mutta vaihtelu voi olla isoa pientenkin välimatkojen päässä.

4H on aloittanut taas puolukan oston 35 marja-asemalla. Niistä lähes puolet sijaitsee Pohjois-Pohjanmaalla, loput Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla. Muualla Suomessa asemia on vähänlaisesti.
 Pohjalaisten vahvaa asemaa marjojen myyntiin poimimisessa selittää historia.
 – Täällä on pitkät perinteet marjanpoimintaan. Ihmiset ovat tottuneet siihen, että ostajia on ainakin puolukalle, sanoo 4H:n Etelä- ja Keski-Pohjanmaan aluejohtaja  Tuija Saarimäki . Hänen mukaansa ulkomailta tuleville poimijoille onkin alueella vähemmän tarvetta.
 4H välittää marjaa jalostajille: sotkamolaiselle suurostajalle Polaricalle ja suomussalmelaiselle Kiantamalle.
 Marjaa ostavat ja välittävät toki monet muutkin tahot. Yrityksistä esimerkiksi Maukkaat Marjat ostaa marjaa suoraan poimijoilta, ja osto painottuu Pohjois-Karjalan, Kainuun, Koillismaan ja Lapin alueille.
 4H:n näkökulmasta marja-asemia ja myyntiä pitää olla niin paljon, että kannattavuus ei kaadu kuljetuskustannuksiin. Satovaihtelut ovat isoja vuosittain ja paikallisestikin.
 Kolme vuotta sitten marjaa tuli todella hyvin, mutta jo seuraavana vuonna ostopisteitä tarvittiin vain muutama. Viime vuonna puolukkaa tuli Etelä-Pohjanmaalla kehnosti, mutta Keski-Pohjanmaalla hyvin.
 – Ei pysty ikinä etukäteen ennakoimaan, onko hyvä vai huono marjavuosi, sanoo Saarimäki.
 Puolukkaa on paikoitellen hyvin. Kalle Niskala / Yle
 Erot isoja lyhyelläkin matkalla
 Mustikan ostoakin kokeiltiin Keski-Pohjanmaalla muutama vuosi sitten ja harkittiin myös tänä vuonna. Sato-odotukset näyttivät kuitenkin niin heikoilta, että kuljetuskustannukset olisivat tehneet hommasta kannattamatonta.
 Puolukan osalta jo ensimmäisten ostokertojen jälkeen näyttää siltä, että tilanne vaihtelee lyhyidenkin etäisyyksien välillä: Kannuksessa ja Pohjanmaan rannikolla marjaa ei ole juuri tullut, kun taas Kaustisella laatikot ovat loppuneet kesken.
 – Puolukkaa on nyt ehkä enemmän rinteissä ja kosteilla paikoilla. Kangasaukioita on melkein turha lähteä edes kiertämään, koska on ollut niin kuivaa, arvelee Kaustisen 4H-yhdistyksen toiminnanjohtaja Kaija Lackström.
 Kaustisen 4H-yhdistyksen toiminnanjohtaja Tuija Lackström käyttää puolukkaa vispipuuroon, piirakkaan ja smoothieen. Kalle Niskala / Yle
 Poimija on saanut puolukasta nyt alkuvaiheessa 1,10 euroa kilolta. Hinta vaihtelee kuitenkin tarjonnan mukaan. 4H-yhdistyksessä toivotaan, että marjasta saatava lisätulo tukisi myös poimimisperinteen jatkumista.
 – Olisi tosi sääli, jos se katkeaisi kokonaan. Toivomme myös, että lapset ja nuoret lähtisivät keräämään marjoja, sanoo Tuija Saarimäki.
 Esimerkiksi Kokkolassa valtaosa poimijoista on ollut Suomessa asuvia thaimaalaisia. Kaustisella isompia marjamääriä tuovat eläkeläiset ja iäkkäämmät työssäkäyvät.
 4H:n marja-asemat on tarkoitus pitää auki 3–4 viikkoa. Jos kauppa ei käy, ostaminen loppuu kuitenkin suunniteltua aiemmin.

Puolukan poimimisesta on taas tarjolla lisätuloa – 4H:n marja-asemista leijonanosa on pohjalaismaakunnissa


Summary: Kysyimme kahdelta kokeneelta kipparilta, onko ruoriraivo lisääntynyt vesillä. Kerro kommenteissa omat kokemuksesi.

Purjehtija ja moottoriveneilijä mahtuvat hyvin saman paatin kannelle auringossa kylpevässä Raision venesatamassa.
 Keskustelupalstoilla tunnelmat ovat olleet huomattavasti kireämpiä  Airistolla elokuun alkupuolella tapahtuneen onnettomuuden jälkeen . Moottoriveneen ja purjeveneen törmäyksessä menehtyi kaksi ihmistä.
 Sosiaalisessa mediassa onnettomuus on synnyttänyt kiivaan keskustelun, jossa osansa ovat saaneet niin moottoriveneilijät kuin purjehtijatkin.
 Vuosia 35-jalkaisella purjeveneellään meriä kyntänyt  Leevi Parsama  ei voi kuin ihmetellä keskustelun tasoa. Hän sanoo välttävänsä vastakkainasettelua viimeiseen asti, ja suurin osa veneilijöistä on fiksua porukkaa.
 – Ei se merellä niin paha oikeasti ole. Merellä on tilaa, ja veneet ovat erilaisia, ihmisillä on erilaisia tarpeita ja haluja. Kun merellä veneillään, pitäisi käyttäytyä kuin ihmiset toisilleen, miettii Parsama.
 Myös jalan verran lyhyemmällä moottoriveneellään merillä vuosikausia liikkunut  Petri Lehmuskoski  pitää sosiaalisen median keskustelua turhan kärkkäänä.
 – Merellä on tilaa kaikenlaiselle liikkumiselle. Toiset pitäisi aina ottaa huomioon, on sitten soutuveneellä, kanootilla, purjeveneellä tai moottoriveneellä liikkeellä.
 Merivartiosto ei ole havainnut ruoriraivon lisääntymistä
 Länsi-Suomen merivartioston partiot eivät ole loppukesän aikana havainneet merellä tavallisuudesta poikkeavaa vastakkainasettelua purjehtijoiden ja moottoriveneilijöiden välillä.
 Johtokeskuksen varapäällikkö  Jani Vastamäen  mukaan laineet lyövät korkeampina sosiaalisen median keskusteluissa kuin oikeasti vesillä.
 Elokuun alun onnettomuus Airistolla, Turun edustalla vaati kahden ihmisen hengen. Leevi Parsama osoittaa tapahtumapaikkaa kartalla. Ari Welling / Yle
 Airiston onnettomuuden jälkeen merivartiostoon tuli kylläkin jonkin verran yhteydenottoja. Samat asiat nousevat esiin joka kesä ja etenkin onnettomuuksien jälkeen.
 – Kansalaiset haluavat esimerkiksi kertoa, jos "nopeilla muskeliveneillä kaahataan jossain holtittomasti" ja sen tapaisia yhteydenottoja tulee, kuvailee Vastamäki.
 Myös Turun Moottorivenekerhon kommodori  Mikko Jokinen  kertoo, ettei hänen korviinsa ole kantautunut vesiltä mitään menneistä kesistä poikkeavaa. Some-kuohunnan hän jättää omaan arvoonsa. Yhdistykseen kuuluu sopuisasti sekä purje- että moottoriveneilijöitä.
 Itsekkyys yleistynyt vesillä jo vuosikymmeniä
 Tietynlaisen itsekkyyden lisääntymisen molemmat jututtamamme veneilijät ovat havainneet vesillä.
 Petri Lehmuskoski on pannut muutoksen merkiklle 2000-luvun aikana. Toisesta välittäminen ja muiden huomioiminen on hänen mielestään vähentynyt.
 – On tullut tämä minä-kulttuuri, "minä haluan, minä teen ja minä saan". Mennään niin kuin minä haluan ja muut väistäkööt.
 Samaan on kiinnittänyt huomiota myös Leevi Parsama purjeveneellä luoviessaan. Hän toivoo perustaitojen ja veneilyetiketin haltuunottoa jokaiselta ennen vesille suuntaamista.
 – Tuntuu, että ostetaan vaan vene, laitetaan hana kaakkoon ja lähdetään menemään. Jokainen veneen hankkiva voisi nöyrtyä vähän kyselemään neuvoa kaverilta esimerkiksi rantautumiseen, missä kohtaa on soveliasta vetää peräaallot muille ja kuinka läheltä ohittaa, listaa Parsama.
 Veneilykulttuurin muutos veti Petri Lehmuskosken ja Leevi Parsaman mietteliäiksi. Ari Welling / Yle
 Myös Jani Vastamäki Länsi-Suomen merivartiostosta arvioi, että tietty itsekkyys vesillä liikkumisessa on noussut pintaan viime vuosikymmenten aikana.
 – Vähän sama kuin pelastusviranomaiset ovat kertoneet maanteiltä, että onnettomuuspaikkojen ohi ajetaan tai pysähdytään ottamaan kännykkäkuvia. Yleisesti ottaen kuitenkin veneilijät ovat fiksua porukkaa ja kaveria jeesataan hädässä, sanoo Vastamäki.
 Vaaratilanteet keskittyvät merivartioston havaintojen mukaan erityisesti helteisiin keskikesän viikkoihin, jolloin aurinko houkuttelee harvemmin vesillä liikkuvat laineille.
 Vastamäki arvelee, että edessä oleva elokuun viimeinen viikonloppu venetsialaisineen ja muinaistulien öineen on jälleen vesillä vilkas – etenkin kun lämpötilat näyttävät sääkartoilla kesäisiltä.
 Ennakoinnilla ja pelisilmällä porskuttaa pitkälle
 Avovesillä harvoin hankaluuksia ilmenee, mutta ruuhkaisilla väylillä voi vaaratilanteita syntyä.
 Leevi Parsama huomauttaa, että jokaiselle kipparille riittää vastuuta kannettavaksi, kun kapealla väylällä pujottelee niin ammatti- kuin harrastajaliikennettäkin.
 – Veneilyssä erittäin tärkeä asia on ennakointi. Väistämissääntöjä kunnioitetaan loppuun asti, se on itsestään selvä, mutta pitää olla myös pelisilmää ja ennakointia, missä puolella milloinkin on tilaa.
 Maaliskuusta marraskuuhun moottoriveneellään kulkeva Petri Lehmuskoski arvioi vuosittain kokevansa kolmesta kuuteen poikkeuksellista tilannetta. Välttämättä ne eivät ole vaaratilanteita, mutta vaativat jonkinlaisia poikkeusmanööverejä ruorissa.
 – Viimeksi Hangosta itään oli lähellä, että olisi pitänyt väistää karille. Väylä oli toisesta reunasta tyhjä, mutta kun tullaan kulman takaa, ei jää enää reagointiaikaa.
 Petri Lehmuskosken matkamittariin on kertynyt 1 600 merimailia tänä kesänä. Ari Welling / Yle
 Lehmuskoski huomauttaa myös, että toisinaan sumusta tulee yllättäin vastaan valottomia veneitä.
 Naapurimaissa naapurikin saa lyöttäytyä kylkeen
 Paljon naapurimaidenkin aluevesillä purjehtinut Leevi Parsama arvelee itsekkyyden liittyvän osin suomalaiseen kansanluonteeseen.
 Reviiristään tarkka suomalainen luo paheksuvia katseita, jos täyteen vierassatamaan pyrkii veneitä "ylimääräisille" paikoille. Ahtaaseen rakoon ei kaivata naapureita.
 – Ruotsissa ja Tanskassa otetaan seuraava vene kylkeen ja mennään kaverin kantta pitkin maihin. Öölannissa käydessäni satamassa oli parhaimmillaan veneitä viidessä rivissä ja rantaan käveltiin useamman veneen yli, kertoo Parsama.
 Leevi Parsama on purjehtinut kahdeksan kesää 35-jalkaisella veneellään. Ari Welling / Yle
 Samoin luonnonsataman löytänyt suomalaisveneilijä helposti kokee poukaman henkilökohtaiseksi keitaakseen.
 – Ruotsissa luonnonsatamissakin ollaan rinta rinnan. Jos joku suomalainenkin tulee siihen pyörimään, niin sieltä viittilöidään että "tänne vaan, kyllä tänne mahtuu", kuvailee Leevi Parsama yhteisöllistä ruotsalaiskulttuuria.
 Petri Lehmuskoski huomauttaa loppukesän aikana havainneensa kylmäkiskoisuuden lisääntyneen suomalaisessa satamakulttuurissa.
 – Airiston onnettomuuden jälkeen huomasin sellaisen ison muutoksen, että kun aiemmin vierasvenesatamissakin juostiin auttamaan rantautumisessa, niin nyt ei kyllä auteta, sanoo Lehmuskoski.
 Merimiestaidot kortilla
 Pakollinen venekortti ei saa suurempaa kannatusta kummaltakaan jututtamaltamme kipparilta.
 – On autoilijoillakin ajokortti ja silti ajetaan kolareita, sanoo Petri Lehmuskoski.
 Kouluttautumisen ja vaadittavien perustaitojen hankkimisen kannalla he toki ovat. Myös veneen sähköisiä lisävälineitä olisi syytä osata hyödyntää täysipainoisesti.
 Veneilijän olisi hyvä osata hyödyntää aluksen apulaitteita täysipainoisesti. Ari Welling / Yle
 Leevi Parsama heittää palloa myös venealalle ja -seuroille, jotta ensivenettään mielivä voisi kokeneen kuljettajan opastuksella tutustua lajin saloihin etukäteen.
 – Veneilyssä menee usein sillälailla hassusti, että ensin hankitaan vene ja sitten ruvetaan harjoittelemaan. Kun ihan lähipiirissä ei ole ketään joka opettaisi, niin kyllä siinä valitettavasti mennään ojan kautta muutaman kerran.
 Onko sinulla kokemuksia veneilykulttuurin muutoksista? Oletko havainnut ristiaallokon lisääntyneen purjehtijoiden ja moottoriveneilijöiden välillä? Tulisiko veneiden kuljettajilta vaatia pakollista tutkintoa?
 Kerro kokemuksistasi, kommentointi on avoinna keskiviikkona 28.8.2019 kello 22 asti.

