Summary: Politiikassa totuuden puhumisen taitoja koetellaan. Totuus on tarkoituksenmukainen väline vallan saavuttamiseksi, pohtii Jari Ehrnrooth.

Kolumni Kolumneja kirjoittaa laaja joukko Ylen ulkopuolisia tekijöitä. > Kaikki kolumnit löydät täältä > Ykkösaamussa kuullut kolumnit Areenassa ja podcasteina
 Presidentin virkarikostutkinta Washingtonin Capitol Hillillä ja pääministerin eroon johtanut selvittely Helsingin Arkadianmäellä todistavat, että totuuden jälkeinen aika politiikassa ei ole alkanut.
 Yhä vain korkeimman vallan käyttäjät joutuvat vastaamaan teoistaan ja sanoistaan kansanedustajien edessä. Silloin  Donald Trumpin  vaihtoehtoiset faktat ja  Antti Rinteen  sepustukset menettävät uskottavuutensa.
 Hallitusvallan käyttäjien lausumien pätevyyttä ei kuitenkaan arvioida filosofisesti vaan poliittisesti, sillä kiistan ensisijaisena kohteena ei ole totuus, vaan valta.
 Lainsäätäjät, ministerit ja presidentit  suosivat usein totuuden hienovaraista muuntelua ja käytännöllistä relativismia pelkästään siksi, että politiikassa totuudella ei voi olla itseisarvoa.
 Jos tiede julistaa löytäneensä lopullisen totuuden, ollaan yleensä kaukana totuudesta.
 Kun kaikki ja kaikkien edustajat käyvät jatkuvaa kamppailua siitä, kuka saa vallan ja mikä on politiikan sisältö, on tarkoituksenmukainen totuus vain yksi väline päämäärien saavuttamiseksi.
 Tieteessä sitä vastoin ikuisen kiistan kohteena on totuus. Jos tiede julistaa löytäneensä lopullisen totuuden, ollaan yleensä kaukana totuudesta.
 Esimerkiksi Neuvostoliitossa  Trofim Denisovits Lysenko  loi oman kiistattoman perinnöllisyystieteensä siitä, miten hankitut ominaisuudet periytyvät, ja sen seurauksena maa- ja karjatalouden tuotanto romahti. Näennäistieteellistä lysenkolaisuutta opetettiin ja kehitettiin varmana totuutena yli kolmekymmentä vuotta, koska kommunistinen puolue ja toveri Stalin päättivät niin.
 Vapaassa filosofiassa, tieteessä ja politiikassa on aina eletty ja tullaan aina elämään totuutta edeltävää aikaa, koska mikään muu ei ole tieto-opillisesti mahdollista.
 Tätä ilmeistä realiteettia vasten on asetettava kysymys, miksi on tarve puhua totuuden jälkeisestä ajasta – erityisesti politiikassa?
 Kulttuurifilosofiassa on puhuttu  postmodernista tilasta jo neljäkymmentä vuotta ranskalaisen filosofin  Jean-Francois Lyotardin   tunnetun pamfletin  jälkeen. Vähitellen on selvinnyt, että kyseessä on aikakauden sijasta pikemminkin vain yksi ajattelun suuntaus ja filosofinen koulukunta, joka korostaa kaikkien arvojen ja myös totuuden suhteellista käyttökelpoisuutta. Postmodernistien mielestä kaikki käy, mitä tahansa voi rakentua ja mikä tahansa voi olla totta.
 Me muut kuitenkin tavoittelemme perimmäistä totuutta niin kuin ennenkin. Kulttuuriarvojen piirissä etsimme eettistä ja esteettistä mielekkyyttä, koska uskomme ihmisen kykyyn kehittyä kohti korkeinta hyvää, jonka määrittelystä käydään kiistaa.
 Joka tapauksessa myös totuuden rajoittamattomalle suhteellistamiselle jää tilaa ja tilausta, koska totena pitämiselle on mahdotonta löytää havainnoista ja niiden tulkinnoista riippumattomia kriteereitä.
 Periaatteessahan poliitikko ei saa jäädä kiinni valheesta. Mutta jos jää, on valehdeltava lisää ja enemmän niin kauan, että totuus jää historiantutkimuksen aiheeksi.
 Ilmiöiden takainen olioiden sinänsä maailma voi olla tuolla jossakin, mutta siitä me emme saa tietoa.
 Politiikassa, mahdollisen taiteessa , kaikki on toisin.
 Periaatteessahan poliitikko ei saa jäädä kiinni valheesta. Mutta jos jää, on valehdeltava lisää ja enemmän niin kauan, että totuus jää historiantutkimuksen aiheeksi.
 Periaatteessahan poliitikon on tunnettava ja tunnustettava tosiasiat. Mutta jos faktat kallistavat vaakaa väärään suuntaan, on parasta konstruoida sellaiset, jotka palvelevat kulloistakin tarkoitusta.
 Periaatteessahan poliitikon on kuunneltava tiedeyhteisöä. Mutta jos kuultua on vaikea ymmärtää valitun linjan tueksi, on parasta palkata asiantuntija, joka haluaa antaa tukensa.
 Donald Trump ei ole keksinyt  näitä periaatteita, mutta kieltämättä hän on tehnyt uudet Yhdysvaltain ennätykset. Ne jäävät vielä kauaksi Saksan ja Italian huippuaikojen saavutuksista viime vuosisadalla.
 Se, että esimerkiksi Trumpin, Boris Johnsonin ja Antti Rinteen perustelujen totuudenmukaisuutta punnitaan parlamenteissa, osoittaa, että emme elä totuuden jälkeistä aikaa.
 Silti  jotkut filosofit esittävät , että  postmodernistinen ajattelu  on luonut totuuden jälkeisen ajan ja antanut maailmankatsomukselliset aseet  Trumpille ja muille  kansansuosiota tavoitteleville poliitikoille röyhkeästi valehdella tarpeen mukaan.
 Jos kyseessä ei olisi jatkuva demokraattinen kamppailu, yhtyisin huoleen.
 Kuitenkin jo se, että esimerkiksi Trumpin,  Boris Johnsonin  ja Antti Rinteen perustelujen totuudenmukaisuutta punnitaan parlamenteissa, osoittaa, että emme elä totuuden jälkeistä aikaa.
 Oikeastaan tilanne on päinvastainen. Totuuden käsite politisoituu ja siirtyy valtataistelun keskiöön. Se on ikään kuin viimeinen linnake, jossa käydään lopullinen taistelu uskottavuudesta.
 Miksi tämä totuuden harmageddon juuri nyt?
 Viestinnällisen avaruuden ehdot  ovat muuttuneet. Sosiaalisen median syötteessä kamppailevat hetki hetkeltä kaikki jotka haluavat vaikuttaa toisten mielenmaisemaan.
 Tällä samalla populistisella rintamallaratkeaa se, kenelle puolueiden välissä liikkuvat kansalaiset antavat äänensä seuraavissa vaaleissa.
 Olemme edustuksellisessa demokratiassa siirtyneet tauottoman infosodan aikaan. Jos astut mielipiteinesi someen, olet rintamalla.
 Kun puoluetta vaihtavien osuus samalla kasvaa, heidän äänistään käydään ennennäkemätöntä taistelua.
 Näiden tekijöiden vuoksi olemme edustuksellisessa demokratiassa siirtyneet tauottoman infosodan aikaan. Jos astut mielipiteinesi someen, olet rintamalla.
 Vanhan sanonnan mukaan  sodan ensimmäinen uhri on totuus.
 Mutta totuuden harmageddonissa siitä ja sen periaatteellisesta puolustamisesta on jo hyvää vauhtia tulossa sivistyneen poliittisen argumentaation kokoava tekijä yli puoluerajojen.
 Koko maailmahan seuraa Washingtonin virkarikostutkinnan hullunmyllyä, jossa totuuden puhumisen ja muuntelun taitoja koetellaan. Ja taistelu ratkeaa juuri totena pidettävän poliittisen totuuden rajojen määrittelyissä.
 Julkisen tutkinnan edetessä on todennäköisintä, että tosiasiat ja totuuden kunnioitus voittavat kamppailun. Mutta se mikä voittaa Capitol Hillillä, ei välttämättä voita vaaleissa.
 Lopultahan demokratiassa  harjoitettavan politiikan laatutason ratkaisee kansalaisten sivistystaso.
 Totuuden kunnioituksen voitto sosiaalisessa mediassa edellyttäisi populistisen rintaman vaihtumista valistuksen rintamaksi.
 Tähän on vaikea uskoa.
 Voittoisan valistusfilosofisen kampanjan olisi kyettävä puhuttelemaan jokaisessa piilevää itsenäistä yksilöä, joka ajattelee kriittisesti omilla aivoillaan.
 Itsenäisen ajattelun vahvistuminen jää unelmaksi niin kauan kuin enemmistöä kiinnostaa se kuvitteellinen vaikutusvalta, jonka he saavat liittyessään infosodan voittajasuosikkiin.
 Yhä uudestaan on edessämme tämä poliittisen karisman pulma, johon en löydä sivistyksen voittoa puoltavaa ratkaisua.
 Jari Ehrnrooth
 Kirjoittaja on kirjailija ja filosofisesti suuntautunut kulttuurin tutkija. Hän on kulttuurihistorian ja sosiologian dosentti. Syntyi Koitereella, kirjoittaa Munkkiniemessä, juoksee Keskuspuistossa. Palautetta kirjoittajalle voi lähettää myös suoraan osoitteeseen   palaute.ehrnrooth@gmail.com
 Kolumnista voi keskustella 9.12. klo 16.00 asti.
 Lue myös:
 Matti Mörttisen kolumni: Porukka päättää, totesi Rinne, ja nyt porukka on päättämässä Rinteen uran pääministerinä – mutta mikä porukka?
 Matti Mörttisen kolumni: Koomikko piristää politiikkaa – mutta pelle vaihtuu pian pelottelijaan, ja silloin on itku naurua lähempänä
 Antto Vihman kolumni: Repivä populismi ei palauta politiikkaa politiikkaan, vaan faktoista luopuessaan se kaventaa poliittisen kenttää

Jari Ehrnroothin kolumni: Totuutta edeltävä aika jatkuu yhä


Summary: Pyöräilyä suurlakon pysäyttäneessä Pariisissa ja suppailua Seinellä. Tässä viikon näyttävimmät uutiskuvat.

Taiteilija Kiki Smithin työt ovat esillä Pariisissa ensi vuoden helmikuun alkuun saakka. Seinällä veistos "Nimetön". Lionel Bonaventure / AFP
 Emmanuel Macron osallistui vuosittaiseen konferenssiin Ranskan meritaloudesta 3. joulukuuta. Guillaume Horcajuelo / AFP
 Tulipalot ovat jatkuneet yhä Australiassa. Lentokone kuvattuna laskevaa aurinkoa vasten Australian Sydneyssa. Saeed Khan / AFP
 Puluja Moskovan keskustassa 4. joulukuuta. Kirill Kudryavtsev / AFP
 Polkupyörille oli käyttöä Pariisissa useampanakin päivänä menneellä viikolla. Christophe Archambault / AFP
 Donald Trump piti lyhyen tiedotustilaisuuden medialle ennen lähtöään Nato-kokoukseen 2. joulukuuta. Brendan Smialowski / AFP
 Argentiinalaisen taitelijan Leandro Erlichin installaatio "Tärkeysjärjestys" (Order of importance) Miamissa Art Basel Miami Beach -tapahtumassa 6 joulukuuta. Rhona Wise / EPA
 Juutalaisella Westhoffenin hautausmaalla oli liikkunut vandaaleja. 107 hautaa oli töhritty. Patrick Hertzog / AFP
 Angela Merkel vieraili Auschwitzin keskitysleirissä 6. joulukuuta 2019. John Macdougall / AFP
 Soldiers of Odin -järjestön jäseniä kokoontuvat kulkueeseen Helsingissä itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Ruotsalainen Matilda Bergstrom Lucia-kulkueessa eteläisessä Englannissa 6. joulukuuta. Oli Scarff / AFP
 Fanien heittämiä pehmoleluja jäällä. Yuzuru Hanyu reagoi esiintyessään Miesten vapaaluistelu-ohjelman aikana 7. joulukuuta ISU: n taitoluistelun finaalin 2019 Grand Prix -sarjassa Torinossa.  Marco Bertorello / AFP / Lehtikuva
 Amatööri- ja ammattilaislautailijat osallistuvat suppailukilpailuun Seine-joella Pariisissa 8. joulukuuta. Osallistujia oli yli tuhat. Ian Langsdon / EPA

Totinen Antti Rinne autossa ja viikon muita uutiskuvia


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

SDP valitsi Marinin Suomen seuraavaksi pääministeriksi
 SDP:n puoluevaltuusto äänesti sunnuntai-iltana  Sanna Marinin  pääministeriehdokkaakseen. Analyysissaan Ylen politiikan toimittaja  Timo Seppänen   kuvailee 34-vuotiasta Marinia jämäkäksi ja jopa yli-itsevarmaksi johtajaksi , mikä saattanee närästää yhteistyökumppaneita. Keskustan nuoresta johtotähti  Katri Kulmunista  "Sanna Marin eroaa siinä, ettei hän pelkää ilmaista kantaansa suoraan", Seppänen kirjoittaa.
 SDP kierrätti samalla ministerinsalkkuja, Rinne jäi ilman. Entäpä keskusta?  Yle näyttää suoran lähetyksen keskustan kokouksesta  kello 8:30. Kokouksessa puidaan mahdollisia salkunvaihtoja.
 Vientialan lakoissa jopa 100 000 työntekijää
 Uutta neuvotteluajankohtaa ei ole sovittu. Jyrki Lyytikkä / Yle
 Yöllä alkoivat laajat vientialojen lakot, jotka koskevat yhdeksää Teollisuusliiton sopimusalaa ja yli 180:tä toimipaikkaa. Kolmipäiväisissä lakoissa on yhteensä jopa noin 100 000 työntekijää. Suoriksi taloudellisiksi menetyksiksi on arvioitu noin 400 miljoonaa euroa. Työehtosopimusneuvotteluissa  ei edistytty viikonloppuna , eikä Teollisuusliiton ja Teknologiateollisuuden välisen kiistan uutta neuvotteluajankohtaa ole tiedossa.
 Korvausten leikkaus on ruuhkauttanut kunnallisen hammashoidon
 Tiina Jutila / Yle
 Kela-korvausten puolittuminen on nostanut yksityisen hoidon kustannukset monelle potilaalle liian korkeaksi, jolloin apua etsitään entisestään ruuhkaisesta terveyskeskuksesta.  Tämä näkyy hammaslääkäreiden jaksamisessa , sillä liki puolet hammaslääkäreistä kärsii jonkinlaisista työuupumusoireista.
 Tuhannet pakolaiset palaavat Turkista sodan runtelemaan Syyriaan
 Syyriaan palaava Amine el-Effendi hyvästelee toistaiseksi Turkkiin jäävän tyttärensä.  Kemal Aslan
 Turkista takaisin Syyriaan on lähtenyt yli 370 000 ihmistä.  Yle oli paikan päällä  Istanbulissa seuraamassa, kun syyrialaispakolaiset jättivät jäähyväiset ja aloittivat paluun kohti vanhaa kotimaataan.
 Useita loukkaantui tulivuorenpurkauksessa Uudessa-Seelannissa
 White Islandin tulivuori on yksi uuden-Seelannin aktiivisimmista tulivuorista.  David Wall /AOP
 Turistien suosima tulivuori  Uuden-Seelannin White Islandilla purkautui yön aikana.  Valvontakamerakuvissa kraaterin reunalla käveli ihmisiä juuri ennen purkausta. Sitten kuvat pimenevät. Uuden-Seelannin pääministerin  Jacinda Ardernin  kerrotaan vahvistaneen, että noin sata turistia oli saarella tai sen läheisyydessä. Vielä toistaiseksi vahvistamaton määrä ihmisiä on kateissa.
 Poutaisinta on Pohjois-Lapissa, muualla vähintään tihkua
 Yle
 Maanantain aikana matalapaine sateineen liikkuu Suomen yli koilliseen. Päivällä sateet painottuvat maan keskiosaan, Pohjois-Pohjanmaalle sekä Kainuuseen, jossa sataa lunta. Idässä sataa myös räntää tai vettä. Etelässä tulee vettä tai tihkua, tiistain vastaisena yönä myös vähän lunta. Poutaisinta on Pohjois-Lapissa.
 Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Suomi saa sanavalmiin pääministerin, vientialan jättilakot alkoivat, kunnallinen hammashoito kärsii ruuhkista


Summary: Lakkoihin osallistuu yhteensä jopa 100 000 työntekijää.