"Merellä on tilaa kaikenlaiselle liikkumiselle" – Airiston tuhoisa turma nosti somessa kiivaan ristiaallokon, ulapalla oikeasti tyynempää


Summary: Hallituksen joukkojen tärkein satamakaupunki oli separatistien hallussa noin kolme viikkoa.

Jemenin hallinnon joukot kertovat vyöryneensä Adenin kaupunkiin ja ottaneensa uudelleen haltuunsa läheisiä provinsseja. Hallinnon joukot ovat ajaneet Etelä-Jemenin separatisteja pois alueelta, jonka separatistit olivat ottaneet osittain haltuunsa aiemmin tässä kuussa.
 Itsenäisyyttä tavoittelevat Etelä-Jemenin separatistit ottivat maan toiseksi suurimman kaupungin Adenin haltuunsa noin kolme viikkoa sitten.
 Adenin satamakaupunki on toiminut hallinnon tukikohtana sen jälkeen, kun huthikapinalliset ottivat maan pohjoisosassa sijaitsevan pääkaupungin Sanaan hallintaansa vuonna 2014.
 Separatistit ja hallinnon joukot ovat vuosia taistelleet huthikapinallisia vastaan rinta rinnan. Viime aikoina vanhat liittolaiset ovat kuitenkin ottaneet useaan otteeseen yhteen. Yhteenotot ovat nostaneet huolen siitä, että nälänhädän uhkaama Jemen voisi hajota täysin.
 Hallinnon joukot varmistavat kaupunginosia
 Kun separatistit ottivat Adenin haltuunsa, uskottiin ryhmälle uskollisen puolisotilaallisen ryhmittymän alkavan yrittää ottaa uusia strategisesti tärkeitä alueita hallintaansa. Jemenin hallinnon onnistui kuitenkin värvätä lisäjoukkoja maan pohjoisosista ja iskeä takaisin separatisteja vastaan.
 - Kansallinen armeija ja turvajoukot ovat saavuttaneet nyt tilapäisen pääkaupungin ja alkaneet varmistaa kaupunginosia, Jemenin tiedusteluministeri  Moammer al-Eryani  kertoi Twitterissä keskiviikkona.
 Lisäksi hallinnon joukot ovat ottaneet uudelleen haltuunsa Abyanin provinssin pääkaupungin Zinjibarin.
 Aiemmin tällä viikolla hallinnon joukot ottivat separatisteilta uudelleen haltuunsa Shabwan provinssin.

Jemenin hallinnon joukot kertovat vallanneensa Adenin takaisin


Summary: Etelä-Pohjanmaalla kolmelta maatilalta on löytynyt salmonellaa. Kaikki varmistuneet tartuntatilat sijaitsevat Kauhavalla.

Etelä-Pohjanmaalta on löydetty salmonellaa kolmelta maito- ja lihakarjatilalta. Kaikki kolme tilaa sijaitsevat Kauhavalla.
 Johtava hygieenikko  Seppo Kangas  kertoo, että koko maakunnassa salmonellaepäilyjä on kymmenkunta. Tartuntojen syy ei ole vielä tiedossa, mutta tauti on mahdollisesti siirtynyt tilalta toiselle eläinten siirtojen mukana.
 Itse salmonella on voinut tulla tilalle lintujen, kuten naakkojen, tai muiden eläinten mukana esimerkiksi avonaisen rehusiilon kautta. Salmonella-bakteeri tarttuu ulosteiden välityksellä.
 Salmonellatilat joutuvat mittavien desifiointien kohteeksi. Maito pastöroidaan, joten maitotilat voivat edelleen jatkaa maidon viemistä meijeriin. Sen sijaan eläintiloille ei voi tuoda eikä sieltä voi viedä pois eläimiä. Myös teuraaksi vietävien eläinten pitää olla salmonellasta puhtaita.
 Tiloilta on otettu lisänäytteitä, jotka valmistuvat ensi viikolla. Ensimmäisenä salmonella-löydöistä kertoi  Komiat-lehti .

Kolmelta maatilalta Kauhavalla on löytynyt salmonellaa


Summary: Molemmilla mantereilla ongelmien taustalla on maatalous ja ihmisen toiminta.

Amazonin sademetsässä riehuvat maastopalot ovat viime päivinä keränneet valtavasti huomiota. Etelä-Amerikan katastrofia käsiteltiin jopa viime viikonloppuisessa johtavien teollisuusmaiden G7-kokouksessa.
 Vähemmällä huomiolle on jäänyt, että myös Afrikassa palaa. Esimerkiksi Ranskan presidentti  Emmanuel Macron  huolestui Afrikan metsäpaloista vasta G7-kokouksen jälkimainingeissa. Hän kertoi  Twitterissä  harkitsevansa samanlaisia toimia Afrikan kuin Amazonian suhteen.
 Avaruusjärjestö Nasan kartoilta katsottuna Afrikan tilanne näyttää hälyttävältä. Afrikka näyttää olevan pahemmin tulessa kuin Etelä-Amerikka.
 Ilkka Kemppinen / Yle
 Mutta voiko Amazonian ja Afrikan maastopaloja verrata toisiinsa?
 Helsingin yliopiston professorin  Markku Kannisen mukaan voi ja ei voi. Molemmissa paloissa on taustalla maatalous ja ihmisen toiminta. Silti Amazonian paloja ei voi täysin rinnastaa Afrikan paloihin, trooppisen metsänhoidon professori alleviivaa.
 Amazonian paloissa on kyse metsäkadosta, jossa uutta maatalousmaata raivataan hävittämällä metsä ja polttamalla siitä jäävät jätteet. Tämä toimintapa on syynä nyt Etelä-Amerikassa riehuviin metsäpaloihin.
 Afrikassa ei ainakaan toistaiseksi raivata sademetsiä maatalouden tieltä, eikä metsäkato Afrikassa ole Kannisen mukaan yhtä suurta kuin Etelä-Amerikan ja Kaakkois-Aasian trooppisissa metsissä.
 Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa metsäpalot selittyvät perinteisellä maankäytöllä. Viljely- ja laidunmaiden kuiva heinikko ja muu matala kasvillisuus poltetaan vuosittain ennen sadekauden alkamista. Silloin ravinteet siirtyvät jälleen maaperään ja esimerkiksi karja pääsee pian laiduntamaan uuden heinän pariin.
 Kaskeamis- ja kulottamisperinne on jatkunut Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa jo vuosisatoja.  Britannian yleisradioyhtiö BBC:n  mukaan kulottamisen jokavuotisuus voi olla yksi syy siihen, mikseivät Afrikan palot ole saaneet kansainvälisesti niin paljon huomiota.
 Palava sademetsä synnyttää enemmän päästöjä kuin kuiva metsä
 Sademetsän sijasta Afrikassa palaa useimmiten niin kutsuttu kuiva metsä, jossa puut ja matalat pensaikot ovat harvassa.
 Maanviljelijät polttavat riisin sadonkorjuuroskia Egyptissä. Peltoihin jääneiden korsien ja roskien polttaminen ennen sateita on vuosisatainen perinne. Khaled Elfiqi / EPA
 Harvakasvuinen metsä ei sido yhtä paljon hiilidioksidia kuin Amazonin sademetsä, joka lisäksi tuottaa merkittävän määrän maapallon hapesta. Myös Afrikan paloista syntyy päästöjä, mutta vähemmän kuin Amazoniasta.
 – Kuivasta metsästä ilmaan päässeet kasvihuonepäästöt ovat paljon pienempiä per hehtaari kuin sademetsässä, jossa on hirveästi puustoa, Kanninen muistuttaa.
 Professorin mukaan metsän eliöstö on Afrikassa tottuneempi paloihin ja niiden vaikutuksiin kuin Amazoniassa. Sademetsässä esimerkiksi puiden kuori on ohuempaa ja puu vahingoittuu helpommin kuin paksukuorinen kuivan metsän puu.
 – Todennäköisesti Afrikan palot eivät vahingoita niin paljon luonnon monimuotoisuutta kuin Brasilian palot, Kanninen arvioi.
 Afrikan palot eivät toistaiseksi yllä sademetsiin asti
 Nasan satelliittikuvista näkee, etteivät Afrikan palot ainakaan vielä roihua trooppisissa metsissä asti. Joskus tulevaisuudessa tilanne voi olla toisin.
 – Palot eivät ainakaan toistaiseksi uhkaa sademetsiä siinä mielessä kuin Brasiliassa, mutta se voi olla ajan kysymys. Afrikassa sademetsiin ei ole tieyhteyksiä. Sitten kun niitä aletaan rakentaa, metsiin päästään käsiksi ja niitä aletaan myös tuhoamaan, Kanninen ennustaa.
 Ilkka Kemppinen / Yle
 Kasvuston polttaminen tekee maaperästä ravinteikkaan. Ongelmatonta kaskeaminen ei kuitenkaan ole.
 Viljelysmaata tarvitaan tulevaisuudessa enemmän, sillä väestö Saharan eteläpuoleisessa Afrikassa kasvaa hurjaa vauhtia. Maita poltetaan viljely- ja laidunkäyttöön todennäköisesti jatkossakin, sillä se on halpa keino harjoittaa maataloutta.
 Kuivassa maastossa maatalouden tarpeisiin sytytetyt palot karkaavat helposti hallinnasta. Laajat savualueet ovat iso ongelma, sillä niistä syntyy valtavasti saasteita ilmakehään.
 – Polttamisen uskotaan tuovan parempia laidunmaita, mutta sillä tehdään enemmän vahinkoa. Samalla poltetaan karike ja hieno puu. Maanpinta paljastuu ja altistuu tuuli- ja vesieroosiolle, geoinformatiikan professori  Petri Pellikka  Helsingin yliopistosta muistuttaa.
 Pellikka toimii johtajana Taitan tutkimusasemalla Keniassa. Viimeksi hän näki kilometrien mittaisen, luonnossa etenevän palorintaman lentäessään Sudanin yllä kohti Keniaa. Pellikka kertoo, että osa paloista sytytetään myös taikauskosta.
 – Ihmiset sytyttävät kuivan kauden päätteeksi paikkoja tuleen, koska savun ajatellaan tuovan sateita, Pellikka sanoo.
 Lisää aiheesta:
 CNN: Yes, more fires are burning in sub-Saharan Africa than in Brazil. But context is important
 BBC: Amazon fires: Angola and DR Congo 'have more blazes'
 Amazonin hiilivarasto ei palaudu palojen jälkeen entiselleen – tässä viisi syytä, miksi sademetsän tuhot uhkaavat koko maailmaa

Afrikassa on enemmän maastopaloja kuin Amazoniassa – Paloja ei voi suoraa verrata toisiinsa


Summary: Torstaina alkavalla neuvottelukierroksella selviää, paljonko palkat nousevat.

Syksyllä ja vuodenvaihteessa päätetään yli miljoonan suomalaisen palkoista ja työehdoista.
 Torstaina iltapäivällä neuvottelupöytään istuvat 120 000 työntekijää edustava Teollisuusliitto ja työnantajien Teknologiateollisuus.
 Tästä kierähtää käyntiin kuuma työmarkkinasyksy, mutta miksi siitä pitäisi olla kiinnostunut? Tässä viisi mahdollista syytä.
 Kiky-sopimuksella pidennettiin työaikaa palkkoja nostamatta. Nyt kiistellään siitä, jatkuuko työaikojen pidennys vielä ensi vuonna.  Niko Mannonen / Yle
 1. Työaika
 Edellinen pääministeri  Juha Sipilä  (kesk.) ajoi Suomeen kolmivuotisen kilpailukykysopimuksen. Kolmivuotinen kiky-sopimus  neuvoteltiin yhdessä työmarkkinajärjestöjen kanssa.
 Kikyssä sovittiin esimerkiksi, että vuosittainen työaika pitenee 24 tuntia vuodessa. Sopimuksella haluttiin lisätä vientiyritysten kilpailukykyä esimerkiksi verrattuna Suomen kilpailijamaihin Saksaan ja Ruotsiin.
 Nyt alkaa vääntö siitä, oliko työajan pidennys pysyvä vai loppuuko se tähän vuoteen. Yle kertoi heinäkuussa, että  työntekijät pitävät sopimusta kolmivuotisena, mutta työnantajien mielestä kiky-tunnit ovat tulleet jäädäkseen.
 Työajan pidennys toteutettiin niin, että työtunteja tuli lisää, mutta palkka ei noussut.
 2. Palkankorotukset
 Mistäpä muusta työntekijät ja työantajat kiistelisivät, elleivät palkoista?
 Edellisellä sopimuskierroksella vientiliitot määrittelivät palkankorotuksien katon. Tuolloin kaikki toimialat tekivät vientiliittojen perässä sopimuksen, jossa palkat nousivat noin 3,2 prosenttia.
 Se jäi korpeamaan etenkin naisvaltaisia aloja. Suomessa väki vanhenee ja hoitajia tarvitaan lisää.  Terveydenhoitoalan ammattiliitto Tehy ja perushoitajien Super ovat ihmetelleet, mistä uusia työntekijöitä löytyy.
 Hoitajia tarvitaan lisää myös siksi, että hallitus aikoo nostaa vanhusten hoitajamitoitusta 0,7 hoitajaan yhtä vanhusta kohden.
 Julkisen sektorin naisvaltaiset  alat vaativatkin nyt muita kuoppakorotuksia ja tasa-arvoeriä . Kuntatyönantaja on suhtautunut palkankorotusvaatimuksiin nihkeästi.
 Hoitoala on vaatinut korotuksiin lisää rahaa valtion kirstusta.
 .
 Keittäjä Ritva Hagström ei saanut kesällä 2017 ostettua silmälaseja, koska lomarahoja leikattiin. Hagström on JHL:n hallituksen jäsen.    Jyrki Ojala / Yle
 3. Lomarahaleikkaukset
 Kilpailukykysopimus leikkasi julkisen sektorin työntekijöiden lomarahoja kolmen vuoden ajan.
 Lomarahaleikkaukset ovat nyt ohi. Vaikka lomarahaleikkauksia on korvattu verohelpotuksilla, ne jäivät vaivaamaan esimerkiksi opettajia, sairaanhoitajia ja  koulujen keittäjiä .
 Leikkaukset kiristävät yhä tunnelmaa neuvotteluissa etenkin siksi, että esimerkiksi teollisuus ei osallistunut lomarahatalkoisiin.
 4. Ostovoima
 Työntekijöille mieluisinta olisi, että ostovoima nousisi palkkoja korottamalla, ei verohelpotuksilla. Palkasta kertyy eläkettä, ja eron näkee kukkarossa kuun lopussa.
 Veronmaksajien keskusliitto on laskenut, että  palkansaajan verotus uhkaa kiristyä ensi vuonna . Syynä on se, että palkansaajien sosiaalivakuutusmaksut, kuten työeläke- ja sairausvakuutusmaksut, nousevat. Sosiaalimaksujen nousu leikkaa palkansaajien ostovoimaa.
 Tavalliselle, keskituloiselle palkansaajalle se voi merkitä noin 250 euron menetystä vuodessa. Hallituksen on toivottu tulevan vastaan verohelpotuksin syksyn budjettiriihessä.
 Palkansaajamaksujen muutoksista sovittiin kilpailukykysopimuksessa.
 Ostovoimaan vaikuttavat sekä palkankorotukset, että verohelpotukset. Mårten Lampén / Yle
 5. Osa-aikatyö
 Kaupoissa osa-aikatyö on yleistä. Esimerkiksi opiskelijoille osa-aikatyö on oma valinta. Julkisten ja hyvinvointialojen liitto (JHL) on huolissaan siitä, että osa-aikatyöllä ei pysty elämään.
 Pelisäännöt pitäisi luoda myös niin kutsutulle alustataloudelle.
 On epäselvää, ovatko ravintoloille ruokaa kuljettavat miehet ja naiset työntekijöitä vai yrittäjiä. Ja kuuluuko heille lomaoikeus?
 Osa-aikatyöksi lasketaan kaikki työ, joka on enintään 80 prosenttia enimmäistyöajasta.