Vientialojen isot lakot koskevat yhdeksää Teollisuusliiton sopimusalaa, 180:tä toimipaikkaa ja vielä Teollisuusliiton, Ammattiliitto Pron ja Ylemmät toimihenkilöt YTN:n jäseninä olevia työntekijöitä.
 Teknologiateollisuus on laskenut noin 100 000 työntekijän lakon maksavan jopa noin 400 miljoonaa euroa suorina tuotannon menetyksinä. Bruttokansantuotteesta lakko leikkaa noin 200 miljoonaa euroa.
 Alan työehtoneuvotteluissa ei edistytty viikonloppuna, eikä uusista neuvotteluista ole sovittu.
 Valtakunnansovittelija  Vuokko Piekkala  kuvaa osapuolten olevan "niiiin" kaukana toisistaan, vaikka kaikki muu on sovittuna, paitsi palkankorotusten prosentti.

Yle seuraa: vientialan isot lakot alkoivat – neuvotteluissa ei sopua


Summary: Yle seurasi Istanbulissa, kun kymmenet syyrialaiset aloittivat paluumatkan koteihinsa tietämättä, mikä heitä odottaa.

Hyvästelijöistä moni jäi itkemään, kun kolme bussia lähti matkaan Istanbulista marraskuisena aamuna.
 Kymmenet aloittivat kotimatkan kohti sodan riepottelemaan Syyriaan vuosien pakolaisuuden jälkeen tietämättä, mikä perillä odottaa. Paluu on riski – jatkuuhan sota Syyriassa yhä, nyt yhdeksättä vuotta.
 Kuusikymppinen pariskunta  Amine  ja  Yusif al-Effendi  olivat yksinkertaisesti väsyneitä odottamaan rauhaa. Ikä oli alkanut painaa ja koti Damaskoksessa kutsua.
 – Onko mitään kauniimpaa kuin Damaskos ja Syyria? Meillä on ikävä kotiin, Amine sanoi ennen nousemistaan bussiin Istanbulin Esenyurtissa.
 Pariskunnan talo Damaskoksen historiallisessa osassa pihoineen on yhä pystyssä ja sukulaiset kaupungissa, he tiesivät. Silti al–Effendit hyvästelivät raskain mielin aikuisen tyttärensä ja poikansa sekä Turkissa syntyneen lapsenlapsensa.
 – Me muutimme tänne heidän tuekseen, mutta mieheni ei enää pysty tekemään töitä. Toivottavasti sota loppuu, jotta voimme olla taas yhdessä. Ehkä lapsemmekin palaavat Syyriaan, Amine sanoi.
 Lapset ja lapsenlapset saattoivat isoäiti Amina El-Effendin (oik) bussimatkalle Syyrian rajalle. Kemal Aslan
 Yli miljoona takaisin kotiin Syyriassa
 Syyriaan palaavien virta on kasvanut tasaisesti taistelujen laannuttua sen jälkeen, kun  Bashar al-Assadin  hallinto otti hallintaansa suuren osan kapinallisten valtaamista alueista. Myös syyrialaisvastaisuuden lisääntyminen naapurimaissa on vaikuttanut palaajien määrään.
 Reilusti yli miljoona ihmistä palasi Syyriassa koteihinsa viime vuonna. Tulijat olivat ulkomailta sekä eri puolilta Syyriaa, Kansainvälinen siirtolaisuusjärjestö IOM on raportoinut.
 Euroopassakin jotkut maat tukevat pakolaisten palauttamista siitä huolimatta, että kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt varoittavat kotiinpaluun olevan vaarallinen.
 Kolme bussia odotti lähtövalmiina Syyrian rajalle Istanbulissa marraskuun lopulla. Kemal Aslan
 Turkista, jossa syyrialaisia on enemmän kuin missään muualla Syyrian ulkopuolella, takaisin on lähtenyt yli 370 000 ihmistä, Turkin  hallitus sanoo .
 Heistä tuhannet ovat vuoden aikana lähteneet Esenyurtin kaupunginosasta, jonka paikallishallinto järjestää omasta budjetistaan busseja Syyrian rajalle.
 "Ketään ei pakoteta"
 Ennen matkaa palaajat allekirjoittavat virallisen paperin, jolla he sitoutuivat olemaan tulematta Turkkiin seuraavaan viiteen vuoteen. Halukkaita lähtijöitä ilmoittautuu kuukausittain muutama sata ihmistä, viranomaiset kertovat.
 –He lähtevät täysin omasta tahdostaan. Ketään ei pakoteta, vakuutti Esenyurtin aluehallinnon viranomainen  Ali Susuz  Ylelle.
 Matkan aikana palaajille tarjotaan ruoka ja juoma, mutta mitään rahallista tukea heille ei anneta. Jos palaajalla ei ole ketään hakemassa rajalta, Turkki järjestää heidän kuljetuksensa kotiin asti Syyriassa joko sotilaiden tai avustustyöntekijöiden matkassa, Susuz kertoi.
 Esenyurtin kaupunginosan apulaiskaupunginjohtaja Ali Yusuf sanoi turkkilaismedialle, että he ovat järjestäneet jo 7 000 syyrialaisen paluun. Kemal Aslan
 Viranomaiset Esenyurtissa kokevat tekevänsä palveluksen sekä syyrialaisille että turkkilaisille. Syyrialaisten lukumäärä kasvoi sodan aikana jopa 3,6 miljoonaan ihmiseen Turkissa.
 Valtaosa turkkilaisista ei tutkitusti halua syyrialaisia kotimaahansa. Etenkin syyrialaisten käyttäminen halpana työvoimana on Turkin nykyisessä talousahdingossa koventanut asenteita pakolaisia kohtaan.
 Viimeisen vuoden sisällä on tehty useita väkivaltaisia hyökkäyksiä syyrialaisten työpaikoille, ja arviolta satoja  syyrialaisia on myös pakkopalautettu .
 Sieppauksia, teloittamisia, raiskaamisia
 Kotimatkaan valmistautunut kaksikymppinen syyrialaiskurdi  Candar  sanoi kokeneensa, että lähteminen oli ainoa vaihtoehto.
 Erityisesti hänen kaltaisensa nuoret miehet ovat vaarassa palatessaan Syyriaan, koska sekä al-Assadin hallinto että kapinallisryhmät suhtautuvat heihin epäluuloisesti. Miehiä on pidätetty ja pakkovärvätty maan armeijaan tai jopa teloitettu.
 Candar työskenteli pimeästi turkkilaisella tekstiiliverstaalla farkkuhousujen värjäämössä, kun tarkastaja ilmestyi sinne kolme kuukautta sitten. Työnantaja ei halunnut virallistaa syyrialaista työntekijäänsä ja irtisanoi hänet
 Kun maksamattomat vuokrat ja laskut alkoivat kerääntyä, ilmapiiri alkoi kiristyä. Kun uutta työtä ei löytynyt, mies päätti palata kotikaupunkiinsa Afriniin.
 – Kaikki ikään huusi, että 'mene pois!', Candar kuvaili.
 Syyrialainen tyttö odotti matkatavaroiden lastaamista Syyrian rajalle lähtevään bussiin. Kemal Aslan
 Ihmisoikeusjärjestöjen mukaan Afrin ei ole turvallinen. Afrinissa Turkin tukemat syyrialaiskapinalliset ahdistelevat siviilejä ja ovat estäneet kotiin palaajien pääsyn kaupunkiin. He ovat siepanneet ja jopa teloittaneet siviilejä, Human Rights Watch - ihmisoikeusjärjestön tuore raportti  sanoo.
 – Nyt en tiedä, menenkö kotiin kuolemaan vai mitä tapahtuu, Candar totesi.
 Raportti vaatikin Turkkia tutkimaan ja estämään tukemiensa syyrialaiskapinallisten rikokset, koska alue on pian kaksi vuotta Turkin hallinnassa.
 Myös 19-vuotias  Hevin , joka asui Istanbulissa viisi vuotta, oli hänkin palaamassa Afriniin pelokkain mielin. Mukana oli hänen miehensä  Mustafa  sekä parin kaksi Turkissa syntynyttä vauvaa.
 Mustafa sanoi kuulleensa sukulaisiltaan kapinallisryhmien taistelijoiden siepanneen ja raiskanneen naisia.
 – Jos pärjäisimme täällä, emme vielä palaisi. Lapsemme tarvitsevat vaippoja ja maitoa. Vuokrat ovat täällä kalliita. Kotona meillä on edes oliivipuumme, Hevin sanoi.
 Turkin opposition mukaan kapinallisryhmät Afrinissa ovat myös ryöstelleen asukkaiden oliiviitarhoja ja myyneen niiden öljyä.
 YK: Vain pieni osa haluaa palata heti
 YK:n pakolaisjärjestön  mielipidetutkimuksen mukaan  valtaosa Lähi-Idässä olevista syyrialaisista haluaisi lopulta palata kotimaahansa. Heistä kuitenkin vain alle kuusi prosenttia sanoo uskaltavansa yrittää paluuta vuoden sisällä.
 Turkissa tehtyjen  kyselyjen mukaan  paluuta toivovien määrä on huomattavasti alhaisempi ja laskee laskemistaan. Tämä johtuu mahdollisesti siitä, että haastatellut ovat asuneet Turkissa jo useita vuosia.
 Joka kolmas syyrialainen sanoo, ettei aio palata Turkista Syyriaan "missään olosuhteissa".
 Syyrialainen perhe oli palaamassa kotimaahansa 90 syyrialaisen joukossa Istanbulista. Kemal Aslan
 Viimeaikaisesta U-käännöksestään huolimatta Turkin hallitus on ollut syyrialaisia kohtaan vuosien ajan vieraanvarainen osana maan Syyria-politiikkaa.
 Hallitus sanoo käyttäneensä vuosien aikana jopa 40 miljardia dollaria (yli 36 miljardia euroa) syyrialaispakolaisten tukemiseksi Turkissa.
 Turkin tavoitteena oli pitkään presidentti Bashar al-Assadin hallinnon kumoaminen ja Syyrian kapinallisten auttaminen maan johtoon. Tuolloin sekä pakolaisia että Syyrian kapinallisryhmiä tuettiin runsaskätisesti.
 Lähtijät haluavat palata kotikuntaansa
 Tänä päivänä Turkin ensisijainen tavoite on rakentaa "turvavyöhyke" Koillis-Syyriaan. Tällä järjestelyllä halutaan estää sodan aikana alueelle muodostuneen kurdihallinnon vakiintuminen ja aseellisen PKK-järjestön vallan kasvu.
 Turkki haluaa, että 30 kilometrin levyiselle vyöhykkeelle rakennettaisiin uudiskaupunkeja syyrialaispakolaisille. Valtaosa Turkin syyrialaispakolaisista on kuitenkin muualta kotoisin olevia arabeja, jotka eivät ole lähtöisin Koillis-Syyrian kurdivoittoiselta alueelta.
 Projekti olisi myös kallis eikä Turkki ei ole saanut maailmalla tarvitsemaansa tukea idealle, jonka arvostelijat ovat tyrmänneet etnisenä puhdistuksena.
 Kaikki Ylen Esenyurtissa tapaamat palaajat, sekä arabit että kurdit, olivat matkalla kotikuntiinsa eivätkä haluaisi muualle Syyriassa.
 Näin oli siitä huolimatta, että heidän kotikaupungeissaan  tuhot ovat mittavat  ja jälleenrakennus lapsenkengissä.
 Deir ez-Zorin kaupunkiin lähdössä ollut viisikymppinen  Muhammed  sanoi perheineen olevansa matkalla Assadin hallinnoimalle alueella eikä hän siksi ollut varma, kuinka heidät otettaisiin vastaan Turkista saapuvina. Siksi hän ei halunnut antaa nimeään.
 – Kotimme on yhä pystyssä ja haluamme uuden alun. Elämän on jatkuttava, vaikka onkin sota, hän uskoi.
 Lue lisää:
 Amnesty: Turkki palautti satoja pakolaisia juuri ennen hyökkäystään Syyriaan

Tuhannet pakolaiset palaavat Turkista sodan runtelemaan Syyriaan


Useita ihmisiä on loukkaantunut White Islandilla sijaitsevan tulivuoren purkauduttua Uudessa-Seelannissa.
 Maan pääministerin  Jacinda Ardernin  kerrotaan vahvistaneen, että noin sata turistia oli saarella tai sen läheisyydessä. Lisäksi vielä toistaiseksi vahvistamaton määrä ihmisiä on kateissa.
 AFP:n mukaan valvontakamerakuvat saarelta näyttää joidenkin ihmisten kävelevän kraaterin reunalla juuri ennen purkausta. Sitten kuvat pimenevät.
 Tulivuori sijaitsee noin 50 kilometrin pässä Pohjoissaaren itärannikkolta, ja se on yksi Uuden-Seelannin aktiivisimmista. Purkautuessaan tulivuori syöksi ilmaan savua ja maa-ainesta.
 Purkaus tapahtui noin puolikolmen aikaan iltapäivällä paikallista aikaa. Ainakin joidenkin ihmisten tiedetään tarvinneen sairaalahoitoa.
 – En ole varma, olivatko ihmiset saarella vai sen lähellä, mutta siellä oli varmasti yksi ryhmä ja he tarvitsivat ehdottomasti lääkinnällistä apua, Whakatānen pormestari  Judy Turner  arvioi uutistoimisto Reutersin mukaan.
 Turner arvioi kuitenkin, etteivät ihmiset rannikkoalueella ole vaarassa. Uuden-Seelannin kansallinen hätätilakeskus on valmiudessa.

Useita loukkaantunut tulivuorenpurkauksessa Uudessa-Seelannissa


Summary: Työmäärä uuvuttaa erityisesti nuoria hammaslääkäreitä.

Hammaslääkäri  Tomas Påttilla  on takanaan tavanomainen työpäivä Kokkolassa terveyskeskuksessa. Päivään on kuulunut seitsemän tuntia potilastyötä ja hoitoon liittyvää kirjallista työtä.
 – Ei ole kyllä montaa minuuttia jäänyt hengähdysaikaa.
 Pått ei kuitenkaan koe, että kiireinen päivä olisi erityisen kuormittava, jos aikataulu pitää, eikä päivän aikana synny kovin mutkikkaita tilanteita.
 Hammaslääkäriliiton  teettämä tutkimus  kuitenkin paljastaa, että liki puolet kaikista hammaslääkäreistä kärsii jonkinlaisista työuupumusoireista. Neljäsosalla vastanneista oli kokemuksia kuormittavasta stressistä. Myös vakavaa uupumusta kokevien määrä on kasvanut aiemmasta.
 Korvaukset puolitettiin
 Lisääntynyt työn määrä kuormittaa hammaslääkäreitä terveyskeskuksissa.
 Esimerkiksi Keski-Pohjanmaalla julkisessa hammashoidossa pelkästään aikuispotilaiden määrä on noussut tänä vuonna lähes tuhannella potilaalla. Samaan aikaan terveyskeskushammaslääkärien määrä on pysynyt samana.
 Palvelualuejohtaja ja ylihammaslääkäri  Martti Lilja  valottaa, että jonoihin on syynä yksityisestä hammaslääkärikäynnistä saatavan Kela-korvauksen raju leikkaus viime hallituskaudella.
 Aiemmin yksityisen hammaslääkärikäynnin kustannuksista sai Kela-korvausta noin 30 prosenttia, nyt enää viitisentoista.
 – Kustannusten takia ihmiset hakeutuvat nyt mieluummin julkiseen hammashoitoon kuin yksityiselle, Lilja sanoo.
 Keski-Pohjanmaalla vaikeuskerrointa kasvattaa myös se, että alueella ei ole perinteisesti ollut tapana käyttää yksityisten hammaslääkäreiden palveluita yhtä paljon kuin muualla maassa.
 Toivoisi, että terveyskeskuksissa pystyttäisiin hyödyntämään yksityisen puolen resursseja esimerkiksi palveluseteleillä tai muulla ostopalvelulla.  Matti Pöyry
 Hammaslääkäriliiton toiminnanjohtaja  Matti Pöyry  näkisi mieluusti, että hammashoito saataisiin maassa parempaan tasapainoon. Painetta pois julkiselta puolelta ja työtä lisää yksityiselle.
 – Toivoisi, että terveyskeskuksissa pystyttäisiin hyödyntämään yksityisen puolen resursseja esimerkiksi palveluseteleillä tai muulla ostopalvelulla.
 Resurssien siirto saattaa kuitenkin törmätä rahapulaan.
 Keskipohjalaisessa kuntayhtymä Soitessa työskentelevä hammaslääkäri Tomas Pått toimii myös luottamusmiehenä. Heini Holopainen / Yle
 Esimerkiksi Keski-Pohjanmaalla purettiin vielä keväällä julkisen hammashoidon jonoja ostopalveluilla, mutta paikallisen sote-toimijan Soiten rahapula on nyt pakottanut luopumaan ostoista.
 Jonoja on sen sijaan lyhennetty esimerkiksi kannustamalla omaa henkilökuntaa lisätöihin. Palvelualuejohtajan mukaan kiireettömän hoidon jonoja on saatu lyhenemään aiemmasta puolesta vuodesta 3–4 kuukauteen.
 "Hyvää hoitoa"
 Kokkolalainen  Marita Känsäkoski  odottaa pääsyä terveyskeskushammaslääkärin vastaanotolle.
 Känsäkosken hammas lohkesi jokin aika sitten ja nyt pitäisi saada hammas kuntoon. Vaiva ei ollut kivulias, joten Känsäkoski ei pyrkinyt kiireelliseen hoitoon.
 – Tänne lääkärille jonotin pari viikkoa. Sain aiemmin jo väliaikaisen paikan hampaaseen hammashygienistiltä.
 Känsäkoski on vakituinen terveyskeskushammashoidon asiakas. Hän on mielestään saanut aina hyvää hoitoa, joten yksityinen lääkäri ei sinänsä ole kiinnostanut. Ainoastaan hoitoonpääsyn odottaminen on pannut miettimään toistakin vaihtoehtoa.
 – Tietysti näitä aikoja joutuu aina odottamaan. Joten jos nyt tulisi vakavampi ongelma, pitäisi ehkä mennä yksityiselle. Hintaero ei varmaan olisi valtavan suuri.
 Marita Känsäkoski on tyytyväinen julkisella puolella saamaansa hoitoon. Käynti yksityisellä hammaslääkärillä on silti käynyt mielessä, sillä terveyskeskusaikoja saa usein odottaa. Heini Holopainen / Yle
 Palvelualuejohtaja ja ylihammaslääkäri Martti Lilja tietää, että Känsäkosken tapaan moni julkisen hammashoidon asiakas on hoitoonsa tyytyväinen ja palaa tuttuun hoitotuoliin siitä syystä.
 – Positiivinen palaute potilaalta on työn parasta antia! Se saa henkilökunnan jaksamaan kiireestä huolimatta, Lilja sanoo.
 Ristiriita tuo uupumusta
 Pelkkä positiivinen palaute ei kuitenkaan riitä ylläpitämään hammaslääkärien työssäjaksamista.
 Hammaslääkäriliiton tutkimuksessa hammaslääkärien jaksamisen on todettu vuosi vuodelta heikentyneen. Kovimmin arki on iskenyt nuoriin hammaslääkäreihin.
 Kokkolalainen Tomas Pått on työskennellyt alalla pitkään ja pärjää työkuormansa kanssa. Rivakkaan työtahtiin on vuosien varrella täytynyt tottua. Hammaslääkäriliiton luottamusmiehenä hän on kuitenkin nähnyt myös nuorten kollegoidensa hädän.
 – Nuoret turhautuvat siihen ristiriitaan, että he koulutuksessa oppimansa mukaisesti haluaisivat tehdä parasta mahdollista laatua, mutta kiire ja resurssipula estävät sen.
 Keskipohjalaisessa Soitessa eli Tomas Påttin työyhteisössä tehtiin hiljattain työhyvinvointikysely. Siinä selvitettiin esimerkiksi, tuntuuko henkilökunnasta siltä, että työtä jaksaisi tehdä eläkeikään asti. Huolestuttavasti hammashoidon henkilökunnasta vain alle puolet vastasi, että jaksamista riittää.
 Kuntayhtymä Soitessa on urakoitu, jotta jonotusajat hammaslääkärille lyhenisivät. Keväällä pystyttiin teettämään töitä ulkopuolisilla, mutta syksyllä pelkästään omin voimin. Heini Holopainen / Yle
 Hammaslääkäriliiton toiminnanjohtaja Matti Pöyry tietää, että työpaineet ja liian iso työkuorma voivat pahimmillaan johtaa masennukseen. Väsynyt työntekijä voi myös kyynistyä, mikä potilastyössä on huono asia.
 – Lääkäri voi kokea, ettei hänen työllään ole merkitystä tai että hän on vain koneen osa. Kuitenkin jokaista potilasta pitää hoitaa yksilönä ja silloin on tärkeää, että hammaslääkäri voi olla työssä sielullaan mukana.
 Epäsuhta työn ja sen tekijöiden määrässä voi vaikuttaa myös työn jälkeen.
 Pitkät potilasjonot tarkoittavat yksittäisen potilaan kohdalla sitä, että hoito venyy usean kuukauden jaksolle. Matti Pöyry ottaa esimerkiksi juurihoidon, jonka onnistumiselle ei tee hyvää se, että hoitokäyntien välit lasketaan kuukausissa.
 Sote-uudistusta odotellessa
 Moni odotti sote-uudistuksesta apua hammashoidon tilaan, mutta sai pettyä. Uudistusta saa vieläkin odotella.
 Hammaslääkäriliiton toiminnanjohtaja Matti Pöyry ehdottaa väliaikaratkaisua. Viime hallituskaudella kahteen otteeseen leikattu yksityisen hammashoidon Kela-korvaus pitäisi palauttaa esimerkiksi 30 prosenttiin.
 – Edes osittainen korvausten palauttaminen kannustaisi asiakkaita hakeutumaan yksityiseen hoitoon. Lisäksi terveyskeskuksiin voitaisiin ohjata valtionosuuksia ostopalveluiden ja palveluseteleiden käyttöä varten.
 On alalle tulevien nuorten kannalta väärin, että he joutuvat akateemiseen liukuhihnatyöhön.  Tomas Pått
 Tomas Pått on surullinen siitä, että pohjimmiltaan hieno työ on käytännössä muuttunut aikapaineiden vuoksi. Edes entiset pitkät asiakassuhteet eivät enää pysy yllä.
 – Paineet ulkopuolelta ovat aika kovat. On alalle tulevien nuorten kannalta väärin, että he joutuvat akateemiseen liukuhihnatyöhön. He eivät voi nauttia tästä hienosta työstä ja kehittää itseään. Se on surullista.
 Jonoille ei näy loppua
 Ylihammaslääkäri Martti Lilja katsoo nykyisiä hammashoidon jonoja kauemmaksi. Vaikka potilaita pystyttäisiinkin jossain vaiheessa hoitamaan oikeaan aikaan ja oikeassa paikassa, paine hammashoitoon vain kasvaa ja kasvaa jatkossa.
 Ihmisillä on yhä vähemmän kokoproteeseja suussaan, ja se tarkoittaa yhä suurempaa joukkoa ikäihmisiä, joiden hampaita on hoidettava. Heillä on paljon sairauksia ja lääkityksiä, mikä tekee hammashoidosta monimutkaista.
 Hammaslääkäri Tomas Pått toivoisikin, että omaishoitajat ja vanhustenkotien henkilökunta pystyisivät auttamaan ikäihmisiä hampaiden hoidossa, mikä auttaisi hammasongelmien ennaltaehkäisyssä.
 Hammaslääkärit painottavat, että hoitojonoon joutumiseen voi kukin itse vaikuttaa: Huolellinen hampaiden hoito on parasta hammasongelmien ennaltaehkäisyä. Heini Holopainen / Yle
 Molemmat hammaslääkärit muistuttavat, että hammashoidon jonoon joutumiseen voi itse vaikuttaa. Tärkeintä on  ennaltaehkäisy  eli kaksi päivittäistä pesukertaa ja liian sokerin välttely. Ja jos karkkia syödään, niin mieluiten vain karkkipäivinä.
 – Näin joulun alla ihan ylivoimainen lahjavinkki on sähköhammasharja. Se tuo pesuun tarvittavaa boostia. Lisäksi hammaslangan käyttö auttaisi paljon, vinkkaa Lilja.
 Hän toivoisi myös, että isät näyttäisivät esimerkkiä pojilleen siinä, kuinka tärkeää hampaiden harjaus on. Lilja on huomannut ikävän trendin, jossa pojat eivät lapsuudessaan omaksu säännöllisiä hammashoidon tapoja. Silloin hoito saattaa myöhemminkin jäädä heikommaksi.
 – Toisaalta 18-vuotiaana pudotaan helposti pois säännöllisistä tarkastuksista, kun hammashoito julkisella puolella tulee maksulliseksi. Olisikin hyvä, jos maksuton hoito ulottuisi muutamaa ikäluokkaa nykyistä myöhäisemmäksi, vinkkaa Martti Lilja.

Rajusti tiputettu Kela-korvaus on ruuhkauttanut julkisen hammashoidon ja hammaslääkärit uupuvat: "Ei ole kyllä montaa minuuttia jäänyt hengähdysaikaa"


Summary: Tänään odotetaan erityisesti tietoa siitä, siirtyykö valtiovarainministerin salkku Lintilältä Kulmunille.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Uuden hallituksen rakentaminen jatkuu tänään. Keskusta ja SDP päättivät hallitukseen lähtemisestä eilen illalla.
 Keskusta puntaroi mahdollisia ministerikierrätyksiä kokouksessaan aamulla. Voit seurata suoraa lähetystä tämän jutun yläikkunasta kello 8.25 alkaen.
 Yksi odotetuimmista ratkaisuista on se, ottaako keskustan puheenjohtaja, elinkeinoministeri  Katri Kulmuni  valtiovarainministerin salkun kantaakseen. Kyseessä on keskustan salkuista painavin, ja  Antti Rinteen  hallituksessa se oli  Mika Lintilän  hallussa.
 Muut Rinteen hallituksen keskustalaisministerit olivat puolustusministeri  Antti Kaikkonen , maa- ja metsätalousministeri  Jari Leppä  sekä tiede- ja kulttuuriministeri  Hanna Kosonen . Kosonen nimitettiin tehtävään sen jälkeen, kun  Annika Saarikko  jäi perhevapaalle, mutta Saarikon oli tarkoitus ottaa salkku taas hoitaakseen töihin palattuaan.
 Entäpä vihreät, vasemmistoliitto ja RKP?
 Vihreiden, vasemmistoliiton ja RKP:n on määrä päättää, lähtevätkö ne mukaan tulevaan hallitukseen.
 Vihreät ja vasemmistoliitto pitävät kokouksensa myöhään iltapäivällä, ja RKP on luvannut tiedottaa asiasta aamulla.
 Uutta - tai uusvanhaa - hallitusta ovat siis muodostamassa samat viisi puoluetta, jotka olivat mukana eronneessa pääministeri Antti Rinteen (sd.) hallituksessa. Puolueet ovat myös sitoutuneet jatkamaan yhteistyötä täsmälleen samalla hallitusohjelmalla.
 SDP päätti eilen myös ministeriehdokkaistaan. Puolueen ehdokas pääministeriksi on liikenne- ja viestintäministeri  Sanna Marin , joka päihitti eduskuntaryhmän puheenjohtajan  Antti Lindtmanin  niukasti äänin 32-29.
 Rinne arvioi eilen, että eduskunta pääsee äänestämään pääministeristä tiistaina.
 Lue lisää:
 Tässä ovat kaikki SDP:n uudet ministerit: voitosta voittoon kulkeva Sanna Marin, paluun tekevä Paatero ja viisi muuta
 Sanna Marinista tulee maailman nuorin istuva pääministeri: "En ole ikinä ajatellut ikääni tai sukupuoltani"
 Sanna Marin pääministeriksi, Paatero palaa ministeriksi, Rinne ei jää hallitukseen – Yle seurasi politiikan superpäivää hetki hetkeltä
 Suomi saa pääministerin, joka vienee SDP:tä kauemmas vasemmalle – kolme tärkeää asiaa, joissa Sanna Marin eroaa Antti Rinteestä

Kierrättääkö keskusta ministerisalkkuja? Katso suoraa lähetystä kello 8.30 alkaen


Summary: Hallituskriisin jälkipyykki saattaa hyödyttää sosialidemokraatteja enemmän kuin keskustaa.