Tässä 5 syytä, miksi pitäisi kiinnostua kuumasta työmarkkinasyksystä – Pian selviää, jatkuvatko kiky-tunnit ikuisesti


Summary: Helsingin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Otso Kivekäs sanoo, että uhkauksia tulee entistä enemmän valtuutetuille.

Helsinkiläinen SDP:n kaupunginvaltuutettu  Abdirahim ”Husu” Hussein  kertoi keskiviikkona Twitterissä saaneensa hänelle osoitetun kirjeen, joka sisälsi hirttoköyden ja herjaavan uhkausviestin.
 Hussein julkaisi päivityksensä yhteydessä kuvan kirjeen sisältämästä hirttoköydestä ja viestistä.
 Hussein kertoi Ylelle valtuuston kokouksen jälkeen, että hän sai tietää hänelle osoitetusta kirjeestä heti valtuuston kokouksen alussa, kun valtuuston henkilökunta tuli kertomaan, että hänelle on postia.
 – Olen järkyttynyt, en oikein saa sanoja ulos suustani. Valtuuston kokous kesti tällä kertaa tunnin ja en muista siitä oikein mitään. Muistan kun painoin itseni läsnä olevaksi, mutta en muista mistään muusta pätkääkään. Kyllä tämä [kirje] poisti minut tänään pelistä, Hussein kertoo.
 – Aivan kuin joku olisi näyttänyt mulle asetta tai puukkoa, hän lisäsi.
 Hussein kertoi heti kokouksen jälkeen olevansa matkalla poliisilaitokselle tekemään asiasta rikosilmoitusta.
 Hän kertoo saneensa vastaavanlaisia uhkauskirjeitä valtuustoon myös aiemmin. Tämänkertainen kirje oli kuitenkin hänen mielestään sisällöltään tähän mennessä pahin.
 Hussein sanoo muuttaneen salaiseksi kotiosoitteensa hänelle aiemmin sinne tulleiden uhkauskirjeiden takia.
 Hussein ei kuitenkaan aio varoa jatkossa esimerkiksi julkisilla paikoilla liikkumista, vaikka uhkausten sävy näyttää pahentuneen.
 – En halua antaa pelolle valtaa. Tulen toipumaan myös tästäkin uhkauksesta, ei tässä sinänsä mitään. Löydän tästä pientä lohtuakin, kun kirjettä ei lähetetty kotiini ja perheeni ei ollut se, joka olisi sen avannut.
 Valtuuston puheenjohtaja: Toivottavasti poliisi saa tekijän kiinni
 Heti Helsingin kaupunginvaltuuston kokouksen jälkeen tavoitettu valtuuston puheenjohtaja  Otso Kivekäs  (vihr.) tuomitsee jyrkästi Husseinin saamaan kirjeen.
 – Tämä on erittäin huolestuttava kehitys, että poliittisissa tehtävissä toimiville ihmisille lähetetään uhkauksia. On ollut joitakin vuosia nähtävissä, että näitä tulee entistä enemmän ja erityisesti ihmisille, jotka eivät näytä kantasuomalaisilta. Myös naiset saavat enemmän uhkauksia kuin miehet. Tämä on pyrkimystä rajoittaa ihmisten osallistumista politiikkaan, ja sitä ei tule missään nimessä hyväksyä.
 Kivekäs toivoo, että poliisi saa tekijän kiinni, koska suunta on erittäin vaarallinen, jos tämä jatkuu.
 – Aina on ollut epäasiallisia viestejä vaalien alla, mutta viime aikoina on tullut yhä jyrkempisävyisiä uhkauksia.
 Konkreettiset uhkaukset harvinaisia
 Helsingin kaupungin turvallisuus- ja valmiusyksikön päällikön viransijainen  Anssi Vuosalmi  kertoo, että ei pysty kommentoimaan yksittäisiä valtuutettuihin kohdistuvia uhkaustapauksia.
 Hän toteaa yleisellä tasolla, että kaupungin virkamiehille ja valtuutetuille tulee nykyään "jonkin verran" uhkauksiakin sisältäviä yhteydenottoja. Konkreettisia uhkauksia tulee harvoin.
 Vuosalmi painottaa, että kaupungin puolesta jokainen tapaus otetaan vakavasti ja jos tilanne edellyttää turvatoimia, ne ratkaistaan yksittäistapauksina erikseen.
 – Meillä on näihin tapauksiin olemassa uhka-arviomenettely, jolla voimme poliisin kanssa katsoa yksittäisiä tapauksia ja ryhtyä sitten tarvittaviin johtopäätöksiin, Vuosalmi sanoo.
 Lue lisää
 Perussuomalaisia rasisteiksi syyttäneestä twiitistä syntyi kiivas keskustelu Ylen aamu-tv:ssä – katso se tästä
 Poliisi tiedottaa: Abdirahim "Husu" Hussein Mohamedia ei epäillä kiihottamisesta kansanryhmää vastaan
 KSML: Perussuomalaisten kansanedustaja Jouni Kotiaho teki tutkintapyynnön rasisti-twiiteistä

Valtuutettu Abdirahim "Husu" Hussein sai postissa hirttoköyden ja uhkaavan herjausviestin – "Aivan kuin joku olisi näyttänyt minulle asetta tai puukkoa"


Summary: Kansallisessa geenivarakokoelmassa säilytetään paikallisten omenalajikkeiden dna-tiedot ja historia. Ähtäriläispuun siemen saatiin kulkukauppiailta lähes 120 vuotta sitten.

Ähtärin Rämälänkylällä sijaitsevan Kortteisen sukutalon pihapiirin ehdoton keskipiste on noin 120-vuotias omenapuu.
 Tilan vanhaisäntä  Timo Kortteinen  tietää kertoa, että omenapuun on istuttanut hänen mummonsa Hilma Kortteinen, joka tuli taloon emännäksi 1800-1900 -lukujen vaihteessa.
 Mummo oli saanut tai ostanut omenoita kylällä kierrelleiltä vienankarjalaisilta kaupustelijoita, “laukkuryssiltä”, ja niiden siemenistä kasvattanut omenapuun itselleen.
 Siitä lähtien omenapuu on kasvanut paikallaan ja tarjonnut perheelle omenat hilloon ja sellaisenaan syötäväksi.
 – Kunhan vaan säilöö kunnolla ja laittaa paperit väliin, on omenia riittänyt tammikuulle asti, Timo Kortteinen muistelee.
 Kortteisen pihan omenapuu, jolle he antoivat 1980-luvulla nimen Mummon puu, on yksi suomalaisista paikallisomenalajikkeista.
 Timo Kortteisen mummo Hilma istutti aikanaan puun. Pasi Takkunen/Yle
 Taloushedelmiä arvostettiin
 Siemenestä suomalaiseen maaperään kylvetyt paikallisomenapuut ovat tuottaneet hedelmää erilaisiin tarpeisiin. Luken tutkija  Maarit Heinosen  mukaan esimerkiksi 1900-luvun alkupuolella arvostettiin taloushedelmiä ehkä jopa enemmän kuin sellaisenaan syötäviä lajikkeita.
 Kortteisen puun omenat ovat ainakin alkusyksystä niin kirpeitä, että talon väki napsii syöntiomenoita mieluummin muista pihan puista. Hillotarpeiksi omenat sopivat erinomaisesti.
 – Hillosta tulee sellaista kauniin ruskean väristä, Timo Kortteinen kehaisee.
 Luke on kiinnostunut hedelmän tuntomerkeistä, kuten kuoren väristä, hedelmän muodosta ja mausta sekä siemenkodasta.  Hanne Leiwo / Yle
 Paikallisomenapuut geenipankkiin
 Suomessa on tunnistettu ja paikannettu yli 100 paikallisomenalajiketta. Yksi tunnetuimmista on Huvitus. Paikallisomenalajikkeisiin lukeutuu myös hiljattain paikannettu Mannerheimin omena.
 Maarit Heinosen mukaan Suomessa on syntynyt paljon omenapuita kylvämällä. Keski-Euroopasta ja Ranskasta tuodut taimet ovat kestäneet huonosti pohjoisia olosuhteita. Lisäksi 1900-luvulla suositeltiin kylvämään omenapuut siemenestä.
 Siemenestä kylvämällä ei kuitenkaan synny helposti käyttökelpoisia omenapuita. Jos kylvää sata siementä, yhdestä voi kasvaa sellainen kelvollinen omenapuu, jonka muutkin ovat kiinnostuneet saamaan puutarhaansa.
 Heinosen mukaan monet siemenestä kylvetyistä omenapuista ovat jääneet yhden pihan puiksi, eivätkä ole levinneet viljelyyn.
 Kortteisen pihan Mummon puu vartettiin Karstulassa Rajalan taimistolla 1980-luvulla. Timo Kortteisen mukaan alkoi näyttää siltä, että emopuu kuivuu ja se haluttiin varttamalla pelastaa. Tällä hetkellä lajiketta löytyy useilta taimistoilta.
 Omenapuun "sormenjäljet"
 Luonnonvarakeskus tallettaa arvokkaimpia paikallisomenalajikkeita kansalliseen omenapuiden geenivarakokoelmaan. Geenipankissa lajikkeet säilyvät tulevaisuuden tarpeisiin, mutta kertovat myös suomalaisesta omenanviljelyn historiasta.
 Myös ähtäriläisen Mummon puun geeniperimä kiinnostaa tutkijaa.
 – Meillä on talletettu Mummon omena -nimellä kulkeva puu. Olemme saaneet sen Vaasasta Valkoinen Omena -nimellä, mutta se osoittautui kahdelta taimistolta saamiemme näytteiden perusteella Mummon omenaksi, Heinonen sanoo.
 Tieto Kortteisen pihan puuvanhuksesta ja sen reitistä taimistoille on Heinosen mukaan merkittävä.
 – Olemme saaneet nyt myös tietää alkuperäisen lajikenimen, Mummon puu, Heinonen sanoo.
 Luonnonvarakeskus on pyytänyt Kortteisen vanhasta omenapuusta lehtinäytteen puun dna-sormenjälkien analyysiin. Sitä verrataan omenapuiden keskuskokoelmassa jo kasvavan puun dna-sormenjälkiin.
 – Samaan tapaan kuin rikostutkijat selvittävät sormenjäljistä kenelle ne kuuluvat, me teemme omenapuulle dna-analyysin. Näin saamme varmistettua lajikkeen.
 Dna-tunniste ei kuitenkaan riitä yksin varmistamaan lajiketta. Sen syntymähistorian ja -paikan tiedot sekä muu puuhun liittyvä muistitieto on tärkeää hedelmän tuntomerkkien lisäksi.
 Vanha omenapuu on kasvanut Kortteisen pihalla samalla paikalla noin 120 vuotta, vaikka tuvat ympärillä ovat vaihtuneet.  Hanne Leiwo / Yle
 Keskellä elämää
 Kortteisen tilaa isännöi nykyään Timon poika  Antti Kortteinen . Ihan kuin isänsä aikanaan, hänkin on poikasena kiipeillyt puun oksilla ja kuullut kehotukset olla katkomatta oksia.
 Ilman kolhuja yli satavuotias omenapuu ei ole vuosistaan selvinnyt. Sitä on välillä nirhaistu moottorisahalla, kolhaistu talonrakentamisen yhteydessä lautapinolla – ja paljon muuta.
 Sitkeästi Mummon puu kuitenkin kantaa hedelmiä tänä syksynäkin.
 Tänä vuonna pihlajanmarjakoista ei ole ollut haittaa, mutta satoon vaikuttaa kesän kuivuus, joka jätti omenat vähän tavallista pienemmiksi. Lisäksi kukinnan aikaan pihassa puhalsi semmoinen länsituuli, että puun länsipuolen kukat saivat kyytiä. Idän puolella hedelmiä riittää.
 – Onhan se hienoa, kun pihalla on tälläinen emopuu. Ehkä siihen tulee jatkossa suhtauduttua vähän arvokkaammin, Antti Kortteinen toteaa.

Kortteisen tilan 120-vuotiaalle omenapuulle tehdään dna-analyysi – vienankarjalaisten kulkukauppiaiden omenasta kasvoi suomalaislajikkeen emopuu


Summary: Yle Uutisten kulttuuritoimittaja Jussi Mankkinen kävi kokemassa Kaltebach Open Airin. Raportti paikan päältä.