Pääministeri Antti Rinteen eroon johtanut jupakka sysäsi sosialidemokraattisen puolueen johdossa alulle kaivatun sukupolvenvaihdoksen. Pääministeri Sanna Marin luo SDP:stä kuvaa tulevaisuuspuolueena.
 Sosialidemokraattien pääministeriehdokkuudesta kisasi kaksi alle nelikymppistä poliitikkoa: eduskuntaryhmän puheenjohtaja Antti Lindtman (37 v.) ja liikenne- ja viestintäministeri Sanna Marin (34v.).
 Vaikka Marin on vain 3 vuotta Lindtmania nuorempi, puoluevaltuusto ilmeisesti koki nimenomaan hänet valovoimaisemmaksi nuoren polven edustajaksi.
 Pääministeriehdokkaana Sanna Marin hyötyi myös puolueen varapuheenjohtajan asemasta. Marinin maine vahvistui puolueväen keskuudessa huomattavasti, kun hän sijaisti vakavasti sairastunutta puheenjohtajaa, Antti Rinnettä menestyksekkäästi vuoden alussa.
 Antti Lindtman hävisi vaalin SDP:n  pääministeriehdokkuudesta Sanna Marinille
vain kolmella äänellä. Vesa Moilanen / Lehtikuva
 Mielikuva SDP:stä muuttui heti Sanna Marinin valinnan jälkeen
 Sanna Marinin valinnan myötä eläkeläisten puolueeksi leimautunut SDP saa uutta virtaa ja kenties myös nykyistä nuorempia kannattajia.
 SDP:n imago muuttui heti tulevan pääministerin nimen paljastuttua, vaikka Antti Rinne jatkaa yhä puolueen puheenjohtajana.
 Valinnan ratkettua tiedotusvälineet julistivat, että Marin on paitsi Suomen kaikkien aikojen nuorin pääministeri, myös koko maailman nuorin pääministeri.
 Todennäköisesti nuori, sanavalmis ja edustava naispuolinen pääministeri kerää myös kansainvälistä huomiota.
 Samaten se, että kaikki viisi Suomen hallituksessa istuvaa puoluetta ovat puolen vuoden päästä naisten johtamia, kun Sanna Marin saa myös SDP:n puheenjohtajuuden hoitoonsa.
 Tällainen julkisuus ei ole pahitteeksi Suomelle eikä sosialidemokraattiselle puolueelle.
 Keskustan puheenjohtaja Katri Kulmuni ilmoitti maanantaina 2. joulukuuta, ettei sosialidemokraattinen pääministeri Antti Rinne nauti hallituskumppani keskustan luottamusta. LEHTIKUVA / MIKKO STIG
 Marinin yli-itsevarmuus vakuuttaa ja ärsyttää
 SDP valitsi johtajakseen yli-itsevarman naisen, joka ei epäröi kehua itseään.
 Pääministeriehdokkaana Sanna Marin kuvaili itseään puoluevaltuustolle näin: “En väistä vastuuta, en pelkää, en horju…. Toimin määrätietoisesti ja harkiten… Minä olen osoittanut kykyni. Joka kerta.”
 Moinen itseluottamus on tarpeen, jos aikoo pistää viisi puoluetta ruotuun hallituskriisin jälkeen ja ottaa maan komentoonsa. Monia yhteistyökumppaneita tuo asenne varmasti myös ärsyttää.
 Marinia muiden ärtymys tuskin häiritsee. Hän osaa keskittyä oman pelinsä pelaamiseen.
 Antti Rinteen syrjäyttämiseen osallistuneesta keskustajohtajasta, Katri Kulmunista, Sanna Marin eroaa siinä, ettei hän pelkää ilmaista kantaansa suoraan.
 Marinissa on paljon pääministerille sopivia ominaisuuksia. Hän esiintyy jämäkästi ja haastaa kilpailevien puolueiden johtajat epäröimättä. Marin pystyy useimmiten myös perustelemaan kantansa selkeästi.
 Pääministerinvaihdoksen jälkeen SDP tekee varmasti keskustalle selväksi hallitusyhteistyön pelisäännöt ja sen, mikä puolue hallitusta johtaa. Tällä hallituskaudella demarit eivät anna keskustan toista kertaa nöyryyttää itseään.
 Pääministerin tehtävästä eronnut Antti Rinne tuki Sanna Marinia hänen pyrkiessään SDP:n pääministeriehdokkaaksi.   Lehtikuva
 Vihjailut Sanna Marinin epäitsenäisyydestä ovat kohtuuttomia
 SDP:n johto on seuraavan puolen vuoden ajan kuin kaksipäinen kotka. Sanna Marin on demareiden ykkönen hallituksessa, mutta Antti Rinne on puolueen puheenjohtaja ensi kesään saakka.
 Pääministerin tehtävästä vetäytynyt Antti Rinne tuki Sanna Marinia seuraajakseen SDP:n sisäisessä kilvassa. Sen vuoksi Marinia on väitetty Rinteen marionetiksi.
 Se on ollut kohtuutonta. Se, että Rinne on sanonut kannattavansa Sanna Marinia ei todista mitenkään, että Marin alistuisi Rinteen hyppyytettäväksi pääministeriksi noustuaan.
 Marin katsoi kuitenkin tarpeelliseksi vakuuttaa itsenäisyyttään puoluevaltuustolle. “Seison omilla jaloillani. Minua ei voi ohjailla”, hän julisti. Pian selviää, kuinka itsenäinen Marin pääministerinä on.
 Jos Rinne innostuisi ottamaan esimerkiksi työmarkkina-asioissa kovin aktiivisen roolin vaikean työehtosopimuskierroksen aikana, se voisi synnyttää ongelmia hallitusyhteistyössä.
 Työmarkkinakierros on yksi politiikan suurista haasteista lähikuukausina. Marinilla ei ole kokemusta työmarkkina-asioissa. Siksi hänellä saattaisi olla houkutusta turvautua Antti Rinteen asiantuntijuuteen näissä asioissa.
 Tätä Marinin on kuitenkin syytä varoa, sillä hallituksen tulisi pysyttäytyä sivussa varsinaisista työehtoneuvotteluista.
 SDP:n hallituskumppaneista keskusta ja rkp ovat yrittäjähenkisiä puolueita. Ne eivät suvaitse yrityksiä ja maan taloutta vahingoittavia pitkiä lakkoja. Myös vihreät suhtautuvat varsin kriittisesti ammattiyhdistysliikkeen koviin otteisiin.
 SDP päätti nostaa Antti Rinteen eduskunnan toiseksi varapuhemieheksi. Siinä asemassa olevalle aktiivisen työmarkkinapelurin rooliin heittäytyminen on hankalaa.
 Tuula Haatainen on ainoa uusi ministeri sosialidemokraattisessa hallitusryhmässä. Vesa Moilanen / Lehtikuva
 Hallitukseen tulee vain yksi uusi demariministeri
 Sanna Marinin suhtautumisesta pääministerin rooliin kertoo jotain se, millaisia muutoksia hän ehdotti SDP:n ministeriryhmään. Henkilöiden ja ministerinsalkkujen vaihdokset ovat minimaalisia. Marin toteuttaa vain pakon sanelemat muutokset.
 Omistajaohjausministerin paikalta eronnut Sirpa Paatero jatkaa kuntaministerinä. Valtionyhtiöiden omistajaohjausasiat siirtyvät eurooppaministeri Tytti Tuppuraisen hoitoon.
 Marinin siirtyessä pääministeriksi häneltä vapautuva liikenne- viestintäministerin salkku siirtyy Timo Harakalle.
 Ainoa uusi demariministeri hallituksessa on Tuula Haatainen, joka tulee työministeriksi Harakan paikalle.

Analyysi:
Keskusta teki demareille palveluksen syrjäyttäessään pääministeri Antti Rinteen


Jemenin taisteluissa kymmeniä lapsia kuolee tai haavoittuu yhä joka kuukausi, kertoo  Pelastakaa Lapset -järjestö . Järjestön tiedotteen mukaan Hodeidan ja Taizin kaupungeissa keskimäärin yli 30 lasta kuoli tai haavoittui joka kuukausi tammikuun ja lokakuun välisenä aikana.
 Tilanne on järjestön mukaan jatkunut vakavana, vaikka Jemenin konfliktin osapuolet neuvottelivat viime vuoden joulukuussa aselevon YK:n valvonnassa Tukholmassa.
 Järjestön mukaan Hodeidan satamakaupungissa lapsiuhrien määrä on vähentynyt viime vuoteen verrattuna, mutta taistelut ovat silti vaatineet tänä vuonna yli 50 lapsen hengen. Taizissa kuolleiden lasten määrä on puolestaan yli kaksinkertaistunut.
 Jemenin sisällissota on jatkunut jo useiden vuosien ajan. Konfliktissa on kuollut kymmeniätuhansia ihmisiä, joista valtaosa on siviileitä. Miljoonat ihmiset ovat nälänhädän partaalla. YK kutsuu Jemenin sisällissotaa maailman pahimmaksi humanitaariseksi kriisiksi.
 Lue myös:
 Ilmaiskuja ja miljardien edestä humanitaarista apua – Saudi-Arabia sekä pommittaa että tukee Jemeniä
 Väkivallan pelko estää lapsen aivoja kehittymästä – Joka viides lapsi syntyi konfliktin keskelle viime vuonna

Pelastakaa Lapset: Jemenissä kymmeniä lapsia kuolee tai haavoittuu yhä joka kuukausi


Summary: Aiemmin perheille ja naisille on ollut ravintoloihin omat sisääntuloväylänsä ja miehille omansa.

Saudi-Arabiassa ravintoloiden ei tarvitse vastaisuudessa erotella asiakkaitaan sukupuolen perusteella, kertoo maan hallinto.
 Aiemmin oli pakollista, että perheille ja naisille oli ravintolaan oma sisääntuloväylänsä ja yksittäisille miesasiakkaille puolestaan oma kulkuväylä. Heidät on erotettu toisistaan ravintoloissa sermeillä. Jatkossa ravintolat voivat itse päättää naisten ja miesten erottelusta tiloissaan.
 BBC:n  mukaan sukupuolierottelusta on jo vaivihkaa luovuttu useissa ravintoloissa ja kahviloissa.
 Saudi-Arabian kruununprinssi  Mohammed bin Salman  on yrittänyt viime vuosina uudistaa Saudi-Arabian imagoa maana, joka rajoittaa tiukasti naisten toimintavapauksia.
 Aiemmin tänä vuonna voimaan tulleen uudistuksen myötä naiset ovat voineet matkustaa ilman perheen miesholhoojan lupaa. Naisten autoilukielto kuningaskunnassa puolestaan päättyi viime vuonna.
 Naisten elämää rajoitetaan kuitenkin yhä voimakkaasti. Lukuisat naisten oikeuksien puolesta kampanjoineet aktivistit ovat saaneet vankeustuomiota, ja ihmisoikeusjärjestöjen mukaan heitä on kidutettu vankiloissa. Saudi-Arabian johto on kiistänyt kidutusväitteet.
 Lue myös:
 Saudi-Arabia avaa ovensa ulkomaisille turisteille – ei abaya-pakkoa naisille, mutta alkoholin nauttiminen on kielletty
 Saudi-Arabiassa on myönnetty naisille ensimmäiset passit ilman miesholhoojan suostumusta

Saudi-Arabia lopettaa sukupuolierottelun ravintoloissa


Summary: Siprin raportin mukaan yhdysvaltalaisten osuus selittyy osin yrityskaupoilla, joilla jätit pyrkivät varautumaan Trumpin ilmoittamaan asejärjestelmien uudistamiseen.

Maailman sadan suurimman asealan yrityksen myynti nousi viime vuonna 4,6 prosenttia edellisvuodesta, kertoo Tukholman kansainvälinen rauhantutkimusinstituutti Sipri tuoreessa katsauksessaan. Sadan yrityksen yhteenlasketun kaupan arvo oli viime vuonna yhteensä 420 miljardia dollaria.
 Siprin luvuissa ei ole mukana kiinalaisyrityksiä, koska instituutin mukaan niistä ei ole saatavilla riittävästi dataa luotettavan arvion tekemiseksi.
 Listan viiden kärjessä on vain yhdysvaltalaisyrityksiä. Viisikkoon kuuluvat Lockheed Martin, Boeing, Northrop Grumman, Raytheon ja General Dynamics, ja niiden yhteenlaskettu myynti on yli kolmanneksen kaikkien listan yritysten myynnistä. Yhteensä listalla olevat yhdysvaltalaisyritykset vastasivat viime vuonna lähes 60 prosentista kaikesta myynnistä.
 Sipri huomauttaa, että Yhdysvalloissa alaan vaikutti viime vuonna merkittävästi se, että maan presidentti  Donald Trump  ilmoitti edellisvuonna asejärjestelmien nykyaikaistamisesta. Instituutin mukaan suuret yhdysvaltalaisyritykset ovat kasvaneet yrityskauppojen myötä, kun ne valmistautuvat tuottamaan uuden sukupolven asejärjestelmiä ja näin parantamaan asemiaan hallituksen kilpailuttaessa sopimuksia.
 Venäläiset vakaina
 Sadan suurimman listalle yltävän aseita, sotatarvikkeita ja niihin liittyviä palveluita myyvän yrityksen myynti on kasvanut 47 prosenttia vuodesta 2002. Siprin mukaan vuosi 2002 on ensimmäinen, jolta on saatavilla vertailukelpoista dataa.
 Alan venäläisyritysten kokonaismyyntiluku on pysynyt vakaana edellisvuoteen verrattuna. Sadan kärjessä on mukana kymmenen venäläisyhtiötä, ja niiden osuus laski vuodesta 2017 hieman reilulla prosenttiyksiköllä 8,6 prosenttiin. Sipri sanoo laskun selittyvän sillä, että myynnin kokonaissaldo kasvoi yhdysvaltalaisten ja eurooppalaisten yritysten yhteenlasketun kasvun myötä.
 Eurooppalaisyritysten myynnistä suurin siivu kuului jälleen kerran Britanniassa majaa pitäville yhtiöille, vaikka niiden osuus laski edellisvuodesta. Sipri sanoo, että brittiyhtiöiden käyrän kääntyminen alas johtui osin siitä, että Britannian asejärjestelmien modernisointiohjelmassa on ollut viivästyksiä.
 Kakkosena Euroopassa on Ranska, jossa myyntiluvut kasvoivat. Sen sijaan Saksan osuus listan yhtiöiden myynnistä kutistui.
 Siprin asekauppatietokannassa ovat sekä julkiset että yksityiset alan yritykset, mutta siinä ei huomioida asevoimien omia valmistus- tai huoltoyksiköitä. Myynnissä huomioidaan sotilaallisten tarvikkeiden, palveluiden sekä tutkimus- ja kehitystoiminnan myyminen sota-alan asiakkaille sekä kotimaassa että ulkomailla. Esimerkiksi polttoainetta, toimistotarvikkeita ja virka-asuja ei lasketa mukaan lukuihin.

Maailman asekauppa kasvoi viime vuonna, viiden kärjessä on vain yhdysvaltalaisyrityksiä


Rinne jatkaa tunnusteluja eduskuntaryhmien tapaamisella
 Hallitustunnustelija  Antti Rinne  (sd.) kokoaa tänään Suomeen uutta hallitusta. Kaikki kaatuneen hallituksen viisi puoluetta ilmoittivat eilen olevansa sitoutuneita entiseen pohjaan ja hallitusohjelmaan. Tästä aamusta alkaen Rinne tapaa eri eduskuntaryhmien edustajia ja yrittää koota uutta hallitusta ripeästi vanhalle pohjalle. Tavoitteena on, että uusi hallitus päästään nimittämään tiistaina.  Yle seuraa päivän tapahtumia hetki hetkeltä .
 Mitä jos potilas kertoo tehneensä murhan?
 Lääkärin salassapitovelvollisuuteen liittyvä laki on monimutkainen, ja joskus lakimiehenkin on sitä vaikea ymmärtää, sanoo Lääkäriliiton lakimies Mari Rusila. Rami Moilanen / Yle
 Lääkäriliittoon tulee vuosittain kymmenittäin kyselyjä salassapitovelvollisuudesta ja siitä, missä tilanteessa lääkärillä on velvollisuus rikkoa se. Aihe mietityttää etenkin opiskelijoita. Lääkäriliiton lakimies  Mari Rusila  uskoo lakineuvontaan tulevien kyselyjen  olevan vain jäävuoren huippu .
 Nämä nuoret muuttivat mieltään brexitistä
 Ellie Varley on tätä nykyä sitä mieltä, että kun Britannian ja EU:n riitaisan historian ottaa huomioon, brexit alkaa näyttää väistämättömältä eikä yllättävältä.  Jani Saikko / Yle
 Brittinuoria  Jonathan Pettiferiä  ja  Ellie Varleya  yhdistää se, että kumpikin sanoo tietävänsä EU:sta nyt enemmän kuin brexitistä äänestäessään. Kummankin mielipide on muuttunut kesän 2016 kansanäänestyksen jälkeen. Kun Britanniassa alkavalla viikolla äänestetään ennenaikaisissa parlamenttivaaleissa, he  joutuvat jälleen pohtimaan  myös kantaansa Britannian EU-eroon.
 Tämän jutun äikän ope haluaisi sinulta kieltää, mutta lukee itse salaa
 Tässä jutussa Daniel, Elisa, Abdirahman ja Ida-Maria puhuvat suomen kielestä just sillä tavalla kuin heille sopii. Henry Lämsä / Yle
 "Bägi on täynnä stäccii. Damn." Eniten palautetta kielenkäytöstään saavat toimittajat ja nuoret. Neljä parikymppistä kertoo, miten he muokkaavat kieltä ja mitä  suomen kieli heille merkitsee .
 Kulttuurivieras Jarkko Martikainen: "Elämä on liian lyhyt haaskattavaksi"
 Jarkko Martikainen on sitä mieltä, että tekisi hyvää, jos meille silloin tällöin muistutettaisiin olevamme vain ihmisiä. Mårten Lampén / Yle
 Ihmisen ja elämän merkillisyys tuli muusikko  Jarkko Martikaiselle   tutuksi jo lapsena . Hän vietti aikaa Kellokosken mielisairaalassa, joka oli hänen psykiatriäitinsä työpaikka. Viime keväänä Martikainen huomasi soittavansa elämänsä tärkeimmällä keikalla. Yksityistilaisuudessa kuulijana oli pian kuoleva  Roni  ja hänen läheisensä.
 On poutasää
 Ilmatieteen laitos
 Suomeen virtaa tänään kuivaa ja kylmää ilmaa. Päivä on suurimmassa osassa maata poutainen, etelässä ja lännessä on paikoin myös selkeää. Lapissa esiintyy hajanaisia lumisateita, mahdollisesti myös jäätävää tihkua. Sademäärät ovat kuitenkin pohjoisessakin vähäisiä. Viimeistään maanantaiyönä Suomeen saapuu uusia sateita. Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Rinne kokoaa uutta hallitusta, salassapitovelvollisuus mietityttää lääkäriopiskelijoita, brittinuoret kipuilevat EU-eron kanssa


Summary: Ulkoministeriö vahvistaa suomalaisen katoamisen, muttei kommentoi tapauksen yksityiskohtia.