PÄIVÄ I
 Idylli.  Se on ensimmäinen sana, joka tulee mieleen, kun kävelen kolmen kilometrin matkaa majapaikastani Steinhaus am Semmeringin kylästä kohti Spital am Semmeringiä ja Kaltenbach Open Airin tapahtumapaikkaa. Smaragdinvihreillä, rehevillä niityillä laiduntaa hyvinvoivan näköisiä lehmiä, tiheät kuusikot peittävät pilviä hipovia vuoria ja kirkasvetisten purojen solina hyväilee korvia.
 Itävaltalaista maalaisidylliä. Jussi Mankkinen / Yle
 Festivaalivieraiden teltat ja muut asumukset levittäytyvät Stuhleckin hiihtokeskuksen rinteille.  Jussi Mankkinen / Yle
 Spital am Semmeringiä lähestyttäessä maaseudun rauhaisa äänimaisema muuttuu aivan toisenlaiseksi ja idylli repeää riekaleiksi: nyt vuoristossa ja Stuhleckin hiihtokeskuksen rinteillä jyrisee ja jyskyy death metal, goregrind ja black metal.
 Vielä viimeinen kilometri ylämäkeä käärmeen lailla kiemurtelevaa kapeaa tietä pitkin ja pääkallopaikan sisäänkäynti häämöttää edessäni. Brittiläinen Unfathomable Ruination on juuri lopettelemassa, ja kohta lavan valtaa suomalainen black metal -yhtye Azaghal.
 Perusteellisen laukun- ja ruumiintarkastuksen jälkeen nopea katsaus itse festivaalialueeseen: pitkulaista hiekkakenttää reunustavat korkeat kuuset, toisessa päässä on esiintymislava ja toisessa päässä muutama ruoka- ja juomakoju sekä bändipaitojen myyntipiste.
 Festivaalialuetta ympäröivät vuoret ja jylhät kuusikot.  Jussi Mankkinen / Yle
 Suurin piirtein alueen puolivälissä sijaitsee varsin julkinen – siis katseilta suojaamaton – kusilaari ja kolme öKlo-firman kuivatoilettia, tosin enemmän tai vähemmän holtiton kuseskelu festivaalialuetta rajaavien aitojen juurella on pikemminkin sääntö kuin poikkeus.
 Torstaina Kaltenbachia hellii aurinko, mutta nelihenkinen, 1990-luvulla perustettu Azaghal loihtii nopeasti taivaalle sysimustia pilviä. Yhtyeen kylmä ja nihilistinen black metal kietoo yleisön seitteihinsä ja  Agios O Baphomet  -kappaleen vetävää kertosäettä on pakko hoilottaa mukana.
 Keikan jälkeen muutama vieressäni ollut itävaltalainen kehuu vuolaasti suomalaisen black metalin erinomaisuutta. Azaghalia ei pidä sotkea niin ikään kotimaiseen Azazel-yhtyeeseen, joka esiintyi toissa vuonna Hyvinkään Steelfestissä umpikännissä ja josta tuli samantien  maailmanluokan kuuluisuus .
 Kotimainen black metal -yhtye Azaghal esiintyi torstaina. Jussi Mankkinen / Yle
 Käväisen tässä välissä hakemassa juomista kojusta, jota pitää Wienissä vaikuttava eläinsuojeluyhdistys: heidän asialistallaan ovat etenkin kaltoin kohdellut romanialaiset kulkukoirat, joille halutaan tarjota  futteria  eli ruokaa. Kuumista ja kylmistä juomista pitää maksaa, mutta muovikuvun alla oleviin kekseihin, piirakoihin ja kakunpalasiin pätee vapaaehtoisen hinnoittelun keveä taakka. Kaljoittelun ohella makeanhimo iskee yllättävän moneen raavaaseen metallimieheen, ja välillä kojulle on jopa pientä jonoa.
 Vastapäätä tarjoillaan makkara- ja liharuokien ohella myös kasvisvaihtoehtoja, kuten ranskalaisia tai tuhtiin öljy- ja majoneesimäärään upotettua salaattia, jossa on ainakin perunaa ja kurkkua. Ehdoton hitti näyttää olevan  Schnitzelsemmel  eli sämpylä, jonka sisällä on wieninleikettä, ja jota tilataan ja myydään kuin liukuhihnalta. Eksoottisiin perinneruoka-annoksiin taas kuuluu  Käseleberkäsesemmmel:  sämpylässä on siivu suoraan uunista otettua, juustolla maustettua tirisevää maksamureketta.
 Itävaltalaisen Dornenreich-yhtyeen laulaja-kitaristi Eviga.   Jussi Mankkinen / Yle
 Azaghalin jälkeen lavalle astuu itävaltalainen Dornenreich, jonka musiikin luokittelisin tummasävyiseksi avantgardemetalliksi jo siksi, että yhtyeen soitinvalikoimaan kuuluu viulu – ei mikään tavanomainen soitin tässä genressä. Dynamiikaltaan laaja-alaisesta yhtyeestä irtoaa niin akustisia sävyjä kuin kakofonista ryöpytystäkin, laulaja-kitaristi  Evigan  teatraalisesta esiintymisestä puhumattakaan.
 Vomitory  Jussi Mankkinen / Yle
 Ruotsalaisen Vomitory-yhtyeen kitaristi Urban Gustafsson.  Jussi Mankkinen / Yle
 Kaltenbach Open Air tuntuu lähtevän kunnolla liikkeelle kello yhdeksän aikaa iltamyöhällä, jolloin soittovuorossa on ruotsalainen, 30-vuotisen uran tehnyt pitkän linjan death metal -yhtye Vomitory. Yleisö lähtee tiukasti ja tarkasti soittavan bändin konstailemattomaan revittelyyn todella hyvin mukaan – tätä on selvästi odotettu. Keikan jälkeen niska on hellänä.
 Carpathian Forest -yhtyeen laulaja-huuliharpisti Nattefrost. Jussi Mankkinen / Yle
 Carpathian Forest -yhtyeen kitaristi Malphas.  Jussi Mankkinen / Yle
 Carpathian Forest -yhtyeen laulaja-huuliharpisti Nattefrost ja risti.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yhtä euforisena tunnelma jatkuu, kun norjalaisen Carpathian Forestin vokalisti  Nattefrost  bändeineen singahtaa lavalle ylösalaisin olevaa ristiä heilutellen ja huuliharppua epävireisesti pöräytellen. Tämänhän norjalaiset osaavat: bläkkikseen sekoitetaan punkkia ja vinoa huumoria ja kokonaisuus kuorrutetaan vetävillä riffeillä.
 Tälläkin keikalla kuullaan The Curen  A Forest -biisistä enemmän tai vähemmän rienaava versio, josta joku voisi jopa hieman loukkaantua. Yleisö imitoi antaumuksella pienikokoisen Nattefrostin känisevää laulutyyliä ja kokonaisuuden tietynlaiselle höpsöydelle on pakko aina välillä naurahdella.
 – Bläkkiksen ja death metallin jälkeen tässä olisi teille tarjolla kunnon thrashiä! hollantilaisen Distillator-yhtyeen laulaja-kitaristi  Laurens  kuuluttaa. Hyperenergisellä triolla on lavalla futuristiseen moottoripyörätyyliin kustomoituja mikkiständejä, joiden välillä basisti ja kitaristi loikkivat kuin viimeistä päivää. Lavashow korostaa muutenkin nopean musiikin toimivuutta.
 Distillator-yhtyeen laulaja-kitaristi Laurens.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yleisesti on todettava, että Kaltenbach Open Airin kaltaisissa, keskieurooppalaisissa vaihtoehtoisen metallin tapahtumissa bändit soittavat teknisesti hyvin ja ovat täysillä mukana. Koska ihmiset tulevat pääsääntöisesti kuuntelemaan (humalaisinakin) suosikkibändejään, puolivillaista plinkuttelua ei tässä genressä sallita. Sama pätee soundeihin ja valoihin: tämäkin puoli toimii, vaikka kokonaisuutta muutoin voikin leimata kotikutoisuus ja askeettisuus.
 Kaltenbach Open Airin reilut 1500 vierasta per päivä taas on juuri sopiva ihmismäärä: festivaalin tuntua kylläkin on, muttei kasvottoman massatapahtuman.
 Loppuillasta paikalla päivystävä ensiapuhenkilökunta saa töitä. Pöydän ääreen, tyhjien kaljamukien keskelle on rojahtanut ja uinahtanut nuori mies, joka nostetaan paareille. Yhtäkkiä miekkonen herää kuin salamaniskusta, hypähtää seisaalleen, sanoo jotakin että mitä helvettiä minä tässä teen ja menee ilmeisesti tilaamaan lisää viinaa. Ensiapuhenkilökunta jää levittelemään käsiään.
 Vargsriketin Grym.  Jussi Mankkinen / Yle
 PÄIVÄ II
 Uusi päivä ja uudet bändit. Muutaman kilometrin patikkamatka festivaalialueelle tekee taas terää ja unihiekka karisee silmistä.
 Reitin puolivälissä sijaitsee jonkinlainen paikallinen erikoisuus: eroottinen yökerho, jonka terassilla on tänään yllättäen vipinää – vieläpä keskellä päivää. Kaksi naista antaa sylitansseja kahdelle miehelle. Toinen mies huutelee minulle, että hei kaveri, tules tänne. Vastaan etten ehdi, koska olen menossa metallifestivaalille. Mies hymähtelee jotakin ja puistelee päätään.
 Saavun sopivasti paikalle kun itävaltalaisen black metal -yhtye Vargsriketin  Grym ,  Draug  ja  VXR  suoltavat satanistista sanomaansa. Toisin kuin alan nykynorjalaisten bändien kohdalla, nyt ollaan vakavien asioiden äärellä, eikä huumoria tästä yhtyeestä löydy repimälläkään. Toisin kuin seuraavasta aktista.
 Spasm-yhtyeen laulaja Radim.  Jussi Mankkinen / Yle
 Tšekkiläinen goregrind-yhtye Spasm hakee inspiraationsa etenkin pornografian maailmasta. Bändin aistikkaasti pukeutuneella vokalistilla  Radimilla  on hassu kikkelimaamari ja mies laukoo taukoamatta kaikenlaisia härskejä ja hauskoja juttuja. Kuten esimerkiksi, että teini-ikäisenä, ennen internet-aikaa ainoa ikkuna pornon maailmaan olivat alan saksalaiset lehdet. Valitettavasti naiset niissä olivat karvaisia täältä (osoittaa haaroväliään), täältä (osoittaa kainaloitaan) ja ikävä kyllä toisinaan myös täältä (osoittaa ylähuultaan).
 Moshpit Spasmin keikalla.  Jussi Mankkinen / Yle
 Yleisö villiintyy Spasmin keikalla.  Jussi Mankkinen / Yle
 Spasmin keikan aikana syntyy myös spontaani moshpit, johon pitää mennä mukaan. Nyt kyse on tosin varsin leppoisasta ja irtonaisesta meiningistä, jossa otetaan hassuja tanssiaskeleita ja jossa ikään kuin valmistaudutaan illan vauhdikkaampaan menoon.
 Moshpitistä pitää yleisesti todeta, että se on yksi ihmiskunnan nerokkaimmista keksinnöistä. Siinä voi toteuttaa itseään luovasti, tuntea yhteisöllisyyttä, hölmöillä, siinä virkistyy ja saa liikuntaa ja tutustuu uusiin ihmisiin. Lisäksi siinä on sopivassa mittakaavassa vaaran tuntua.
 Komea tatuointi ja anarkistinen viesti.  Jussi Mankkinen / Yle
 Spasmin kaltaisten yhtyeiden keikoilla yleensä tapahtuu kaikenlaista. Yhtäkkiä tunnen, kuinka oikeaan poskeeni roiskahtaa jotakin. Takanani on nuori nainen, joka pruuttaa dildosta nestettä moshaajien päälle. Kyse ei sentään ole tekospermasta, vaan vedestä. Saattaa se tosin olla kaljaakin.
 Spasmin jälkeen vaihdan muutaman sanan kaverin kanssa, johon törmäsin (kuvaannollisesti) moshpitissä.
 – Ai olet Suomesta? Mitenkä se nyt menikään? (Käy kysymässä jotakin frendeiltään ja palaa takaisin). SUOMMIPERKKELE!!
 Cytotoxin-yhtyeen laulaja Grimo astuu lavalle.  Jussi Mankkinen / Yle
 Saksalaisen Cytotoxin-yhtyeen laulaja Grimo.  Jussi Mankkinen / Yle
 Lauantain energisimpiin kokemuksiin kuuluu ehdottomasti saksalaisen Cytotoxin kokonaisvaltainen show. Jos Spasm operoi pornon parissa, Cytotoxinin konsepti kietoutuu Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden ympärille, jota "me emme koskaan tule unohtamaan." Tämä käy ilmi heti keikan alussa, jolloin kaasunaamariin pukeutunut vokalisti  Grimo  rynnistää lavalle ja levittää ympäriinsä myrkynvihreää savua.
 Järeää ja teknisesti taitavaa death metallia suoltavan yhtyeen biisien nimet viittaavat radioaktiivisuuden demonisoimiseen ja ydintuhon apokalypseihin. Grimon heilumista lavalla ja sen ulkopuolella voi verrata urheilusuoritukseen ja lisäksi hänen örinänsä on poikkeuksellisen sävykästä.
 Keikan edetessä jotain karheaa tuntuu niskassani. Kun käännän päätäni, joku hieroo vessaharjaa naamaani. Olen joutunut vessaharjakepposen uhriksi!
 Evil Invaders -yhtyettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Evil Invaders -yhtyettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Cytotoxinin kaltaista energiaa pursuaa myös belgialainen Evil Invaders, jonka speed metal vyöryää, heittelehtii ja jyrää todella kovilla kierroksilla. Kun tuntuu, että kliimaksi on nyt ja tässä, yhtye pistää tahtia vielä kiivaammaksi ja paremmaksi. Ja vokalisti  Joen  ääni todellakin kurottaa kohti klassisten metallilaulajien huimia korkeuksia.
 Naamioituneena esiintynyttä puolalaista Mgla-yhtyettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Naamioituneena esiintyneen puolalaisen black metal -yhtye Mglan jylhän slaavilaisen soitannon jälkeen palataan perusasioiden äärelle: yli kolme vuosikymmentä mukana kuvioissa olleen death metal -yhtye Asphyxin setti synnyttää vellovan moshpitin, jonne pitää tietenkin mennä mesoamaan.
 Joku kaataa puoli litraa kaljaa niskaani. Kaljaan suhtaudutaan täällä muutenkin huolettomasti: sitä kaatuu jatkuvasti, sitä lentää koko ajan ilmassa ja sitä tietenkin juodaan uskomattomia määriä. Myös tötsyjä näyttäisi olevan tarjolla, mutta mihinkään sen vahvempaan en törmää.
 Asphyx-yhtyeen vokalisti Martin van Drunen. Huomaa Vomitory-paita.  Jussi Mankkinen / Yle
 Asphyx-yhtyettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Lauantai-illan yllättäjäksi osoittautuu saksalainen Firtan. Yhtyeen black metallissa on dynamiikkaa ja avaruutta, brutaalin jylhyyden vastapainoksi.
 Taiteellisiin sfääreihin päästään, kun muu yhtye poistuu lavalta, ja sinne jää useiksi minuuteiksi vain klassiselta kuulostavaa melodiaa soittava naispuolinen viulisti. Yleisö seuraa tapahtunutta hiirenhiljaa ja vaikuttuneena. Rohkea veto, joka ei ihan kaikilta bändeltä onnistuisi. Nyt onnistui.
 Saksalaista Firtan-yhtyettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Firtan-yhtyettä Jussi Mankkinen / Yle
 PÄIVÄ III
 Moshpittien jälkimaininkeina kroppaan on tullut yksi jos toinenkin mustelma ja tänään niitä tulisi lisää: tšekkiläinen goregrind-yhtye Gutalax saisi taatusti yleisön riehumaan.
 Mutta sitä ennen kaiken brutaalin örinän keskellä vietetään herkkää ja romanttista hetkeä. Sven ja Tanja menevät Kaltenbachissa naimisiin ja tätä juhlitaan koko tapahtuman voimin. Yleisö hurraa, kun hieman goottihenkinen hääpari suutelee esiintymislavalla. Ikivanhan perinteen mukaisesti Tanja heittää morsiuskimpun olkansa ylitse yleisön joukkoon. Sen kahmaisee sinitukkainen nuori nainen.
 Sven ja Tanja menivät Kaltenbachissa naimisiin.  Jussi Mankkinen / Yle
 Gutalaxin uusin video kantaa nimeä  Shitbusters , ja siinä bändi pelastaa maailman kakkahirviöiden hyökkäykseltä. Yhtyeen tuotanto keskittyy muutenkin pitkälti ulostehuumorin glorifioimiseen.
 Tälläkin kerralla yleisö on lähtenyt leikkiin mukaan: vessapaperirullat viuhuvat ilmassa, karhupumpuista ja vessaharjoista puhumattakaan, joilla hinkataan muun muassa ihmisten haarovälejä. Myös "ulosteella" sotkettuja valkoisia Gutalax-univormuja näkyy yleisön joukossa.
 Vokalisti  Matyn  brutaali korina ja nopsat kompit kutsuvat ihmisiä varsin rajuun moshpittiin. Minä ja moni muukin kaatuu. Oikea jalka näyttää siltä, kuin sitä olisi raadellut tiikeri, tai noh, kotikissa. Gutalaxin keikka päättyy goregrind-versioon  Piippolan vaari  -laulusta.
 Gutalax-univormuihin pukeutuneita faneja.  Jussi Mankkinen / Yle
 Gutalaxin laulaja Maty.  Jussi Mankkinen / Yle
 Gutalax-yhtyeen wall of deathia.  Jussi Mankkinen / Yle
 ...ja yleisöllä on hauskaa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Ja goregrindillä jatketaan. Olen halunnut jo pidemmän aikaa nähdä espanjalaisen Haemorrhagen livenä, ja nyt tämäkin ihme toteutuu. Yhtyeen nimi viittaa verenvuotoon ja sen hurmeisissa kuvastoissa kauhu sekoittuu anatomiaan, patologiaan, obduktioon ja dissektioon.
 Vokalisti  Lugubrious  onkin sitten kaiken tämän ruumillistuma: veressä kylpevä mies viiltelee mikrofonilla vatsaansa ja poimii sieltä sisäelimiä, joita pistelee poskeensa. Välillä Lugubrious heiluttelee ja pureskelee jostain hakemaansa irtokättä, välillä pistää naamaansa kuonokopan ja on virtsaavinaan koiratyyliin vahvistimien päälle.
 Taivaalta on tipahdellut sadepisaroita jo Gutalaxin keikan aikana, mutta nyt vettä ropisee kunnolla. Haemorrhagen keikan intensiteettiiin pieni kastuminen ei tosin vaikuta millään tavalla.
 Haemorrhagen vokalisti Lugubrious vauhdissa.  Jussi Mankkinen / Yle
 Moshpitin jälkeen.  Jussi Mankkinen / Yle
 Hollantilaisen Sinisterin jälkeen lavalle astuu norjalainen thrash metalia ja bläkkistä naittava Aura Noir, joka on ollut useaan otteeseen esillä  Nemi -sarjakuvissa. Bändin nimenä Aura Noir eli musta aura – siis ihmistä ympäröivä energiakenttä, ei kyntöväline – on suorastaan loistava.
 Trion makoisia riffejä ja tiukkaa soitantoa kuunnellessa on yllättävää, kun yhtye ilmoittaa, että tämä on nyt sitten meidän vihonviimeinen keikkamme. Pöllämystynyt yleisö ei oikein tiedä, onko kyseessä outo norjalainen huumori ja kuinka tähän ilmoitukseen oikein pitäisi suhtautua. Näin asia kai sitten on.
 Aura Noir Jussi Mankkinen / Yle
 Ajoittaisia sadekuuroja seuraa ukkonen, jonka kaikuisa jylinä vuoristossa kuulostaa komealta. Salamat syttyvät ja sammuvat öisellä taivaalla ja tuntuu siltä, että tässä olisi oivat puitteet niin ikään norjalaiselle, viikinkimetallia soittavalla Enslavedille. Kolmen päivän örinäannoksen jälkeen tuntuu omituiselta, että yhtye hyödyntää myös puhdasta laulua – että tällaistakin on siis vielä olemassa.
 – ...ja seuraava laulu kertoo kaaoksesta, yhtyeen vokalisti  Grutle Kjellson  kuuluttaa, levitellen samalla dramaattisesti käsiään ja katsellen taivaalle.
 Norjalaisen Enslavedin Grutle Kjellson.  Jussi Mankkinen / Yle
 Enslaved-yhtyettä.  Jussi Mankkinen / Yle
 Kaaoksen voimat tai ukkosen jumalat todellakin ottavat vallan. Parin tahdin kuluttua jyrähtää oikein kunnolla, ja salama leimahtaa suoraan esiintymislavan yläpuolella. Ensin loppuu musiikki ja sitten koko lava pimenee. Yleisö menee aivan sekaisin ja hurraa mitä ilmeisemmin Thorin vasaran taikavoimille. Pimeyttä kestää viitisen minuuttia, jonka jälkeen Enslaved pystyy jatkamaan settiään. Kukaan ei ole sentään saanut sähköiskua.
 Ennen Firtania kaiuttimista kuuluu Dead Can Dance -yhtyeen musiikkia.  Jussi Mankkinen / Yle
 PÄIVÄ IV
 Aamulla ilma on sateen raikastamaa ja pilvenriekaleet halkovat vuortenhuippuja. Avarilla niityillä kimmeltää kaste. Vuoripurojen solina täyttää korvat. Jostakin kuulu lehmän ammuntaa. Idylli on palannut takaisin Spital am Semmeringiin, mutta vuoden kuluttua se katoaa jälleen yhden viikonlopun ajaksi.

Örinä, veri ja vessaharjat valtasivat laskettelukeskuksen Itävallassa – Tälläista on meno Kaltenbach-äärimetallifestivaalilla


Summary: Venäjän rajalla sijaitsevassa Narvassa ei ollut valintatoimikunnan mielestä tarpeeksi majoituspalveluja ja muuta infrastruktuuria.

Virolaiset jännittivät tänään, valitaanko Euroopan kulttuuripääkaupungiksi 2024  rosoinen rajakaupunki Narva  vai kansainvälisesti tunnetumpi kulttuurikaupunki Tartto.
 Talinnan kulttuuripiireissä voittajaksi veikattiin etukäteen Narvaa, mutta Tartto vei voiton.
 Kansainvälinen valintatoimikunta perusteli päätöstään ennen kaikkea käytännön syillä.
 – Tarton infrastruktuuri on Narvaa pidemmällä. Siellä on enemmän majoituspalveluja ja parempi julkinen liikenne. Narvan valinta tässä vaiheessa olisi ollut liian iso riski, sanoi toimikunnan puheenjohtaja  Beatriz Garcia  tänään keskiviikkona Tallinnassa pidetyssä tiedotustilaisuudessa.
 Garcia kertoi, ettei valinta ollut yksimielinen, vaan osa toimikunnan jäsenistä kannatti voimakkaasti Narvaa.
 Beatriz Garcia on kansainvälisen valintakomitean puheenjohtaja. Silja Massa
 – Toimikuntaa kiehtoi Narvan sijainti Venäjän rajalla. Venäjä-yhteys tuli kiinnostavasti esiin Narvan hakemuksessa. Emme kuitenkaan voineet tehdä valintaa pelkästään hienolta kuulostavien kulttuurihankkeiden pohjalta. Halusimme myös konkretiaa, ja sitä oli tällä kertaa Tarton hakemuksessa enemmän, Garcia sanoi.
 Narva sijaitsee vain kivenheiton päässä venäläisestä Ivangorodin kaupungista. Narvan asukkaista lähes 94 prosenttia puhuu äidinkielenään venäjää.
 Narvan kaupungin erottaa venäläisestä Ivangorodin kaupungista vain kapea joki. Silja Massa
 Toimikunta teki turvallisen valinnan
 Tartto on tunnettu yliopistostaan ja palkituista museoistaan. Siellä sijaitsee muun muassa vuonna 2016 avattu  Viron uusi kansallismuseo .
 Tarton kulttuuripääkaupunkivuoden teema on nimeltään Arts of Survival eli selviytymisen taiteet. Ohjelmassa painotetaan muun muassa ilmastonmuutoksen keskellä selviytymistä.
 – Koko Euroopan katseet kääntyvät nyt Tarttoon, sanoi Tarton kaupunginjohtaja  Urmas Klaas  tiedotustilaisuuden jälkeen.
 Tarton kaupunginjohtaja Urmas Klaas (oik.) ja muut Tarton kaupungin edustajat iloitsivat voitosta. Silja Massa
 Moni Virossa pitää Tarton valintaa Euroopan kulttuuripääkaupungiksi turvallisena mutta myös hieman tylsänä valintana.
 On selvää, että Narva olisi hyötynyt Euroopan kulttuuripääkaupungin tittelistä Tarttoa enemmän. Narvan työttömyysaste on korkea, ja valinta olisi tuonut sinne kaivattua taloudellista nostetta.
 Narvan kaupungin pääarkkitehti ja Narva 2024 -kampanjan johtaja  Ivan Sergejev  myönsi tiedotustilaisuuden jälkeen olevansa pettynyt toimikunnan päätökseen.
 Hänen mielestään kulttuuripääkaupunkikisassa mukana oleminen on silti hyödyttänyt Narvaa monella tavalla.
 – Narvassa on järjestetty parin viime vuoden aikana paljon kiinnostavia, uusia tapahtumia. Meidän täytyy nyt jatkaa sitä työtä, jonka olemme aloittaneet, Sergejev sanoi.
 Euroopan unioni on valinnut vuosittain yhden tai useamman kaupungin kulttuuripääkaupungiksi vuodesta 1985 alkaen. Kulttuuripääkaupunkeja rahoitetaan EU:n Luova Eurooppa -ohjelmasta.
 Virosta kulttuuripääkaupunki valittiin nyt toista kertaa. Vuonna 2011 tittelin sai Tallinna. Tuolloin toisena kulttuuripääkaupunkina oli Turku.
 Vuoden 2026 kulttuuripääkaupunki valitaan Suomesta. Ehdolla ovat Tampere, Oulu ja Savonlinna.

Narva jäi kakkoseksi – Euroopan kulttuuripääkaupungiksi valittiin turvallisesti Tartto


Summary: Poliisi olisi halunnut kuulla vanhempaa veljeä Tukholmassa tapahtuneesta jalkapallohuligaanien tappelusta, mutta hän yritti paeta paikalta.

Toisella  Porvoon poliisiampumisista  epäillyistä miehistä on ollut aiemmin kahnausta poliisin kanssa Ruotsissa.
 Yle Svenskan keräämien tietojen  mukaan veljeksistä vanhempi, nyt 30-vuotias mies on tuomittu Tukholmassa vuonna 2012 virkamiehen väkivaltaisesta vastustamisesta.
 Tukholman käräjäoikeus tuomitsi tuolloin 22-vuotiaan miehen 40 päiväsakkoon. Tuomioon johtaneet tapahtumat saivat alkunsa jalkapallohuligaanien yhteenotosta, jossa puukotettiin yhtä ihmistä.
 Poliisi meni tappelun jälkeen Tukholman Södermalmilla olevaan ravintolaan, jossa osa kahakasta epäillyistä jalkapallofaneista vietti iltaa. Poliisin tarkoitus oli kuulustella kyseisiä henkilöitä puukotuksesta ja selvittää, olivatko he käyttäneet huumeita.
 Yksi poliisin kiinnostuksen tuolloin herättäneistä henkilöistä oli nyt myös Suomen poliisiampumisista epäilty vanhempi veli. Poliisi pyysi miehen ulos tarkastaakseen hänet, mutta hän yritti paeta paikalta.
 Poliisi esti miehen aikeet, ja hänen ja poliisien välille syntyi oikeuden asiakirjojen mukaan painiottelu. Vanhemman veljen taltuttamiseen tarvittiin lopulta neljä poliisia.
 Helsingin Sanomat  on kertonut, että mies on harrastanut Ruotsissa vapaaottelua 2010-luvun vaihteessa. Mies otteli tukholmalaisen seuran riveissä.
 Vanhemmalla veljellä on Ruotsissa tuomio myös ajokortitta ajosta vuodelta 2014. Tästä teosta hän sai rangaistukseksi 50 päiväsakkoa.
 30-vuotiasta miestä ja hänen 25-vuotiasta nuorempaa veljeään epäillään Suomessa murhan yrityksistä. Veljesten epäillään ampuneen kahta virkatehtävissä ollutta poliisia Porvoossa sunnuntain vastaisena yönä. Poliisit haavoittuivat ampumisessa.
 Epäillyt saatiin kiinni  sunnuntai-iltana Pirkanmaalla.  Miesten epäillään ampuneen poliisia pakoautostaan ennen kuin heidät saatiin takaa-ajon jälkeen pysäytettyä.
 Poliisi esittää miehiä vangittaviksi huomenna torstaina Itä-Uudenmaan käräjäoikeudessa.
 Lue lisää:
 Pikkurikollinen, entinen vapaaottelija ja treenattu tyyppi – Nämä 5 asiaa tiedämme Porvoon epäillyistä ampujista
 Ylen tieto: Poliisi aikoo sallia Porvoon ampumisista epäiltyjen miesten kuvaamisen huomenna oikeudessa – median kuvausluvasta päättää tuomari

Ylen tieto: Toisella Porvoon epäillyistä ampujista tuomio poliisin väkivaltaisesta vastustamisesta Ruotsissa, taltuttamiseen vaadittiin neljä poliisia


Summary: Britanniassa ei ole 74 vuoteen keskeytetty parlamentin toimintaa yhtä pitkäksi ajaksi kuin nyt, kirjoittaa Ylen toimittaja Pasi Myöhänen Lontoosta.