Meksikossa on tehty katoamisilmoitus 4-vuotiaasta suomalaistytöstä.
 Viimeiset havainnot tytöstä tehtiin hänen isänsä seurassa viime kuun lopulla Coyoacánin alueella Meksikon pääkaupungissa Méxicossa. Hänellä oli yllään meksikolainen koulupuku.
 Katoamisilmoitus on tehty 6. joulukuuta.
 Tiedot käyvät ilmi katoamistapauksesta tehdystä virallisesta AMBER-hälytyksestä.
 Ulkoministeriö vahvistaa, että Meksikossa on tehty katoamisilmoitus Suomen kansalaisesta. Ulkoministeriö ei kuitenkaan yksityisyydensuojan johdosta voi kommentoida tapauksen yksityiskohtia.
 Ulkoministeriön mukaan Suomen Méxicon-suurlähetystö seuraa tapausta.
 Asiasta kertoi ensimmäisenä Iltalehti.

4-vuotias suomalaistyttö kadonnut Meksikossa – nähtiin kadulla isänsä seurassa


Summary: Rakkaalla leivonnaisella on vahva asema kahvipöydässä,  mutta sen lisäksi sillä on monta nimeä, juuret ulkomailla ja pimeä puoli.

1. Mokkapalat on Suomen googlatuimpia leivonnaisia
 Mokkapaloja leivotaan ja reseptiä haetaan taajaan.  Kotikokki -palvelussa mokkapalojen reseptiä on katsottu yli viisi miljoonaa kertaa.
 Mokkapaloja kuluu tasaisesti ympäri Suomea, mutta eniten sitä on viimeisen viiden vuoden aikana googlattu Järvenpäässä. (Lähde: Google trends)
 "Aloin noin 10 vuotta sitten ainoana äitinä leipomaan gluteenittomia ja vegaaneja mokkapaloja. Ne menivät aina kaupaksi alta aikayksikön ja moni osti niitä kotiinkin mukaan, kun olivat niin iloisia, että näitäkin oli saatavilla."
 2. Mokkapalojen resepti on julkaistu Ruotsissa vuonna 1945
 Alkuperäinen resepti on julkaistu leivontaraamatuksi kutsutussa Sju sorters kakor -kirjassa, jossa leivonnainen esiteltiin nimellä snoddas.
 Suomalaisen version mokkapaloista kehitti aikoinaan kotitalousneuvos  Ritva Tuulos . Nykyään tuo herkku tunnetaan nimellä Tuuloman torttu ja se eroaa mokkapaloista siten, ettei pohja sisällä kaakaota.
 "Henkilökohtaisella tasolla koristelulla, mokkapalan pinnan suklaan värillä ja "pintasuklaan" paksuudella on merkittävä vaikutus ostoratkaisun tekemiseen."
 Thomas Hagström / Yle
 3. Porin seudulla ei puhuta mokkapaloista, vaan masaliisasta
 Masaliisa-nimen alkuperää ei ole yrityksistä huolimatta onnistuttu selvittämään.
 On veikkailtu, että mocha slice -nimitys olisi taipunut satakuntalaisten suussa masaliisaksi. Toisaalta on myös arveltu, että Masan Liisa on ollut leipurinaisia ja tullut siinä samalla antaneeksi nimen mokkaherkulle.
 Mokkapaloille on olemassa myös lukuisia muita lempinimiä. Esimerkiksi poikavauva, pimeä pulla, suklaapelti, rakkauden ruutu, Ruotsin parhaat neliöt, tohtorin torttu ja suklaapannari.
 Thomas Hagström / Yle
 4. Ilman mokkapaloja ei ole junioritoimintaa
 Mokkapalojen myynnillä on aikojen saatossa maksettu monia harrastus- ja leirikoulumaksuja. Puoli seitsemän -ohjelman saamien tietojen mukaan yhden palan hinta on yleensä 1-2 euroa.
 "Tärkein kysymys on montako itsetekemää mokkapalaa pystyy turnauksessa syömään ja vielä maksamaan niistä. Siinä on joukkueiden varainhankinnan ydin."
 Mokkapaloja on perinteisesti koristeltu kookoshiutaleilla, mutta myös värikkäät nonparellit ovat suosittuja.
 Vuosikymmenten kuluessa kekseliäät leipurit ovat kehittäneet monenlaisia versioita mokkapaloista – kuorrutteeseen on lisätty milloin viskiä, milloin mämmiä tai piparkakkumaustetta.
 On kuitenkin olemassa tietotaitoa siitä, mikä mokkapaloissa pitää aina olla kohdillaan.
 "Mokkapalat eivät saa koskaan loppua kesken. Osa leipoo myös varapellillisen ja se haetaan kotoa, jos tarvitaan. Mokkapalojen on hyvä olla kuohkeita ja pelti leikataan 4x5 paloiksi. Kuorutetta tulee olla tarpeeksi, ja se saa valua myös sopivasti reunoille pellillä. Osa pitää reunapaloista."
 Thomas Hagström / Yle
 5. Mokkapalat on valjastettu myös pahan käyttöön
 Kaiken makean ja herkullisen lisäksi, jota mokkapalat meille tarjoavat, niihin liittyy myös pimeä puoli.
 Käsiteellä "mokkapalaäiti" ei suinkaan aina tarkoiteta pullantuoksuista muoria tai edes tunnollisesti myyjäisiin leipovaa vanhempaa, vaan sitä käytetään myös toisten arvosteluun.
 "Mokkapalojahan käytetään myös pahan symbolina. Mokkapalaäiti on joidenkin mielestä vääränlainen futisvanhempi. Mokkapala symboloi joillekin vääriä ravitsemusvalintoja ja löysäilyä."
 Bonus:
 Olipa suhteesi mokkapaloihin millainen hyvänsä, on perimätiedon mukaan olemassa yksi sääntö, jota tulee noudattaa myyntiin menevien mokkapalojen kohdalla:
 "Mitä ikinä teetkin niin ei koskaan, ikinä, missään nimessä saa leikata paloja valmiiksi kotona. Joku mokkapalamestari sitten pilkkoo kaikki täsmälleen saman kokoisiksi."
 Kommentit koottu Suomalainen junnufutis -ryhmästä.
 Katso Areenasta juttu mokkapalojen historiasta:

Tänään vietetään mokkapalapäivää –  tiesitkö nämä 5+1 faktaa kahvipöydän kunkusta?


Satakunnassa on liikkeellä valepoliiseja, jotka kalastelevat ihmisiltä pankkitunnuksia, Lounais-Suomen poliisilaitos tiedottaa.
 Poliisi on saanut muutamia rikosilmoituksia valepoliiseista, jotka tavoittelevat puhelimitse ja tiedustelevat pankkitunnuksia ja tilien saldoja.
 Poliisi muistuttaa, että viranomaiset eivät koskaan tiedustele tällaisia tietoja puhelimella tai sähköpostiviestillä.
 – Tällaisilla tiedustelijoilla on aina rikollinen tarkoitus mielessään, tiedotteessa kirjoitetaan.
 Jos kortti katoaa tai on varastettu, tai sitä epäillään väärinkäytetyn, sen saa suljettua soittamalla pankkien omiin korttien sulkupalveluihin. Palvelut ovat auki 24 tuntia vuorokaudessa.
 Valepoliisien soitosta poliisi neuvoo tekemään rikosilmoituksen poliisipäivystykseen, soittamalla hätänumeroon 112 tai tekemällä ilmoituksen sähköisesti.

Poliisi varoittaa Satakunnassa aktivoituneista valepoliiseista – kalastelevat puhelimitse pankkitunnuksia


Summary: Juha Parikka toteaa, että ulkoministeri yrittää selitellä toimensa parhain päin. Maria Ohisalo sanoo, että ulkoministeriössä on jo pitkään ollut ongelmia, jotka olisi tullut selvittää aiemmin.

Viime päivinä on uutisoitu ulkoministeriön tulehtuneesta ilmapiiristä. Viimeksi tänään ulkoasiainhallinnon virkailijayhdistyksen puheenjohtaja  Juha Parikka  kertoi  Verkkouutisille , että ulkoministeriön henkilöstön luottamus ulkoministeri  Pekka Haavistoon  (vihr.) on horjunut pahasti. Virkailijayhdistys on ulkoministeriön henkilöstön edunvalvontajärjestö.
 Vihreiden puheenjohtaja  Maria Ohisalo  ehti kommentoimaan asiaa tuoreeltaan hallitustunnusteluiden lomassa.
 Ohisalo kertoo puolueella olevan Haavistoon täysi luottamus, ja että ministeri on useaan otteeseen selvittänyt asiaa niin vihreille kuin medialle ja kansallekin.
 Ohisalo näkee ulkoministeriössä olevan paljon ongelmia, joita tulisi tarkastella laajasti. Hänen mielestään ei ole hyvä, että keskitytään vain Haavistoon.
 – Ulkoministeriö on ollut vuosia otsikoissa erinäisten johtajuuskysymysten vuoksi. Siellä on häirintätapauksia ja paljon muuta, johin olisi tietysti pitänyt puuttua jo vuosia sitten, ministeri sanoi tiedotusvälineille.
 Hallitustunnustelija, puheenjohtaja Antti Rinne tapasi vihreiden puheenjohtaja Maria Ohisalon (kuvassa) sunnuntaina 8. joulukuuta 2019.  Jussi Nukari / Lehtikuva
 "Muunneltua totuutta ja selittelyä"
 Juha Parikka sanoi Verkkouutisten haastattelussa, että Haavisto vaikuttaisi selittelevän ja vääristelevän faktoja.
 – Konsulipäällikkö  [Pasi] Tuomisen   Helsingin Sanomille antaman haastattelun  perusteella näyttää valitettavasti edelleen siltä, että Haavisto puhuu muunneltua totuutta ja selittelee toimiaan parhain päin. Enää ei voi välttyä vaikutelmalta, että kyseessä on jatkuva ja määrätietoinen totuuden vääristely, Parikka sanoo.
 Parikka sanoo, että henkilöstön luottamus ministeriä kohtaan voi rakentua vain teoille eikä jälkikäteiselle selittelylle. HS:n haastattelussa Pasi Tuominen sanoi, että Haaviston johtamistapa on luonut ministeriöön pelon ilmapiirin.
 Ulkoministeriössä on kiehunut sen jälkeen, kun  Ilta-Sanomat kertoi , että Haavisto olisi syrjäyttänyt Tuomisen tämän paikalta al-Holin suomalaislasten avustamiseen liittyvien erimielisyyksien takia. Haavisto on kieltänyt IS:n tiedot muun muassa  Ylen A-studiossa  ja todennut, että Tuominen on tervetullut palaamaan tehtäväänsä.
 Juttua korjattu 8.12. klo 10.36: Parikan etunimi on Juha, ei Jukka.
 Lue lisää:
 HS: Ulkoministeriön konsulipäällikkö syyttää ulkoministeri Haavistoa pelolla johtamisesta ja lainvastaisesta päätöksestä
 Ulkoministeri Haavisto: Pyysin anteeksi konsulipäällikkö Pasi Tuomiselta, hän on tervetullut jatkamaan tehtävässään
 Ulkoministeriön on muutettava johtamistaan, suosittelee häirintätapauksia tutkinut selvitys

Ulkoministeriön henkilöstön edustaja Verkkouutisille: Luottamus Haavistoon horjunut pahasti, puoluejohtaja Ohisalolla ministeriin täysi luottamus


Summary: Talvi- ja jatkosodassa Suomi oli uhattuna. Sotilaat Sonntag, Wan ja Abdrahim olivat valmiina palvelukseen.

Runsas kuukausi sitten eräälle Facebookin sotakuvasivulle ilmestyy muotokuva suomalaissotilaasta. Kuvassa on Suomen armeijan vesileima. Sotilaan iho on kuvassa väritetty ruskeaksi. Kihartuvat hiukset ovat pikimustat.
 Kuvatiedoissa on niukasti tietoa: alikersantti H. Sonntag. Autonkuljettaja. Palvellut Laatokassa.
 Kommentteja ja tykkäyksiä ropisee, suomeksi ja englanniksi.
 Vau, eipä haittaisi kuulla tämän kaverin tarina.
 Onko taustoista tietoa?
 Kaksi päivää myöhemmin sama valokuva ladataanReddit-sivustolle. Kuva saa jälleen kommentteja:
 Tietääkö joku tarinaa tämän sotilaan taustalla?
 Vastauksia ei tule; vain arvauksia ja pohdintoja siitä, kuka kuvan henkilö on, ja miten hänelle kävi.
 H. Sonntagista löytyy SA:n kuva-arkistosta useita kuvia, jossa hänet on asetetu poseeraamaan ajoneuvojen kanssa. SA-kuva
 Talvisodan alkamisesta on kulunut 80 vuotta. Sen ja jatkosodan veteraaneista kerrotaan jälleen lukuisia kertomuksia.
 On otollinen hetki lisätä muutama kertomus. Kertoa siitä, miten moninaisista lähtökohdista Suomea on puolustettu sen historian vaikeimpina hetkinä. Mainita heidät, joiden kasvot ehkä erottuivat rivistä; tai joiden nimi herätti huomiota; ja jotka lähtivät rintamalle kotimaan puolesta.
 Heidänkin nimiään on kaiverrettu muistotauluihin ja hautakiviin pitkin isänmaata.
 Jos emme tiedä, ketkä maatamme ovat puolustaneet, miten voisimme heitä kiittääkään?
 "Etelän poika" pohjolan rintamalla
 Suomen sodista tunnetaan julkisuudessa aniharva afrosuomalainen sotilas. Yksi heistä oli nimeltään  Rudolf Prüss . Talvisodassa Kannaksen hiihtopartion johtajana taistelleen ja kaatuneen Prüssin tarina kerrottiin lähes 10 vuotta sitten Ylen Afro-Suomen historia -sarjassa.
 Luulisi siis, että H. Sonntagistakin löytyisi lisää tietoa nopeasti.
 Sukunimi tuottaa muutamia tuloksia Suomen armeijan kuva-arkistossa. Tuloksena on valokuvia ja jatkosodan päivämääriä. Kuvateksti sisältää kieltä, joka on pölyinen tuulahdus 1940-luvulta:
 Etelän poika pohjolan rintamalla. Eräässä yksikössä rintamallamme palveleva pesunkestävä mulatti, joka toimii autonkuljettajana.
 Siinä kaikki.
 Ei edes etunimeä.
 Kuka sitten vaivautui värittämään vanhan muotokuvan miehestä Facebookiin?
 SA:n kuva-arkiston mukaan tämä kuva H. Sonntagista on Vuosalmen sillanpääasemalta vuodelta 1944. SA-kuva
 Tammikuussa 2017 Suomessa kohahti. Yle oli uutisoinut, että Puolustusvoimat on asettanut Venäjän kaksoiskansalaiset erityistarkkailuun. Keskustelu jatkui vellomistaan seuraavana tammikuuna 2018, kun silloinen puolustusministeri Jussi Niinistö piti kaksoiskansalaisia turvallisuusuhkana Puolustusvoimien sotilasviroissa. Niinistö kutsui heitä " viidenneksi kolonnaksi ", eräänlaisiksi maanpettureiksi (Helsingin Sanomat, vain tilaajille).
 Mutta jo talvi- ja jatkosodassa Suomen puolesta taisteli heitä, joilla ei ollut kansalaisuutta takataskussaan, vaikka saattoivatkin mieltää itsensä suomalaisiksi.
 Heistä osaa kertoa valtiotieteen tohtori, Maahanmuuttoviraston maatietopalvelun tutkija  Antero Leitzinger .
 Leitzinger muistuttaa, miten talvi- ja jatkosodassa Suomen puolella taisteli esimerkiksi lukuisia venäläissotilaita.
 – Ei Suomen venäläinen vähemmistö ainakaan viime sotien aikana ollut mikään viides kolonna. He olivat isänmaallisia suomalaisia, hän toteaa.
 Leitzigerin mukaan viimeistään vuodesta 1832 lähtien Suomessa pystyttiin erottelemaan ihmisiä Suomen kansalaisiin ja ulkomaalaisiin. Monet sotilaat rintamalla olivat kansalaisuuden puutteestaan huolimatta Suomelle uskollisia ja taistelivat itsenäisyyden puolesta. Tapauksia löytyy paitsi suomenvenäläisistä, myös tataareista.
 Leitzingerin mukaan Suomen juutalaisten kansalaistaminen oli puolestaan edennyt nopeammin. Osa heistä joutui taistelemaan jatkosodassa saksalaisten rinnalla siitä huolimatta, että  Saksa pyrki tuhoamaan Euroopan juutalaiset  (Veteraaniliitto).
 Ja sitten oli sotilaita, jotka eivät kuuluneet mihinkään isompaan vähemmistöryhmään, ja joiden tarinat ovat tähän asti olleet suoranaisesti pimennossa. Yksi heistä oli rintamalla Kiinan alamaisena taistellut  Alfred Wan .
 Alfred Wan, tyypillinen suomalainen mies
 Helsingin Sanomien pilapiirros raivausleiriltä vuodelta 1941 (vain tilaajille) vaikuttaa nykypäivänä tunkkaiselta. Piirroksessa on karikatyyriset aasialaismiehen kasvot, ja niiden alla kuvateksti:
 Kansainvälisyyttä edustavat: loistavasti suomea puhuva mandshukuolainen herra Wan.
 Jo tuolloin pilapiirtäjä, nimimerkillä Tiikeri, nosti esiin Suomen armeijan sotilaiden moninaisuuden. Ihmettelyn kohteeksi joutui paitsi väärin mantšukuolaiseksi tituleerattu Alfred Wan, myös muuan puolalainen sotilas, sukunimeltään  Tolvanen.
 Ei kylläkään ollut mikään ihme, että Alfred Wan puhui hyvää suomea.
 – Isä piti itseään ihan suomalaisena, sanoo  Ari Wan , Alfred Wanin poika.
 Ari Wan päätti aloittaa isänsä vaiheita kartoittavan Twitter-tilin nimellä Majuri Alfred Wan. Ensimmäiset twiitit syntyivät marraskuun lopulla. Niko Mannonen / Yle
 Ari Wan asuu Helsingissä ja on Rajavartiolaitoksen leivistä eläköitynyt komentajakapteeni, meriupseeri. Hän on kerännyt valokuvia vuonna 2006 edesmenneestä isästään ja hahmotellut tämän elämän pääkohdat. Osa niistä on yhä hämärän peitossa.
 Tiedossa on, että Alfred Wan syntyi vuonna 1922 Kiinassa pietarinsuomalaiselle äidille ja kiinalaiselle isälle. Äiti kuoli, kun poika oli vasta viisivuotias. Alfred Wan lähetettiin kasvattipojaksi tätinsä luokse Viipuriin. Wanista varttui suomea ja venäjää taitava nuorimies.
 Helsingin Sanomien pilapiirtäjän näkemys Alfred Wanista vuodelta 1941. Kuvakaappaus Helsingin Sanomista
 Aikuisuuden kynnyksellä Wan halusi ehdottomasti pestautua sotaväkeen. Mitään pakkoa ei olisi ollut: suomalaisjuuristaan huolimatta Wan oli yhä Kiinan kansalainen, eikä velvollinen rintamalle. Pojalleen Ari Wanille hän ei koskaan kertonut, mikä rintamalle innosti. Ari Wan on kuitenkin isänsä elämänkaarta tutkimalla tulkinnut, että hingun on täytynyt olla kova.
 Talvisotaan Alfred Wan ei ehtinyt, mutta hän jäi vapaaehtoiseksi koulutuskeskukseen. Jatkosodassa hän astui palvelukseen heinäkuussa 1941.
 – Hän oli jatkosodassa kolmessa pätkässä. Olen vähän kieli poskessa sanonut, että hän oli kesätöissä rintamalla, Ari Wan toteaa.
 Varsinaisissa taistelujoukoissa Alfred Wan vietti kesän ja alkusyksyn 1941. Hän osallistui Viipurin valtaukseen – oman kotikaupunkinsa.
 – Muistan isän joskus sanoneen, että hän oli ensimmäisten joukossa, jotka tulivat Viipuriin. Miten aavemainen oli tyhjä, osittain palava kaupunki, Ari Wan kertoo.
 Alfred Wanin nuoruuskuva.  Niko Mannonen / Yle
 Alfred Wanille jäi kenties juuri Viipurin taistelun vuoksi loppuelämäkseen epäluulo Neuvostoliittoa kohtaan.
 Sodan jälkeen hän läksi kadettikouluun. Ari Wanin tietojen mukaan isä sai kokea elämässään lähinnä hyväntahtoista hämmästelyä massasta poikkeavan ulkonäkönsä takia – hieman samaan tapaan kuin Helsingin Sanomien taannoisessa pilapiirroksessa.
 Eräs Alfred Waniin liittyvä kasku on niin tunnettu, että sitä on kerrottu usein ja hieman eri sanakääntein. Ari Wan on kuullut sen lukemattomissa eri paikoissa. Se menee näin:
 Lentokadettien koulutukseen kuului harjoituslento, joka piti suorittaa vieraalle lentokentälle. Alfred Wan ryhtyi tuumasta toimeen ja lensi kaksitasoisen koneensa kentälle, jossa häntä ei oltu koskaan aiemmin tavattu.
 – Mekaanikko tuli auttamaan häntä pois koneesta. Kun isä otti lentäjän päähineen päästään, mekaanikko katsoi häntä ja totesi: taitaa vieras kaukaakin tulla.
 Tosin Ari Wan kertoo, miten ainakin joskus Alfred-isä kyllästyi uteluunkin. Kerran Alfred Wan oli kuunnellut jo tovin humalaisen kanssaihmisen tenttaamista ravintolassa, kun päätti antaa samalla mitalla kyselijälle kivahtaen: Onko teillä peräpukamia?
 Wanit ovat palvelleet maalla, merellä ja ilmassa: Alfred Wan jalkaväessä ja ilmavoimissa, Ari Wan taas jalkaväessä ja merivoimissa.  Ari Wanin kotialbumi
 Alfred Wan palveli vuoteen 1967 saakka ilmavoimissa upseerina ja jäi eläkkeelle. Hän oli eronnut Ari Wanin äidistä pojan ollessa 10-vuotias, joten Wan nuoremman välit isään jäivät jokseenkin satunnaisten tapaamisten varaan. Ari Wan kuvailee isäänsä tyypilliseksi suomalaiseksi mieheksi. Hän oli hiljainen ihminen, joka vastasi kysyttäessä, mutta Wan ei itse osannut kysyä isältään muistoistaan tämän vielä ollessa elossa.
 Sen hän kuitenkin tietää, että Alfred-isä oli isänmaallinen mies. Suomen kansalaisuuden Alfred Wan sai aivan jatkosodan loppuvaiheissa – ensimmäisenä kiinalaisena Suomessa, ja itse asiassa kaksi kertaa. Wan nimittäin luopui Suomen kansalaisuudestaan sodan jälkeen, läksi hetkeksi Ruotsiin ja palasi anoen kansalaisuutensa takaisin. Sen hän myös sai.
 Miksi ihmeessä se piti kertaalleen perua sodan jälkimainingeissa?
 Ari Wan tyrskähtelee.
 – Kuten sanoin, isä suhtautui Neuvostoliittoon hyvin epäilevästi! Ehkä hän ajatteli, että hän ei tänne jää katselemaan, jos Suomesta ruvetaan tekemään Neuvosto-tasavaltaa.
 Tuntematon autonkuljettaja
 H. Sonntagin valokuvan Facebookissa on värittänyt 20-vuotias  Julius Jääskeläinen . Hän on ruotsalainen, Gotlannissa asuva arkeologian opiskelija, jonka vanhemmat ovat suomalaisia maahanmuuttajia.
 Jääskeläinen kertoo selaavansa vapaa-ajallaan muun muassa Suomen armeijan kuva-arkistoa ja värittävänsä digitaalisesti vanhoja kuvia. Siten hän törmäsi Sonntagin kuvaan.
 – En ole koskaan nähnyt mitään vastaavaa, Jääskeläinen toteaa englanniksi.
 Kuvan väritykseen upposi noin puolitoista tuntia. Sitten Jääskeläinen laittoi valokuvan omilleFacebook-sivuilleen, jossa moni kiinnitti siihen huomiota.
 Yksi kuvaan kommentoineista oli  Petri Peltola .
 Vaikka Peltola on sotahistoriantuntemuksessa itseoppinut, hän ei ole kuka tahansa internetniilo, vaan yksi  Aku Louhimiehen  Tuntematon sotilas -elokuvan historia-asiantuntijoista. Hän kertoo käyneensä aikanaan läpi käytännössä kaikki Suomen armeijan kuva-arkiston valokuvat. Siellä hän törmäsi mystiseen H. Sonntagiin, jonka kuvat jäivät pyörimään hänen mieleensä vuosiksi.
 Ja kun Peltola päätyi Tuntemattomaan, hän mainitsi löydöksistään ohjaaja Aku Louhimiehelle.
 Näyttelijä Samu Lainetta ehdittiin kuvata autonkuljettajan roolissa Aku Louhimiehen Tuntematon sotilas -elokuvaan. Tommi Hynynen
 Ohjaaja Aku Louhimies vastaa puhelimeen täsmällisesti aamutuimaan. Hän muistaa varsin hyvin H. Sonntagin tapauksen elokuvaa tehdessä.
 Ohjaajalle oli Tuntematonta sotilasta tehdessään kiinnostavaa tutkia, millaisia ihmisiä rintamalla aikanaan oli. Siispä Tuntemattomassa vilahtaakin esimerkiksi juutalaissotilaiden kenttäsynagoga. Jo tuotantoa suunnitellessa elokuvaa varten tekijtä keskustelivat taisteluun osallistuneista vähemmistöistä - myös afrosuomalaisista.
 Silloin Petri Peltola esitteli Louhimiehelle H. Sonntagin historian. Peltola kertoo, ettei ehtinyt tutkia miehen taustoja perinpohjaisesti, mutta Louhimies kiinnostui hahmosta. Sopiva näyttelijä löytyi ja kohtaukset kuvattiin. Lopullinen leikkaus oli tarinan ehdoilla; kerronnan tiivistämiseksi Sonntagiin perustuva autonkuljettaja nähdään elokuvassa vain väläyksen verran.
 – Annan vinkin: hän toimii everstiluutnantti Karjulan autonkuljettajana, Louhimies kertoo.
 Veteraaneja tavannut ja jututtanut Louhimies ajattelee, että Suomen menestyksen salaisuus oli ja on monimuotoisessa kulttuurissa. Se mahdollisti hyvin erilaisia ihmisiä kamppailemaan yhteisen päämäärän puolesta.
 – Veteraanit ovat yhtä monimuotoisesti erilaisia kuin me kaikki muutkin, hän toteaa.
 Vesa Siitonen on helsinkiläinen sotakuvien kerääjä. Hän törmäsi H. Sonntagin valokuviin ja latasi ne oitis Finland at War -tililleen. Vesa Siitosen Finland at War -kuva-arkisto. Kuvaaja: Eino Nurmi.
 12. marraskuuta sotakuva- ja historiaharrastaja  Vesa Siitonen  lataa Instagram-kuvapalveluun seitsemän valokuvaa. Ne tulevat hänen ylläpitämälleen Finland at War -tililleen. Ensimmäisessä kuvassa on kaksi miestä: vasemmalla vaalea, oikealla tumma. Oikealla oleva hymyilevä mies on pukeutunut paitaan ja henkseleihin eikä sotilaspukuun, mutta yhdennäköisyys SA:n arkistokuviin on ilmiselvä.
 Kuvassa on H. Sonntag.
 Siitonen kertoo ostaneensa valokuvat erään sotakuvaajan jäämistöstä. Tarkemmin kuvia selatessaan hänen huomionsa kiinnittyi hahmoon, josta oli kuullut aiemminkin - keneltä muultakaan, kuin Petri Peltolalta. Ja kun Siitonen latasi kuvat Instaan, hän lisäsi myös yhden värikuvan suositellen samalla toisen sotakuvaharrastajan töitä. Se oli Julius Jääskeläisen värikuva.
 Sonntagin tarinaa pohtii sangen monta ihmistä ja lähes yhtä aikaa. On aika ottaa yhteys Kansallisarkistoon ja selvittää, onko mystisestä autonkuljettajasta säilynyt kantakorttia.
 Teepaketti pelasti Osman Abdrahimin hengen
 Helsingin Hietaniemen hautausmaalla näkee puolikuita ja tähtiä. Se on Suomen islamilaisen yhdyskunnan hautausmaa ja leposija Suomen tataariväestön edustajille.
 Myös muslimisankarivainajille.
 Niin kansalaisille kuin sellaisille, jotka eivät sitä ehtineet saada. Tutkija Antero Leitzinger huomauttaa, että noin puolet isänmaan puolesta taistelleista Suomen tataareista oli Suomen kansalaisia, puolet taas ei. Osa oli syntynyt Venäjällä tai Neuvostoliitossa. He lähtivät rintamalle silti.
 Osman Abdrahim palveli jatkosodassa Punamustarykmentissä, jonka värejä hän kantaa yllään yhä. Niko Mannonen / Yle
 Helsingin Bulevardilla seisoo tyylikkäästi pukeutunut mies. Kasvoissa on hyvin vähän ryppyjä, ja harmaantuneet hiukset on kammattu siististi taaksepäin.
 Hän on  Osman Abdrahim : tataari, sunnimuslimi, 98-vuotias sotaveteraani, Suomen kansalainen. Ja hän on ollut aamulla pelaamassa tennistä.
 Ekbergin kahvilassa istuessaan Abdrahim riisuu päällystakkinsa. Sen alla hänellä on puku, johon on kiinnitetty pieni punamusta pinssi: jatkosodan aikaisen Punamustarykmentin logo.
 Abdrahimin nuoruuden vuosia kului rintamalla, talvi- ja jatkosodassa. Hän on nähnyt taistelujaKarjalankannaksella, Maaselän kannaksella ja Syvärillä ja toiminut Mikkelissä päämajan tiedusteluosastolla, jossa törmäsi marsalkka Mannerheimiinkin (Studio55).
 Mutta nyt Abdrahim tilaa teetä. Mitä tahansa teetä, kunhan on hyvää. Sillä on merkitystä.
 Ensi vuonna Abrdahim täyttää 99 vuotta. Linnan juhliin hän ehti jo Suomen täytettyä 100 vuotta vuonna 2017. Niko Mannonen / Yle