Pääministeri  Boris Johnson   ilmoitti keskiviikkona , että parlamentin toiminta keskeytetään viimeistään 12.9., ja se palaa tauolta vasta 14.10. Päätös tuli Britanniassa shokkina, vaikka pääministerin tiedettiin selvitelleen sen laillisia mahdollisuuksia. Brittidemokratian tradition vastaisena nähdyn toimen uskottiin olevan liian häikäilemätön veto jopa Johnsonille.
 Nyt tiedetään, että Johnsonin lupaus toteuttaa brexit “keinolla millä hyvänsä” ei tarkoita vain sitä, että hän on valmis taloudellisesti tuhoisaan sopimuksettomaan EU-eroon. Se tarkoittaa myös sitä, että Johnson on valmis polkemaan Britannian demokraattisen perinteen jalkoihinsa.
 Johnson väitti, että hallituksen vuosittaista ohjelmanjulistusta edeltävä keskeytys järjestetään, koska hallituksella on kiire päästä toimiin esimerkiksi työttömyyden kitkemiseksi ja poliisivoimien vahvistamiseksi.
 Perustelu ei kuitenkaan kestä päivänvaloa.  Yleensä kuningatar  Elisabetin  puheessaan lukemaa hallituksen vuosisuunnitelman julistusta edeltää muutaman päivän tauko. Nyt Britannian eduskunnan ovet ovat menossa kiinni liki viideksi viikoksi. Se on pisin keskeytys sitten vuoden 1945.
 Johnsonin toimia on vaikea nähdä muuten kuin yrityksenä estää Britannian kansanedustuslaitoksen puuttuminen hänen brexit-suunnitelmiinsa, kun ottaa huomioon keskeytyksen pitkän keston ja ajankohdan juuri lokakuun 31. päivän EU-eropäivän alla.
 Boris Johnsonin vastustajien kommentteja  ei tarvinnut odottaa kauaa. Skotlannin kansallisuolueen johtaja  Nicola Sturgeon  kuvaili Johnsonin suunnitelmia “diktaattorin käytökseksi”. Parlamentin puhemies  John Bercow  sanoi, että kyseessä on “perustuslaillinen häväistys”.
 Johnsonin oman konservatiivipuolueen kansanedustaja  Dominic Grieve  sanoi istuntokauden keskeyttämisen muistuttavan vallankaappausta ja pääministerin käyttäytyvän vallankumouksellisen tavoin.
 Kovimman linjan EU-eromieliset riensivät kuitenkin Johnsonin tueksi. He katsovat, että jopa kansanedustuslaitoksen sulkeminen on perusteltua, jos vuoden 2016 kansanäänestyksen EU-erotahtoa ei saada muuten täytäntöön.
 Britannian pääministeri Boris Johnson. Neil Hall / EPA
 Se, että Johnsonin linja ajaa maata kohti sopimuksetonta EU-eroa, ei intomielisiä brexitin kannattajia hetkauta – huolimatta siitä, että taloudellisesti haitallinen äkkibrexit on kaukana siitä EU-eron auvosta, jota erokampanja lupasi.
 Kansanedustajien enemmistö on sopimuksetonta brexitiä vastaan . He pyrkivät nyt estämään sen lainsäädännöllisin keinon ennätysvauhtia ennen istuntokauden keskeyttämistä.
 Onnistumisesta ei ole takeita.
 Samalla ennenaikaisten vaalien todennäköisyys kasvaa entisestään. Osa konservatiivipuolueen kansanedustajista on valmis äänestämään Johnsonia vastaan epäluottamusäänestyksessä pysäyttääkseen sopimuksettoman brexitin.
 Johnson saattaa jopa laskea ennenaikaisten vaalien varaan . Vaaleissa Johnson voisi esiintyä EU-jäsenyydestä äänestäneen kansan edustajana Britannian kansanedustuslaitosta vastaan. Se olisi populistinen veto, joka olisi kuin Boris Johnsonin sankarin,  Winston Churchillin  toisen maailmansodan aikaisten vastustajien pelikirjasta.
 Britannian uuden pääministerin valmiutta röyhkeisiin tekoihin oman uran edistämiseksi ei kannata aliarvioida. Nyt Johnsonin ura on sidottu brexitin toteuttamiseen.
 Lue lisää:
 Pääministerin esityksestä Britannian parlamentin istuntokausi lyhenee selvästi – aika Brexitin käsittelyyn jää vähäiseksi
 Britannian oppositiopuolueet yrittävät estää sopimuksettoman brexitin kaikin keinoin – Corbynilta pyyntö myös konservatiiveille
 Analyysi: Boris Johnsonilla on häikäilemätön suunnitelma – Britannian pääministeri on valmis riskeeraamaan Pohjois-Irlannin rauhan ja syyttämään tilanteesta EU:ta

Analyysi: Britannian parlamentin istuntokauden keskeyttäminen oli brexit-fanaatikkojen päiväuni – pääministeri Boris Johnson teki siitä totta


Summary: Israelilaislehti sanoo, että sunnuntaina Beirutiin tehdyssä lennokki-iskussa tuhottiin Hizbollahin ohjustehtaan tärkeä osa.

Libanonissa toimiva islamilainen Hizbollah-järjestö suunnittelee "laskelmoitua iskua" Israelia vastaan. Asiasta on kertonut Hizbollahin ylimpään johtoon  Naim Qassem .
 Hizbollahin iskun on määrä olla vastaus Israelin toimille. Sunnuntaina Libanonissa räjähti kaksi kauko-ohjattua lennokkia. Toinen niistä vaurioitti Hizbolahin mediakeskusta.
 Israel ei ole vahvistanut, että kyseessä olisivat olleet sen lennokit.
 Hizbollah kertoo, ettei sen iskun tarkoituksena ole käynnistää uutta sotaa, vaan iskun kohde ja voimakkuus arvioidaan siten, ettei Israelille synny tarvetta koston kierteeseen.
 Israelilaisen  Haaretzin mukaan  sunnuntainen lennokki-isku oli itse asiassa suunnattu Hizbollahin Beirutissa sijainnutta ohjustehdasta vastaan. Lehden mukaan iskulla tuhottiin Iranista tuotu sekoitinlaite, jolla tuotetaan tehokasta ohjusten polttoainetta. Isku tehtiin juuri ennen kuin laitos oli määrä siirtää turvalliseen paikkaan. Haaretzin tietoa ei voida vahvistaa muista lähteistä.
 Haaretz-lehden mukaan  Israelilla ja Hizbollahilla on kirjoittamaton sopimus, että ne voivat ampua toisiaan Syyriassa, mutta hyökkäykset Libanonin tai Israelin maaperällä vältetään, jotta konflikti ei laajenisi.
 Tänään keskiviikkona Libanonin ilmatilassa on jälleen lentänyt kauko-ohjattuja lennokkeja, jotka olivat ilmeisesti peräisi Israelista. Libanonin asevoimat on avannut tulen niitä vastaan ja lennokit palasivat armeijan mukaan Israeliin.

Islamilainen Hizbollah-järjestö aikoo tehdä iskun Israeliin – Ei kuitenkaan niin voimakasta, että sota syttyisi


Summary: Elina Miettinen ponnisti Helsingistä New Yorkin kuuluisaan balettiteatteriin ensimmäisenä suomalaisena. Nyt hän on vapaa taiteilija, ja esiintyy myös Suomessa.