 Abdrahimin isä,  Ymär Abdrahim , oli kotoisin Venäjältä, Nižni Novgorodin alueelta. Tämän sedällä oli jo kauppatoimintaa Helsingin Narinkkatorilla, ja sinne nuori Ymär Abdrahim saapui oppimaan ammattia. Vuonna 1911 hän sai avata oman myymälänsä.
 – Isä kertoi, että suomalaiset ottivat hyvin vastaan. Paremmin kuin venäläiset, Osman Abdrahim toteaa.
 Myöhemmin Ymär Abdrahim avioitui, sai Suomen kansalaisuuden ja toi perheensä Suomeen. Osa lapsista oli syntynyt Venäjän puolella, mutta Osman Abdrahim on syntyjään helsinkiläinen (Helsingin Sanomat) ja Suomen kansalainen. Hän syntyi vuonna 1921.
 Kului 18 vuotta, ja syttyi talvisota. Osman Abdrahim kutsuttiin rintamalle. Kaikki tataarit eivät tosin kansalaisuuden takia kutsua saaneet. He lähtivät rintamalle vapaaehtoisina.
 Ja Osman Abdrahim muistaa luvut tarkkaan.
 – Meitä oli sotapolulla 177, ja lukuun kuuluu 21 lottaa eri tehtävissä, hän luettelee.
 Kaikkien nimet ja tarinat löytyvät Suomen Islam-seurakunnan julkaisemastateoksesta (Turun sanomat). Tataareja oli vieläpä rintamalla väkilukuun suhteutettuna valtaväestöä enemmän (Ydinlehti). Abdrahim kertoo sen johtuvan juuri suojeluskunnan kautta vapaaehtoisena lähteneistä. Vanhempi polvi tataareja palveli kotirintamalla, nuoremmat taisteluissa.
 Abdrahim palveli talvisodassa jalkaväkirykmentissä Kannaksella, jossa oli sattumalta myös muita tataareja. Välirauhan aikana Abdrahim läksi armeijaan yhdessä monen muun suojeluskuntapojan kanssa. Heille kerrottiin, että suojeluskuntapalvelus lasketaan jokaisen hyväksi, ja armeija-aika lyhenisi sen mukaisesti.
 Jatkosota syttyi25. kesäkuuta 1941. Abdrahim oli jälleen rintamalla.
 Osman Abdrahimin törmäsi rintamalla myös toisiin tataareihin, joiden kanssa pääsi puhumaan yhteistä kieltä. Niko Mannonen / Yle
 Tutkija Antero Leitzinger kuvailee, että tataareihin suhtauduttiin rintamalla loppujen lopuksi toverillisesti. Tosin he saivat toisinaan kokea ihmettelyäkin.
 Erään tataarisankarivainajan kuolinilmoitus herätti huomiota siksi, että siinä oli puolikuu. Muuan vaasalainen pakinoitsija matkusti Helsinkiin asti ihmettelemään hautajaisia.
 Leitzinger kertoo, kuinka tapauksesta kertovassa lehtitekstissä käy ilmi kirjoittajan hätkähdys: kuinka Suomessa onkaan merkillistä kieltä puhuvia ihmisiä, joiden olemassaolosta hän ei lainkaan tiennyt?
 – Hän kuitenkin kehui, miten tataarit olivat täydellisiä patriootteja. Täysin suomalaisia, mutta näyttävät ja kuulostavat erikoisilta, Leitzinger summaa.
 Osman Abdrahim kertoo, ettei kokenut rintamalla minkäänlaista eristyneisyyttä. Sunnimuslimina hän ja muut tataarimiehet ottivat mahdollisuuksien mukaan vapaaksi paastopyhän ja uhripyhän ja pitivät lomansa silloin. Kun tulee puhe rukoilemisesta rintamalla, hän viittaa Koraaniin:
 – Meidän kirjassamme sanotaan, että jos rukousasentoja ei voi suorittaa, voi rukoilla istualtaan. Ja se on henkilökohtainen asia. Sillä lailla me pärjäsimme siellä, Abdrahim toteaa.
 Kerran hän muistelee syöneensä rintamalla hernekeittoa kaksi viikkoa putkeen. Vaikka Abdrahim muistuttaa, että Koraani sallii sianlihan syömisen jos terveys kärsii muuten, hän toteaa, ettei itse ollut tottunut sikaan. Siispä hän noukki lihat keitosta ja antoi ne muille pojille, ja söi itse liemen.
 – Ja pojat olivat tyytyväisiä! Abdrahim myhäilee.
 Sodan lopussa hänen sotilaspassiinsa merkittiin sotapolun pituus: 4 vuotta, kaksi kuukautta ja 10 päivää.
 Pitkään polkuun mahtuu uskomattomia kertomuksia. Abdrahim muistaa juoneensa kunnon teetä ainakin kerran, kun jatkosodan riehuessa hän oli toveriensa kanssa Syvärin lohkolla. Siellä tataarisotilaiden kesken kiiri sana yhteisestä tapaamisesta. Pian Abdrahim yllättyikin saadessaan erään tykistössä palvelevan tataarin valmistamaa perinteistä pärämätsi-piirasta ja teetä korsujen takana.
 Ja kerran paketillinen teetä käytännössä pelasti hänen henkensä.
 Ennen Viipurin valtausta jatkosodassa Abrdahim oli pataljoonansa kanssa lepäämässä avonaisessa metsikössä. Hän oli laittanut ryhmänsä teltassa teeveden kiehumaan ja lähtenyt hakemaan polkupyöräänsä tienvarren ojasta. Sen laukussa oli pieni kotoa lähetetty teepaketti.
 Kun Abdrahim poistui teltasta, alkoi tapahtua. Vihollisen keskitys oli kova.
 Abdrahim haavoittui ennen kuin ehti palata telttaan.
 – Onneksi sirpale meni kainalosta sisään ja rintalihaksesta ulos, eikä luun puolelta. Muuten olisin ollut invalidi, hän toteaa.
 Hänet lähetettiin lopulta Tampereelle saamaan hoitoa osumaansa, ja palautettiin lopulta rintamalle, vaikka haava ei ollut täysin umpeutunut.
 – Kun pääsin omien porukoiden luo, ammusvaraston hoitaja kertoi, että kranaatinsirut olivat läpäisseet telttamme. Olisin ollut...
 Abdrahim ei lopeta lausetta. Sen sijaan hän jatkaa kertoen, miten suojautuessaan iskulta hänen edessään oli ollut poika, jonka pään kranaatinsiru oli vienyt.
 – Minulla oli tuuria. Sanon aina, että teepaketti pelasti minut. En ehtinyt takaisin telttaan.
 Löytynyt: alikersantti Sonntag
 Sähköpostista kuuluu äänimerkki. Kansallisarkistosta on tullut viesti.
 Kantakortti on löytynyt. Tarkkaan ilmaisten: Holger Alfons Sonntagin kantakortti. Siviiliammatiltaan autoilija, sotilasarvoltaan alikersantti.
 Tuntematon sotilas on löytynyt.
 Suomessa on kohtuullisen suuri määrä Sonntageja. Vain yksi nimi löytyy julkisissa internet-hakutuloksissa eräästä sukututkimuspalvelusta Holger Sonntagin nimen yhteydestä.
 Marianne Sonntag-Kokkinen on Holger Sonntagin nuorempi tytär. Hän on yrittänyt selvittää sukunsa historiaa. Niko Mannonen / Yle
 Marianne Sonntag-Kokkinen istuu sohvalleen kotonaan Järvenpäässä. Viereen istahtaa Maj-Britt Sonntag, hänen isosiskonsa.
 Marianne näyttää perineen isänsä kasvonmuodot, ja kertomuksien perusteella Maj-Britt kenties isänsä luonteen.
 – Kaverini sanoi: "te ette ole vieläkään päässeet faijasta eroon, nyt alkaa uusi rumba!" Maj-Britt Sonntag sanoo ja nauraa.
 Uusi rumba hyvinkin. Vanha rumba on nimittäin merkillinen tarina. Sonntagien isä paljastuu 1950–60-lukujen kahvimainosmannekiiniksi.
 Tuntematon sotilas ei ollutkaan aivan tuntematon.
 Oikealla Holger Sonntag, vasemmalla haitilaisnainen kahvimannekiineina. Niko Mannonen / Yle
 Tyttäret kertovat, mitä tietävät. Holger Alfons Sonntag syntyi Helsingissä vuonna 1911. Hänen isänsä oli afroamerikkalainen, sukunimeltään Black, joka tytärten tietojen mukaan saapui Helsinkiin opettamaan poliisille nyrkkeilyä. Äiti taas oli saksalaistaustainen, ja siitä jäi sukunimi Sonntag.
 Poika nimittäin jätettiin vauvana kasvattiäidille ruotsinkieliseen perheeseen Tuusulassa. Hänen isänsä oli ilmeisesti joutunut lähtemään takaisin Yhdysvaltoihin ja äiti häipyi kuvioista.
 Siispä Holger Sonntag varttui ruotsinkielisenä. Tytärten mukaan isää haukuttiin ihonvärin takia koulussa, mutta ainakin tämä oppi tappelemaan ja puolustamaan itseään.
 Myöhemmin sekä Maj-Britt että Marianne saivat myös kuulla painokelvottomia haukkumanimiä koulussa itsestään.
 – Tulee tippa silmään aina kun katsoo faijan kuvia. Hän lähti maalaistalosta, mutta hyvin hän pärjäsi, kun ainakin sotaan kelpasi, Maj-Britt Sonntag sanoo.
 Maj-Britt Sonntag kertoo olevansa itsepäinen, kuten isänsäkin oli.
 Niko Mannonen / Yle
 Tyttäret tietävät isänsä talvi- ja jatkosodan ajasta varsin vähän. Se johtuu siitä, ettei Holger Sonntag yksinkertaisesti halunnut tuosta ajasta juuri puhua, eivätkä tytöt siitä kyselleet.
 – Jos alkoi kyselemään, isä tiuskaisi heti: mitä siinä utelet! Tuli selväksi, että ei kysellä, Marianne Sonntag-Kokkinen sanoo.
 Sen verran isä oli kuitenkin nuoremmalle tyttärelleen kertonut, että oli toiminut sairaskuljettajana ja ruumiskuljettajana. Sonntagin kantakortista selviää, että talvisodassa hän oli sairasautokomppaniassa ja lääkintäkomppaniassa. Jatkosodassa hän oli tiedotuskomppaniassa autonkuljettajana ja edelleen Tiedoitusryhmä Laatokassa kuljetuspuolella.
 Talvisodassa hän osallistui Summan, Näykkijärven ja Tammisuon taisteluihin, jatkosodassa taas Kannaksen, Karhumäen ja Laatokan. Hänet kotiutettiin jatkosodan päätyttyä.
 Sitten syntyivät tyttäret. Ensin Maj-Britt 1948, sitten Marianne 1950. Ja kun Sonntag ja hänen vaimonsa erosivat tytärten ollessa esiteini-ikäisiä, tytöt valitsivat isänsä luona asumisen. Sonntagista tuli yksinhuoltaja.
 Mariannelle isä kertoi myöhemmin, että olisi halunnut ajaa siviilissä linja-autoa. Sitä hänen ei kuitenkaan annettu tehdä.
 – Ihonvärinsä vuoksi, Marianne Sonntag-Kokkinen kertoo isänsä sanoneen.
 Holger Sonntag oli kelvannut kuskaamaan vainajia rintamalla, mutta ei eläviä siviilissä.
 Pesunkestävä suomalainen
 Sotien jälkeen 1950-luvulla Suomessa myytiin taas kahvia. Yksi paahtimoista oli nimeltään Oka-kahvi, ja sen keulakuvaksi päätyi veteraani Sonntag. Tyttäret kertovat, että isä napattiin kahvimannekiiniksi suurmessuille, jotka  pidettiin Helsingissä 1950  (elonet). Mainoskikkaan kuului, että Sonntag esiteltiin tummaihoisena brasialaismiehenä, joka ei mukamas osaa suomea eikä ruotsia.
 – Tuttavat eivät saaneet tulla puhumaan messuilla hänen kanssaan, Maj-Britt Sonntag huomauttaa.
 Messuille osallistui muun muassa presidentti Paasikivi, joka napattiin samaan valokuvaan Sonntagin ja Oka-kahvikojun kanssa.
 Itse presidentti Paasikivi saapui Helsingin suurmessuille. Kuvassa vasemmalla sombrerossa on Holger Sonntag. Vilkkimäen kahvimuseon puheenjohtaja Seppo Louhivuori kertoo tunnistavansa kuvan keskellä Oka-kahvin johtaja Kalle Sukin. Niko Mannonen / Yle
 Mainoksien mukana tuli mitä ilmeisimmin mainetta: tyttärien tiedon mukaan isä tunsi niin  Tauno Palon  kuin  Georg Malmsténin .
 Aiemmin Oka-kahvipakettien kyljessä oli ollut ruskeaihoinen piirretty hahmo. Nykypäivänä ymmärretään, että ruokapakettien kuvittaminen romantisoiduilla kuvilla vähemmistöistä  ei ole tyystin ongelmatonta  (Iltalehti), mutta ajat olivat toiset.
 Oli Sonntagin vuoro vetää sombrero päähänsä ja poseerata paketin kyljessä. Siinä kenties auttoi, että Sonntag oli valloittavan näköinen mies.
 – Äiti muisti, että Tauno Palo ja isä kilpailivat siitä, kumpi on paremman näköinen. He olivat molemmat helvatin hyvännäköisiä, toinen tummempi ja toinen vaalea, Maj-Britt Sonntag sanoo.
 Oka-kahvimiehestä tehtiin jopa keraamisia keräilypatsaita. Niitä myydään edelleen internetin huutokauppasivuilla. Isän jäämistöstä jäi jokunen, ja Sonntagin tyttäret ovat ostaneet niitä omiin kokoelmiinsa itsekin.
 Isä Sonntag oli välillä tehdastöissä, ja välillä torikauppiaana myyden perunaa. Hän oli mitä ilmeisimmin suosittu kylillä kaupassa käydessään.
 – Elannon muijathan Annakadulla olivat ihan hölmönä isään, kun hän kävi kaupassa! Siellä hän nauratti mummeleita ja naisia, Maj-Britt Sonntag muistelee.
 Tyttäret muistelevat, että jonkin kerran isää oli kysytty teatteriin ja elokuviinkin näyttelemään. Siitä hän oli kieltäytynyt.
 Muutaman vuoden vieriessä mainostyö hiipui. Sonntag toimi vielä kahvipuljun autokuskina jonkin aikaa, mutta lopulta paahtimo sulki ovensa. Sen jälkeen siitä ei juuri perheessä puhuttu.
 Holger Sonntag keräsi talteen mainokset ja filminpätkät. Hän ei halunnut tulla enää tunnistetuksi.
 Aiemmin Oka-kahvi paketeissa oli piirroshahmo, mutta Vilkkimäen kahvimuseon puheenohtaja Seppo Louhivuori kertoo, että kuva vaihtui Holger Sonntagin valokuvaan. Kuvassa olevan kahvihahmon brändinimi oli Pedro. Niko Mannonen / Yle
 Vanhemmiten Sonntagien isästä tuli tyttärien mukaan äksy ja suojeleva. Tyttäret pääsivät harvoin yöjalkaan, isä kun pelkäsi, että jotain ikävää sattuisi. Ja kun teinit melusivat, Sonntag komensi pitämään pienempää ääntä. Ehkä sota oli jättänyt isään kyvyttömyyden sietää mekkalaa.
 Vaikka alikersantti ja autokuski ei päässyt itse ajamaan linja-autoa, vanhempi tytär hankki itselleen linja-auton ajokortin ja läksi ajamaan bussia Helsinkiin. Silloin isä oli tyytyväinen.
 Erään kerran, kun Maj-Britt Sonntag ajoi tyhjää bussia Rautatientorilta, hän huomasi isänsä Ruskeasannan pysäkillä seisomassa.
 – Otin hänet kyytiin ja heitin Ruotsinkylään. Silloin kyllä huomasin faijasta, että hän oli ylpeä.
 Holger Sonntag kuoli vuonna 1994. Silloin tyttäret pääsivät käsiksi tämän arkistoihin. Sieltä löytyi kasa sotakuvia, papereita, ja vanhoja mainoskuvia.
 Vaikka teini-ikä isän kanssa oli ollut turbulenssia täynnä, Maj-Britt Sonntag kertoo alkaneensa vanhemmiten arvostaa isäänsä. Tämä tuntui keksivän aina jonkin uuden keinon pärjätä ja hankkia töitä, vaikka kokikin välillä syrjintää.
 Ja nyt isä on taas tunnettu. Rumba käynnistyi jo tovi sitten, kun tyttäret hoksasivat, miten kysyttyjä isän mukaan mallinnetut kahvipatsaat ovat. Kun Vilkkimäen kahvimuseo Liedossa sai tietää asiasta, Maj-Britt ja Marianne lähettivät museoon materiaalia ja tietoa isästään.
 Nyt isän lisäksi myös tyttäret ovat tunnettuja, ainakin museolla.
 Holger Sonntag on mitä ilmeisimmin ollut esikuva näille keräilypatsaille. Kuvassa on kahdenkokoisia patsaita, mutta suurinta kokoa löytyy Maj-Britt Sonntagin kokoelmista. Niko Mannonen / Yle
 Sonntagien pöydässä nautitaan vielä kahvit – tietenkin Holger Sonntagin näköisten kahvipatsaiden katseen alla.
 Itsenäisyyspäivä meni juuri. Se oli isänmaalliselle miehelle tärkeä juhla.
 Suomen sotien veteraanit ovat vaaleita ja hämäläisiä. Ja he ovat tummahiuksisia ja pohjalaisia. He ovat juutalaisia, he ovat tataareja, he ovat romaneita, he ovat saamelaisia. Heillä on juuria Sveitsissä, Saksassa, Venäjällä, Ruotsissa. Heidän nimensä ovat Häyhä ja Koivunen sekä Altschuler, Abdrahim ja Wan.
 Ja Sonntag.
 Televisiosta tuli taas  Edvin Laineen  Tuntematon sotilas. Jos Sonntag olisi elänyt tähän päivään asti, hän olisi saattanut etsiä käsiinsä elokuvan uudemman version, jossa vilahtaa hänen hahmonsa.
 Pesunkestävä suomalainen, joka toimii autonkuljettajana.
 Juttua varten on haastateltu myös seuraavia lähteitä: Tuntematon sotilas -elokuvan historia-asiantuntija Petri Peltola, Finland at War -tilin ylläpitäjä Vesa Siitonen, valokuvien värittäjä Julius Jääskeläinen. Jutussa on käytetty lähteenä myös Ylen Afro-Suomen historia -dokumenttia, Antero Leitzingerin Ulkomaalaiset Suomessa -teosta, Kansallisarkiston kantakorttiarkistoa ja sotapäiväkirjoja ja listaa sotilaslyhenteistä sekä Vilkkimäen kahvimuseon puheenjohtaja Seppo Louhivuorta.