Suomen Kansallisbaletin harjoitussalissa on harmaa lattia. Ilma on kuuman kostea, vaikka parvekkeelle johtava ovi on auki. Salissa kaksi seinää on peitetty peilillä, nurkassa seisoo musta flyygeli.
 Salin keskellä seisoo harmaaseen balettiasuun pukeutunut pienikokoinen nainen. Hän on balettitanssija  Elina Miettinen , joka kuuntelee tarkkaavaisena vierellä seisovaa miestä.
 — Onko jotain kysymyksiä? Sä muistat ne korjaukset? kysyy koreografi  Jorma Elo .
 Huippukoreografi Jorma Elo käy läpi liikkeitä Elina Miettisen kanssa.  Mikko Savolainen / Yle
 Miettinen nyökkää. Musiikki alkaa, Miettinen aloittaa esityksen lattialla maaten. Kädet liikkuvat, pian balettitossuista kuuluu rytmikäs töp, töp, töp, kun Miettinen tanssii varpaillaan. Elo seuraa harjoitusta tarkasti kädet puuskassa. Hän ei keskeytä, vaan antaa Miettisen tanssia.
 Harjoituksen alla on Miettiselle tehty sooloesitys. Sen nimi on Aave ja se saa maailman ensi-iltansa perjantaina Lappeenrannan balettigaalassa. Siellä Miettinen esiintyy Suomessa kuuden vuoden tauon jälkeen. Lava on pienempi, joihin Miettinen on tottunut, sillä hän on tanssinut viimeiset 11 vuotta New Yorkissa American Ballet Theatren (ABT) esityksissä corp de ballet’ssa eli balettikuorossa.
 Ensimmäinen suomalainen kiinnitys
 Elina Miettisestä tuli ammattilainen 19-vuotiaana, kun hänet kiinnitettiin Suomen Kansallisbalettiin. Baletin tanssimisen Miettinen aloitti 9-vuotiaana Helsingin tanssiopiston erikoiskoulutusluokalla ja ammattilaisuus alkoi tuntua mahdollisuudelta teini-iässä. Silloin Miettinen alkoi kiertää kilpailuja, joissa menestyi.
 Miettinen ehti tanssia Kansallisbaletissa vain puolitoista vuotta, jonka jälkeen oli aika pakata laukut pidempää reissua varten, sillä hänelle tarjottiin sopimusta legendaarisesta American Ballet Theaterista.
 — Olin heti, että joo, mä otan tämän paikan, Miettinen muistelee nauraen vuonna 2008 saamaansa puhelua.
 Kun Miettinen tanssii, liikkeet vaihtuvat höyhenen kevyestä herkkyydestä voimakkaiseen vartalon käyttöön. Mikko Savolainen / Yle
 Kiinnitys syntyi kisamatkan seurauksena. American Ballet Theaterin johtaja oli seurannut New Yorkissa järjestettyjä kilpailuja katsomosta käsin. Miettinen sai kutsun teatterin aamutunnille, jossa tanssimista arvioitiin.
 — Siitä tuli makea olo. En uskonut tai ajatellut, että kuulisin heistä jälkikäteen, Miettinen kuvailee sopimuksen saamista.
 Miettinen oli ensimmäinen suomalainen, joka sai kiinnityksen ABT:hen.
 Lappeenrannan balettigaalassa nähtävä Aave on koreografi Jorma Elon käsialaa. Yhteistä harjoitusaikaa ei ole ollut liikaa, sillä Elo on maailmalla tämän hetken kysytyin koreografi, eikä Miettinenkään vietä aikaa joutilaana.
 — Jenkeissä olen tottunut nopeaan tahtiin ja välillä muutoksia tehtiin kenraaliharjoituksissakin. Olen valmis esiintymään, mutta tanssija aina toivoo, että olisi enemmän aikaa ja voisi vielä parantaa, Miettinen kuvailee.
 Miettinen esiittää Aaveen viikonloppuna kahdesti Lappeenrannassa ja sen jälkeen Tampereella.  Silva Nieminen / Yle
 Raskas alku ja arki
 Miettinen muutti New Yorkiin vuonna 2008 hetkeäkään epäröimättä. Nuorelle naiselle uusi kiireinen kaupunki oli jännittävä. Alku vaati kuitenkin paljon päättäväisyyttä ja itsepintaisuutta. Luovuttaminen ei ollut vaihtoehto, vaikka välillä väsytti rankasti.
 — Alku oli sairaan hektistä ja olin aika ylikuormittunut. Oli tosi kovat aikataulut, pitkät päivät ja monen eri baletin harjoitukset päivässä. Eka vuosi oli rankka ja vaikea, Miettinen muistelee.
 Ensimmäisen vuoden jälkeen Miettinen mukautui, tottui ja alkoi nauttia. Työhön liittyi paljon hienoja hetkiä ja maailmalla kiertämistä. Katsomossa on istunut myös maailmantähtiä, aina näyttelijöistä  Michelle Obamaan  saakka.
 Suomesta ei ole tullut Miettisen jälkeen muita, jotka olisivat jaksaneet ABT:n vauhdissa pidempään.
 Keskiviikkona harjoitukset kestävät puoli tuntia. Se on aikaerorasitukseen totuttelevalle Miettiselle tarpeeksi. Voimia säätetään viikonlopun esityksiin.  Mikko Savolainen / Yle
 — Pitää olla tietynlainen ihminen, että jaksaa Nycin tahdin ja kiertueet. Moneen asiaan pitää suhtautua eri tavalla. Suomessa ehkä… Miten sen sanoisi? Paijaillaan enemmän, Miettinen naurahtaa.
 Balettiammattilaisen arkeen eivät esimerkiksi sairauslomat kuuluneet. Teknisesti sellaiseen olisi ollut mahdollisuus, mutta jos syy ei ollut todella vakava, ei sitä käytetty.
 — Muistan, että näytöksiä vedin yskässä ja pois jäi ehkä jos oli kuumetta. Sitä ajatteli aina, että kunhan kukaan ei vie tätä minun paikkaani, Miettinen kuvailee.
 Vain paras kelpaa
 Tanssijana Miettinen sanoo olevansa lyyrinen ja linjakas, harjoittelijana perfektionisti.
 — Saatan välillä ylityöstää itseäni. Olen uran aikana yrittänyt säästää voimia, mutta se on tosi vaikeaa, kun yrittää päästä parhaaseen lopputulokseen.
 Kurinalainen elämä näkyy myös vapaa-ajalla.
 — Mulla on aika rento luonne, jos ei ole mitään huolia. Mutta jos jotain pitää tehdä kotonakin, niin olen tarkka. Mun pitää olla aina ajoissa ja kaiken pitää olla järjestyksessä. Mutta en mä mikään pakko-oireinen ole, Miettinen nauraa.
 New Yorkissa asuva Elina käy Suomessa yleensä muutaman kerran vuodessa. Tällä kertaa matkaan kuuluu myös esiintyminen Lappeenrannan balettigaalassa.
 Uran edetessä Miettinen sanoo oppineensa luottamaan omiin taitoihin ja työhön, joka on tehty ennen esitystä. Silti esiintyminen jännittää edelleen, vaikka ei ihan samassa mittakaavassa kuin aluksi. Perfektionisti ei anna armoa itselleen myöskään silloin, jos jokin menee esityksessä mönkään.
 — Kyllä se harmittaa, aina! Miettinen parahtaa.
 Keho on tärkein työväline
 American Ballet Theaterissa elämä kulki näytöskausien mukaan. Syksy ja kevät olivat hyvin kiireistä aikaa, mutta kesällä pyhitettiin aikaa myös lomille. Ne tulivat tarpeeseen, sillä kova tahti vaati veronsa.
 — Välillä on vaan ajatellut, että oonpa mä tosi uupunut. Jälkeenpäin on ajatellut, että olen varmaan ollut ylikunnossa. Vaikka en mä varmaan edes tiennyt joskus nuorempana, mitä se tarkoittaa, Miettinen sanoo.
 Pitkän uran tanssijana tehnyt Miettinen tietää, että kehonhuolto on hyvin tärkeä osa onnistumista. Välillä venyttelyyn menee sama aika kuin harjoitteluun.  Mikko Savolainen / Yle
 Koska vartalo on tanssijan tärkein työväline, on siitä pidettävä huolta. 32-vuotias Miettinen käy säännöllisesti hieronnassa ja fysioterapiassa. Iltaisin hän rentoutuu pitkissä kylvyissä ja venyttelee.
 — Tämän ikäisenä tuntee itsensä hyvin ja tietää miten kroppa toimii. Siinä mielessä jaksaa jopa paremmin. Mutta huoltamiseen menee tosi paljon aikaa. Joskus kropan huoltoon menee yhtä paljon aikaa kuin harjoituksiin, Miettinen kertoo.
 Tilaa omalle taiteelle
 Miettinen tanssi American Ballet Theaterissa 11 vuotta, kunnes päätti jättäytyä pois viime vuonna. Siihen vaikutti halu tehdä omia projekteja ja päättää itse, mitä tanssii.
 — En sanoisi, että se oli pelottavaa. Olin aika valmis lähtemään ja miettinyt sitä ainakin kaksi vuotta. Asiat alkoivat toistua ja en ehkä nauttinut enää samalla tavalla. Ryhmässä ei ollut omaa sananvaltaa, joten se oli vapauttavaa.
 Vapaana taiteilijana Miettisellä on ollut mahdollisuus tanssia balettikuoron sijaan myös soolorooleja. Aaveen lisäksi hän on muun muassa tanssinut Yhdysvalloissa Prinsessa Ruususena ja Pähkinänsärkijässä.
 Suomalaisen koreogran kanssa työskentely on Miettiselle harvinaista. Elon kanssa tanssiminen on ollut mukavaa, sillä koreografi antaa tilaa myös omille ideoille. Mikko Savolainen / Yle
 Halu mennä eteenpäin
 Balettitanssijan uran pituus vaihtelee. Suomessa moni jatkaa nelikymppiseksi, Yhdysvalloissa eläkeikä tulee kolmenkympin paikkeilla.
 — Se riippuu ihmisistä ja tahdista, Miettinen sanoo.
 Miettiselle elämä balettiammattilaisuuden jälkeen on hahmottumassa. Koti löytyy tulevaisuudessakin Yhdysvalloista, jossa hän asuu aviomiehensä ja koiransa kanssa. Manhattanin vilinä sen sijaan voisi vaihtua rauhallisempaan asuinalueeseen.
 Tanssimisen lisäksi Miettinen opiskelee näyttelemistä, josta toivoo itselleen uraa balettiuran jälkeen.  Mikko Savolainen / Yle
 — Olen aika työnarkomaani. Jenkeissä on hienoa, että jos haluaa mennä eteenpäin, siihen on mahdollisuus. On Suomessakin varmaan, mutta siellä on pienemmät piirit.
 Tanssimisen ohessa Miettinen on aloittanut näyttelijän opinnot, joiden toivoo tuovan tulevaisuuteen uusia tuulia.
 — Haluaisin olla näyttelijä. Kroppa kestää sen ja mua on aina kiehtonut roolit ja se, että saa esiintyä. En tiedä kuinka kauan jaksan tanssia tällä tasolla, Miettinen sanoo.

Kun 21-vuotias tyttö sai New Yorkista elämänsä puhelun, hän ei tiennyt balettiunelmansa kovaa hintaa: "Ajattelin, että kukaan ei vie paikkaani"


Valtion omistajaohjauksesta vastaava ministeri  Sirpa Paatero  (sd.) sanoo  Demokraatille , että Posti Groupin osingonjakoa ja bonuksia mahdollisesti tarkastellaan.
 Paatero toteaa lehden haastattelussa, että Postin työntekijöiden palkkojenalennus tuntuu pahalta.
 Taloussanomien  julkaisemien laskelmien mukaan Postin toimitusjohtajan  Heikki Malisen  saamat palkat ja palkkiot ovat kivunneet neljässä vuodessa 65 prosenttia 990 000 euroon vuodessa. Malisen kuukausipalkaksi tulee tällä laskelmalla 82 500 euroa.
 Taloussanomien mukaan myös Postin johtoryhmän tienestit ovat kasvaneet samaan aikaan tuntuvasti.
 Posti ilmoitti torstaina, että noin 700 Postin paketti- ja verkkokauppaliiketoiminnassa työskentelevän ihmisen työehdot muuttuvat marraskuussa. Posti ja logistiikka-alan unioni PAUn mukaan postilaisten peruspalkka alenee keskimäärin 30 prosenttia, enimmillään jopa 50 prosenttia.
 Postilaisen keskimääräinen kuukausipalkka on 2 200 euroa, josta 30 prosentin palkanalennus merkitsee 660 euron kuukausittaista laskua tuloissa.
 Paatero kertoo, että Posti joutuu kilpailemaan kansainvälisiä pörssiyhtiöitä vastaan paketti- ja verkkokauppaliiketoiminnassaan. Ministeri munkaan kilpailijoilla on käytössään edullisempi teollisuusliiton työehtosopimus, mikä tekee kilpailuasetelmasta kestämättömän.
 Kerromme asiasta kohta lisää.

Omistajaohjausministeri Paatero Demokraatille: Postin ylimmän johdon palkkiot mahdollisesti tarkasteluun


Summary: Lentoliikennettä siirtyy jo Lontoosta pois. Lyhyt siirtymäaika on painajainen lentoyhtiöille.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Kuinka korkealla Britannian uuden pääministerin  Boris Johnsonin  arvojärjestyksessä on lentoliikenne, jos Britannia eroaa EU:sta ilman mitään sopimusta lokakuun lopussa?
 Tätä kysymystä pohditaan nyt lentoyhtiöissä ja EU-maiden brexit-tiimeissä. Brexitin jälkeen Britannia jää EU:n lentoliikenteen sisämarkkinoiden ulkopuolelle.
 Lontoolla on tärkeä merkitys lentoliikenteen solmukohtana. Britanniasta on EU-maista eniten yhteyksiä maailmalle. Siksi tulevilla lentoliikennesopimuksilla on suuri merkitys myös tavallisten lentomatkustajien elämään.
 Osin brexitiin varautuakseen brittiläinen lentoyhtiö British Airways on jo kumppaneineen vahvistanut Madridin asemaa: sieltä avautuu uusia kansainvälisiä reittejä Atlantin yli. Sky Team -lentoyhtiöallianssiin kuuluville yhtiöille Amsterdamista on tulossa entistä tärkeämpi kauttakulkukenttä.
 EU-komissio laati jo viime  joulukuussa erillisen asetuksen, jonka mukaan EU turvaa lentoliikenteen EU:n ja Britannian välillä myös sopimuksettoman brexitin toteutuessa. Tuolloin luultiin, että Britannia eroaa EU:sta jo maaliskuun lopussa. Asetuksen voimassaolo säädettiin päättymään vuoden kuluttua erosta eli maaliskuun 2020 lopussa.
 Kun Britannia nyt näyttääkin eroavan EU:sta vasta lokakuun lopussa, siirtymäaika on vain viiden kuukauden mittainen. Vain parin kuukauden sisällä osapuolet lakkaisivat myös tunnustamasta toistensa myöntämiä lentolupakirjoja. Suomalaislähteiden mukaan onkin todennäköistä, että EU joutuu vielä pidentämään asetuksen voimassaoloaikaa.
 Lyhyestä siirtymäajasta on tulossa painajainen lentoyhtöille, jotka ovat myyneet paljon lentolippuja vuodenkin päähän. Monet matkoista esimerkiksi Suomesta Pohjois-Amerikkaan on reititetty Britannian kautta, joka on tähän asti ollut tärkeä lentoliikenteen solmukenttä.
 – Lentoyhtiöiden pitää varautua siihen, että ne myyvät vain sellaisia lentoja, joita pystyvät lentämään, sanoo johtava erityisasiantuntija  Päivi Jämsä  liikenne- ja viestintäministeriöstä.
 Charles de Gaullen lentokentälle on palkattu jo kymmeniä uusia tullivirkailijoita tulevan brexitin vuoksi. Myös tullin varastotilaa on laajennettu. tpsdave / Pixabay
 Lentoyhtiöden vastuulle jää reitittää lento uudelleen, jos yhtiö ei voikaan lentää Britanniaan. Lentoyhtiö saattaa myös joutua maksamaan korvauksia asiakkaalle, jos peruutus tapahtuu viime hetkellä.
 Asetus turvaa vain lennot Britanniaan ja sieltä EU:hun. Esimerkiksi osa jatkolennoista Lontoosta maailmalle jää suurella todennäköisyydellä lentämättä lokakuun viimeisen päivän jälkeen. Atlantin ylilentoja turvaa Britannian erillinen lentoliikennesopimus Yhdysvaltojen ja Kanadan kanssa.
 Britannian jääminen EU:n  lentoliikennesopimuksen ulkopuolelle merkitsee sitä, etteivät brittiläiset lentoyhtiöt enää voi vapaasti lentää EU:n alueella. Niiden omistuksesta on jatkossa yli puolet oltava EU:n alueella, jotta eurooppalainen lentotoimintalupa eli AOC säilyisi voimassa.
 Käytännössä useat yhtiöt ovat ratkaisseet ongelman perustamalla tytäryhtiön EU:n alueelle ja vastaavasti EU-maissa toimivat yhtiöt tytäryhtiöitä Britanniaan.
 Brittiläinen EasyJet lentää jatkossa Euroopan sisäisiä lentoja Itävaltaan perustetun yhtiön lentotoimintaluvan turvin. Yhtiö on siirtänyt itävaltalaisyhtiön nimiin jo lähes kolmanneksen laivastostaan, yli 130 matkustajakonetta.
 Irlantilaisen Ryanairin ja unkarilaisen  Wizz Airin sisäisiä lentoja Britanniassa puolestaan operoivat saarivaltioon perustetut tytäryhtiöt.
 Wizz Air suunnittelee lentävänsä Britanniasta vuonna 2020 yli sadalle kentälle 27 maahan. Yksistään Skotlannista Wizz Airin paikkatarjonta lisääntyy ensi vuonna noin 250 000 istuimella, kun yhtiö aloittaa suorat lennot Puolaan, Unkariin ja Romaniaan.
 Ryanair lentää Lappeenrannasta muun muassa Berliiniin ja Ateenaan. Emma Pietarila / Yle
 Ryanair puolestaan lentää Britanniassa parillekymmenelle kentälle. Yhtä lukuunottamatta kaikilta kentiltä on suoria lentoja brittien suosimiin lomakohteisiin Espanjassa. Britannian ja EU:n väliset reitit ovat siten yhtiölle elintärkeitä.
 Ryanair turvaa kasvua myös ostamalla pienempiä lentoyhtiötä ja niiden lentotoimintalupia. Välimeren keskellä sijaitsevasta Maltan saarivaltiosta on tulossa hieman yllättäen merkittävä eurooppalainen lentoliikenteen keskus, kun Ryanair siirtää omistamalleen Malta Airille suoraan kuusi matkustajakonetta. Lisäksi Ranskaan, Italiaan ja Saksaan sijoitetut 50 konetta siirtyvät maltalaisen lentotoimintaluvan alaisuuteen.
 Itävallassa Ryanairin omistukseen siirtynyt LaudaMotion tuo kilpailua erityisesti Euroopan sisäisille reiteille Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä.
 Varjon lentoyhtiöiden suurten  suunnitelmien ylle tuo se, ettei vielä tiedetä, miten liikenneoikeuksille Britannian ja EU:n välillä käy. Esimerkiksi Finnair varautuu siihen, että liikenneoikeuksien määrä vähenee. Tuolloin yhtiöt joutuvat vähentämään tarjontaa – tai lentämään suuremmilla matkustajakoneilla.
 Liikenneoikeuksien määrän rajoittaminen heikentää nopeasti lentoyhtiöiden tulosta. Jo nyt brexistä johtuva epävarmuus on vähentänyt lentomatkustusta.
 Esimerkiksi Ryanair ilmoitti sulkevansa Las Palmasin, Tenerife Southin, Lanzaroten sekä Gironan tukikohdat tammikuussa 2020. Liipasimella ovat myös tukikohta Portugalin Farossa ja Kanarian saarilla.
 Britannian suhtautuminen  lentoliikenteen tulevaisuuteen on ratkaisevaa. EU:n puolella virkamiehet ovat jatkuvassa neuvotteluvalmiudessa. Mutta EU turvaa liikenteen jatkumista ja kansalaisten mahdollisuutta matkustaa vain, jos Britannia hyväksyy ehdot vastavuoroisesti.
 Lisähankaluuksia tuo se, että Britannia on uhannut jättää lupaamiaan jäsenmaksuja EU:lle maksamatta. Kun brittien kanssa istutaan neuvottelupöytään hiomaan eron jälkeisiä sopimuksia, EU nostaa todennäköisesti ensimmäiseksi nämä maksut esiin ehtona sopimusten synnylle.
 Näin erimielisyys Britannian maksuista voi hidastaa lentoliikenteestäkin sopimista jo kättelyissä.
 – On ongelma, jos britit lähtevät maksamatta laskuja, ja haluavat hyvän kauppasuhteen, EU-asiantuntija  Silja Pasanen  valtioneuvoston kansliasta sanoo.
 Sopimuksettoman eron jälkeen  Britannia on käytännössä samassa tilanteessa kuin aloittaessaan neuvottelut brexitistä pari vuotta sitten.
 – Taas pitää sopia ne kolme pääasiaa: rahoitusratkaisut, kansalaisiin liittyvät asiat ja Irlannin raja. Nämä ovat EU:lle kynnyskysymyksiä. Ne pitää saada sovituiksi, jotta voidaan puhua tulevasta kauppasuhteesta ja lentosuhteesta ja kaikesta muusta.
 Mitä kauemmin selvyyden saaminen kestää, sitä todennäköisempiä ovat myös häiriöt lentoliikenteessä. Jossakin vaiheessa lentoasemat saattavat myös nostaa EU:n ja Britannian välillä lentävien yhtiöiden maksuja, koska kolmansiin maihin lennettäessä hinnat ovat korkeammat.
 Epävarmuus on lentoyhtiöille pahasta, koska ne ovat viime kädessä vastuussa matkustajilleen. Niillä on velvollisuus reitittää maksettu matka uudelleen, jos alkuperäinen reitti pettää.

Varaudu lentoliikenteen sotkuun marraskuussa – Lentoyhtiöt joutuvat brexitin seurausten setvijöiksi


Summary: 18-vuotias Inka Illukka on lukenut 126 kirjaa alle viidessä kuukaudessa. Lukemiseen on löytynyt aikaa, kun on rajoittanut puhelimella roikkumista ja television katselua.

Oppitunnit ovat ohi tältä päivältä ja oppilaat valuvat käytäville. Hälinä ei ole korvia huumaava, sillä oppilaita on vajaa sata Savitaipaleen lukiossa. Käytävää kävelee nuori nainen painavan repun kanssa.
 – Ei ole yhtään romaania mukana. Oppikirjoja vain, naurahtaa 18-vuotias abiturientti  Inka Illukka .
 Hän on lukenut 150 päivässä 126 kirjaa: romaaneja, novellikokoelmia ja runokirjoja.
 – Haluan tehdä ihmiskokeen ja testata sitä, kuinka monta kirjaa pystyn lukemaan viidessä kuukaudessa.
 Äidinkielen opettajain liitto kokoaa vuosittain toisen asteen opiskelijoista lukijaverkoston, Nuori Aleksis-raadin. tarkoitus lukea mahdollisimman monta edellisvuonna julkaistua, kotimaista kaunokirjallista teosta.
 Luku-urakka alkoi huhtikuussa ja päättyy elokuun lopussa. Jos lukisi lukuhaasteen kaikki kirjat, joutuisi avaamaan 168 kirjan kannet.
 Raati myös valitsee edellisenä vuonna ilmestyneistä kirjoista parhaan. Paras kirja palkitaan lokakuussa Helsingin Kirjamessuilla.
 Tänä vuonna raadissa mukana on 56 oppilasta. Inka Lallukka on yksi heistä.
 – En edes muista, mikä kirja nyt on kesken. Niitä on niin paljon luvun alla yhtä aikaa, sanoo Illukka.
 Lukuhaasteen kaikkia kirjoja ei ole löytynyt Savitaipaleen kirjastosta, mutta muista kirjastoista on saanut tilattua tarvittavia kirjoja lainaksi. Elli Sormunen / Yle
 Jopa seitsemän kirjaa yhtä aikaa
 Haasteeseen mukaan lähtemistä helpotti Illukan mukaan se, että hän oli lukenut jo aiemmin 12 listalla löytyvää kirjaa. Pelkkää lukemista naisen arki silti ei ole. Kesälomalla hän on lukemisen ohella ehtinyt käydä töissä ja lukea vielä ylioppilaskirjoituksiinkin.
 – Kesällä oli töiden jälkeen paljon aikaa lukea. Sitten luin kyllä kesällä ylioppilaskirjoituksiinkin, mutta silti ylimääräistä aikaa oli paljon.
 Luku-urakka on ollut sen verran vaativa, että naisellae on koko ajan kesken useampi kirja. Parhaimmillaan Illukalla on ollut luvussa seitsemän eri kirjaa.
 – Olen valinnut erilaisia kirjoja, jotteivät juonet mene sekaisin keskenään. Lisäksi olen aika hyvä jäsentämään kirjoja.
 Kaikki kaverit eivät tiedä naisen luku-urakasta. He, jotka tietävät, suhtautuvat asiaan kaksijakoisesti.
 – Osa pitää minua ihan hulluna, mutta osa pyytää vinkkejä hyvistä kirjoista, nauraa 18-vuotias Inka Illukka.
 Nuori Aleksis -raati Äidinkielen opettajain liiton valitsema lukijaraati Raati koostuu toisen asteen opiskelijoista Tänä vuonna mukana 56 opiskelijaa Luku-urakka alkaa huhtikuussa ja päättyy elokuun lopussa Raatilaiset lukevat mahdollisimman monta edellisvuonna ilmestyneistä, kotimaisista kaunokirjallisista teoksista, joita tänä vuonna 168 Jokainen raatilainen valitsee mielestään neljä parasta teosta Parhaaksi valitun kirjan kirjailija palkitaan 1500 euron rahapalkinnolla lokakuussa Helsingin Kirjamessuilla Kaikki lukijaverkostolaiset saavat palkitun kirjan ja todistuksen muistoksi urakastaan Lähde: aidinkielenopettajainliitto.fi
 Lukuhaaste sai tarttumaan kauhukirjoihin
 Illukka arvioi, että lukee 400-sivuisen kirjan parissa päivässä. Ripeä lukutahti ei ole tehnyt kirjoista yhtä puuroa vaan suosikit ovat jääneet mieleen.
 – Haasteen aikana luetut huonot kirjat ovat yksi iso köntti, mutta hyvät kirjat ovat erottuneet ja jääneet mieleen.
 Parhaiksi kirjoiksi hän mainitsee  Enni Mustosen  ja  Pauliina Rauhalan  teokset. Historia miellyttää Mustosen kirjoissa.
 – Rauhalan kirjat puolestaan kertovat usein lestadiolaisten elämästä. Se on mielenkiintoista, koska se on erilaista kuin oma elämäni.
 Nuori nainen tarttuu mieluiten historiallisiin romaaneihin tai runokirjoihin, kun saa itse päättää luettavan. Lukuhaasteen paras anti onkin ollut, että se on pakottanut tarttumaan erilaisiin kirjoihin kuin aiemmin.
 – Kauhukirjoja en olisi ikinä lukenut ilman tätä haastetta, naurahtaa Inka Illukka.
 Illukka ei kuitenkaan aio luku-urakan jälkeen tarttua enää kauhukirjoihin, mutta novelliteokset hän ottaa jatkossakin lukuun.
 Oppi lukemaan luokkansa viimeisimpänä
 Illukka muistaa vielä kirkkaasti hetken, jolloin oppi lukemaan. Nykyinen innokas lukija oppi taidon luokkansa viimeisten joukossa ekaluokalla.
 – Se oli tajunnan räjäyttävä hetki, että hei mä pystynkin lukemaan! Esimerkiksi kaupassa pystyi lukemaan mainoksia. Se oli ihmeellistä, muistelee Illukka reilun kymmenen vuoden takaista aikaa.
 Innostus kirjoihin syttyi, kun hän ymmärsi, että kirjojen kautta pystyy sukeltamaan vieraaseen, erilaiseen maailmaan.
 – Pääsee eläytymään historiallisiin tapahtumiin, vaikka 1800-luvulle tai sitten vaikka Saksaan, Isoon-Britanniaan tai ihan minne vaan, huokaisee kirjoja rakastava nainen.
 Äidinkielen opettaja Maarit Kivimäki tsemppaa oppilastaan lukuhaasteessa. Naisia yhdistää intohimo kirjoihin ja käsitöihin. Elli Sormunen / Yle
 Somettaminen vaihtui kirjoihin
 Vaikka lukeminen on naisen intohimo, silti 126 kirjan lukeminen vajaassa viidessä kuukaudessa ei ole helppo homma.
 – Tällaisen kirjamäärän lukeminen vaatii suunnitelmallisuutta. Esimerkiksi on pitänyt vähentää puhelimella oloa ja telkkarin katselua, ja keskittyä kirjoihin.
 Lukuhaasteen myötä puhelimella somen selailuun kuluu enää puolisen tuntia päivässä. Aiemmin siihen saattoi kulua parikin tuntia päivässä.
 Välillä Illukkakin kyllästyy kirjoihin. Varsinkaan lukulistalla olevat kirjat eivät ole aina miellyttäneet. Silloin lukuinnon palauttamiseksi auttavat kirjat, hyvät kirjat.
 – Kesällä kyllästytti, kun luin paljon kirjoja ja ne tuntuivat minun mielestäni huonoilta. Sitten otinkin lukuun yhden kirjan haasteen ulkopuolelta. Se olikin mielenkiintoinen ja hyvä. Näin sain palautettua lukuinnon haasteen kirjoihin.
 126 kirjan lisäksi nainen on lukenut haasteen ulkopuolelta kolme kirjaa huhtikuun jälkeen.
 Ylpeä opettaja
 Savitaipaleen lukion kirjastossa on pitkä rivi  Tuntemattomia sotilaita . Illukan mukaan kirjastosta ei löydy yhtään lukulistalla olevaa kirjaa.
 Lukion kirjastossa on paikalla myös Inka Illukan äidinkielen opettaja  Maarit Kivimäki , joka on ylpeä oppilaastaan. Molempia naisia yhdistää intohimo kirjoihin ja käsitöihin.
 – Nykyään saan hyviä vinkkejä Inkalta, mitä kannattaa lukea. Ja kyllä me vaihdetaan käsityövinkkejäkin, naurahtaa lukion äidinkielen lehtori Maarit Kivimäki.
 Illukka lukee mieluiten perinteistä, paperista kirjaa. Elli Sormunen / Yle
 Eniten lukenut raatilainen?
 Nuori Aleksis –raadissa eniten kirjoja lukeneet opiskelijat pääsevät loppuraatiin, joka lopulta valitsee voittajan. Viime vuonna raati palkitsi vuoden parhaana kirjana  Rosa Liksomin  Everstinnan. Voittava kirjailija saa 1500 euroa ja raatilaiset lukudiplomin ja kirjan.
 Illukka uskoo pääsevänsä loppuraatiin.
 – Luulisin olevani vahvoilla raatiin pääsystä, sillä kukaan ei ole ainakaan kertonut lukeneensa yli sataa kirjaa, kertoo Illukka.
 Haasteessa mukana olevilla opiskelijoilla on yhteinen Whatsapp-ryhmä, jossa keskustellaan luku-urakan etenemisestä. Haasteen loppuun on enää pari päivää. Elokuun loppuun mennessä Illukan tavoitteena on lukea 130 kirjaa, 168 kirjan listalta.
 Inka Illukka kyllästyi välillä haasteen kirjoihin. Silloin lääkkeeksi lukuinnon palauttamiseen toimivat lukulistan ulkopuoliset kirjat. Elli Sormunen / Yle
 Käsitöitä tai palapelejä tehdessä voi lukea
 Välillä lukulistalla olevien kirjojen löytäminen on tuottanut päänvaivaa. Pienen kunnan kirjastosta ei ole aina löytynyt listan kirjoja. Silloin Illukka on tilannut puuttuvia kirjoja isommista kirjastoista. Osan kirjoista hän on kuunnellut äänikirjoina ja osan lukenut e-kirjoina.
 – Pyöräilen koulumatkat, silloin on helppo kuunnella äänikirjoja. Samoin neulon paljon ja teen palapelejä, silloin kuuntelen myös äänikirjoja.
 – Kesällä kävin Saksassa. Sinne en raahannut kuin yhden perinteisen kirjan. Reissussa luin lähinnä e-kirjoja puhelimesta, kertoo Illukka.
 Silti mieluisin luettava on perinteinen paperinen kirja.
 – Perinteinen kirja on ihan paras! Siinä näkee kirjan ulkomuodon ja haistaa kirjan tekstin. Kirja tuoksuu aina omaltansa. Kirjaa on kiva pitää käsissä, kuvailee savitaipalelainen Inka Illukka.
 Illukalla on jo lista kirjoista, jotka haluaa lukea, kun haaste on ohi. Intohimoinen lukija aikoo hoitaa ensin kuitenkin alta syksyn ylioppilaskirjoitukset. Sen jälkeen on aikaa taas itse valituille kirjoille, kuten Enni Mustosen uusimmalle.

Lukiolaistyttö rajasi somettamisen puoleen tuntiin päivässä – on lukenut jo yli 100 kirjaa muutamassa kuukaudessa