Alikersantti Sonntag oli sotiemme harvoja afrosuomalaisia, ja hahmo päätyi Aku Louhimiehen elokuvaan – Suomen puolesta taisteli sotilaita yllättävistä taustoista


Summary: Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan muutto on aina ylimääräinen kuormitus vanhukselle.

Suunnitelma vanhusten hoivapaikkojen sulkemisesta huolestuttaa ikäihmisten läheisiä Kymenlaaksossa.
 Sosiaali- ja terveyspalvelut maakunnassa järjestävä  Kymsote vähentää  ensi vuonna 300 tehostetun asumispalvelun paikkaa eri hoivakodeissa. Kyse on käytännössä ympärivuorokautista hoidosta. Sitä saavat ovat useimmiten muistisairaita sekä liikuntarajoitteisia yli 75-vuotiaita hoivapaikkojen asiakkaita.
 Lakkautettavien paikkojen asiakkaille ja heidän läheisilleen Kymsote on luvannut, että he saavat tehostettua hoitoa jatkossakin, mutta omaisia askarruttaa mistä ja miten uusi hoitopaikka löytyy.
 Kati Paitulan  78-vuotias muistisairas äiti on asunut runsaat kolme vuotta kotikulmiensa lähellä sijaitsevassa Summankodissa Haminassa. Hän on yksi niistä, jotka joutuvat lähtemään uuteen hoitopaikkaan. Muuttopäivä selviää tällä tietoa vasta ensi kesän lopulla.
 Tehostetussa palveluasumisessa hoivaa saavat ikäihmiset ovat tyypillisesti yli 75-vuotiaita, joilla on muistisairaus sekä vaikeuksia liikkua. Antro Valo / Yle
 Paitulan äidin hoito on yöhoitoa sisältävää tehostettua palveluasumista. Ensi vuoden jälkeen sitä ei enää ole tutussa paikassa tarjolla. Summankodin toiminta muuttuu niin kutsutuksi tavalliseksi palveluasumiseksi, ilman paikalla olevaa ympärivuorokautista hoitoa.
 – Toivon, että kaikkien omaiset pystyisivät jollakin tavalla vaikuttamaan siihen, että uusi hoitopaikka ei olisi kovin kaukana, sanoo Paitula.
 Vaikka muuttomatka olisi lyhytkin, muutos voi silti olla kova paikka tuttua ympäristöä ja rutiineja kaipaavalle muistisairaalle, joka on jo tottunut asumaan pienessä yksikössä. Tehostettua hoitoa Summankodissa saa kymmenen asukasta.
 – Äiti ei ole enää puhunut pitkään aikaan. Jos joutuu kovin isoon yksikköön, niin miten siihen sopeutuu tuossa vaiheessa. Tuntuu tosi pahalta, että kaikki menee nyt uusiksi, pohtii Paitula.
 Yli 100 huolentäyteistä puhelinkeskustelua
 Kati Paitula ei ole huolineen yksin. Summankodin palveluesimies  Pauliina Purho  kertoo soittaneensa hoivakodin asukkaiden kaikille omaisille sen jälkeen, kun tieto Summankotia koskevasta muutoksesta tuli.
 Yhden päivän aikana puheluja kertyi yli sata. Purho sanoo käyneensä omaisten kanssa pitkiä keskusteluja.
 – Omaiset olivat huolissaan, että mihin asukkaat muuttavat ja pitääkö heidän etsiä läheiselleen seuraava koti. Mutta näin asia ei tosiaankaan ole.
 Purho myös rauhoittelee omaisia muuttoon liittyvissä huolissa. Hän korostaa, että tehostettua palveluasumista tarvitsevat ikäihmiset saavat tehostettua hoivaa jatkossakin, ja asuvat yhden hengen huoneissa kuten tähänkin asti.
 – Eikä asukkaita heitellä ympäri maakuntaa, vaan haminalaiset asuvat jatkossakin Haminan yksiköissä, lisää Purho.
 Haminalaisen Summankodin palveluesimies Pauliina Purho on viime päivinä käynyt pitkiä keskusteluja läheistensä tulevasta asuinpaikasta huolestuneiden omaisten kanssa. Antro Valo / Yle
 Uusia hoivapaikkoja ryhdytään etsimään tällä tietoa ensi kesän ja syksyn aikana. Asiakkaiden hoitotarpeita kartoittavan Kymsoten asiakas- ja palveluohjauksen lisäksi avainasemassa ovat asukkaille tutut nykyiset hoitajat, jotka tuntevat asukkaat ja tietävät heidän toimintakykynsä.
 – Hoitajat ovat myös läheisessä yhteistyössä omaisten kanssa, sanoo Pauliina Purho.
 Aiemmin syksyllä suunnitelmat vanhusten hoivayksiköiden sulkemisista  herättivät suurta vastustusta  Haminassa. Kaupunginvaltuutetut vaativat lisäselvityksiä Kymsotelta, joka sittemmin peruikin Kellokallion palvelukeskuksen sulkemisen.
 Miten käy äidin tapaamisten?
 Kouvolan eteläosissa sijaitsevassa Sippolakodissa valmistaudutaan myös asukkaiden siirtämiseen muihin Kymsoten yksiköihin. 24-paikkainen vanhainkoti lakkautetaan ensi vuonna kokonaan.
 Sippolassa vain parin kilometrin päässä vanhainkodista asuva  Terhi Hede  ei lakkautuspäätöstä helpolla niele. Hänen 80-vuotias muun muassa muistisairautta sairastava äitinsä on asunut Sippolakodissa pari vuotta.
 – Toivoisin, että lakkautuspäätös peruttaisiin.
 Lähellä asuvana hän pääsee katsomaan äitiään useita kertoja viikossa, ja viettämään hänen kanssaan aikaa kahdesta kolmeen tuntia kerralla. Käyntiensä aikana hän muun muassa avustaa hoivayksikön henkilökuntaa auttamalla äitiään syömisessä ja viemällä häntä ulkoilemaan pyörätuolilla.
 – Se tässä huolestuttaa, että jos seuraava hoitopaikka on vaikkapa Kouvolan keskustassa, niin mahdollisuus vierailuihin muuttuu täysin, huokaisee Hede.
 Terhi Hede käy tapaamassa äitiään Sippolakodissa useita kertoja viikossa.  Tapaamiset sisältävät ulkoilua, kuten vuosi sitten itsenäisyyspäivänä. Terhi Hede
 Sippolakoti sijaitsee Sippolan kirkonkylän tuntumassa, noin 30 kilometrin ja runsaan puolen tunnin ajomatkan päässä Kouvolan keskustasta.
 Sippolakodin asukkaiden muuttoa ryhdytään alustavasti kartoittamaan jo ensi vuoden alussa.
 – Meillä on tammikuun loppupuolella omaisten ilta, jossa lakkautukseen liittyviä asioita käsitellään. Paikalla on myös Kymsoten johtoa, kertoo palveluesimies  Marja Tapiola .
 Sippolalaiset yrittivät taistella tänä syksynä vanhainkodin lakkautusta vastaan. Kyläläiset keräsivät adressin, johon kertyi yli 500 nimeä. Lisäksi lähes 40 sippolalaista yhdistystä vetosi Kymsoten johtoon, jotta vanhainkotia ei lakkautettaisi. Kannanotto julkaistiin  Keskilaakso  -lehdessä.
 Vaikutusta ei ollut. Kymsote  sinetöi  lakkautukset marraskuun lopussa.
 Muutto kuormittaa muistisairasta
 Vanhuspalveluihin Suomessa perehtynyt Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n johtava asiantuntija  Sari Kehusmaa  sanoo, että muuttoon liittyvä muistisairaan omaisten huoli on aiheellinen.
 Tavoiteltava tilanne hänen mukaansa olisi, että elämänsä viimeisinä vuosina tehostetussa hoidossa olevan vanhuksen ei tarvitsisi enää muuttaa.
 – On selvää, että asuinpaikan vaihdos on ylimääräinen kuormitus muistisairaalle ja heikkokuntoiselle vanhalle ihmiselle.
 Toisaalta Kehusmaa muistuttaa, että tehostetun hoidon asukkaat ovat ammattitaitoisissa käsissä. Muutokset sinällään eivät tule yllätyksenä.
 – Hoitohenkilökunnalla on kokemusta tilanteista, joissa muistisairas ihminen joutuu muutoksen keskelle ja miten hän muutokseen reagoi. Sellaisen tilanteen hoitaminen on heidän työtään, kuvailee Kehusmaa.
 Siitä ei ole tarkkaa tietoa kuinka usein tehostetussa hoidossa olevat muistisairaat Suomessa joutuvat muuttamaan.
 – Mutta tiedossa on, että sitä tapahtuu. On tapahtunut aina, sanoo Sari Kehusmaa.
 Riskinä hoidon alimitoitus
 Vanhusten hoivapaikkojen lakkautusten taustalla on Kymsoten suunnitelma lisätä  kotiin vietäviä  terveydenhoidon palveluja.
 – Kotihoitoa, kotikuntoutusta, kotisairaalaa sekä digitaalisia palveluja, joilla pystytään parantamaan hoitoa tarvitsevien turvallisuuden tunnetta, kuvailee muutosta Kymsoten terveyden ja ikääntyneiden palvelujen johtaja  Jorma Haapanen .
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen THL:n tilastojen mukaan kotiinvietävien palvelujen määrä Kymenlaaksossa on maan alhaisin. Kymsoten alueella kotihoitoa saa vajaat yhdeksän prosenttia yli 75-vuotiaista, kun muualla Suomessa vastaavaa hoitoa ja palveluita saa useampi kuin joka kymmenes.
 Kymenlaaksossa vastaavasti ympärivuorokautista tehostettua palvelua hoivakodeissa annetaan enemmän kuin muualla maassa.
 Summankodissa Haminassa tehostettua palveluasumista saa kymmenen henkilöä. Lisäksi talossa on yksi niin sanottu odotuspaikka tehostetulle puolelle. Ensi vuoden jälkeen 30-paikkainen Summankoti muuttuu kokonaan tavallisen palveluasumisen yksiköksi, ja tehostettua hoitoa tarvitsevat joutuvat muuttamaan talosta pois. Antro Valo / Yle
 Muutos painopisteen siirtämisessä kotiin vietäviin palveluihin tapahtuu vähitellen eikä tehostetussa hoidossa nyt olevia siirretä koteihin.
 – Heille on luvattu loppuelämäkseen tehostetun palveluasumisen paikka. Joidenkin kohdalla se tarkoittaa, että asumispaikka muuttuu kun yksikkö lakkautetaan tai osasto suljetaan, sanoo Haapanen.
 Kotiin vietävien palvelujen lisäämisessä on myös riskinsä.  Vanhuspalvelujen tilaa  Suomessa joka toinen vuosi tutkivan THL:n johtava asiantuntija Sari Kehusmaa sanoo, että lisäpanostuksessa kotihoitoon ja tavalliseen palveluasumiseen riittää huomioitavaa.
 – Kotihoidon asiakasmäärät ovat luonnollisessa kasvussa, koska suuret ikäluokat vanhenevat. Kymenlaaksossa kasvua kiihdyttää samanaikaisesti tehtävä muutos palvelurakenteessa. Riskinä on, että kotihoitoon vaadittava lisäpanostus alimitoitetaan.

300 muistisairasta vanhusta joutuu muuttamaan, kun hoivapaikka lähtee alta – omaiset järkyttyivät:  "Äiti ei ole puhunut enää pitkään aikaan"


Yhteensä 30 000 munkkia Thaimaasta ja Myanmarista kokoontui sunnuntaina massatapahtumaan Mandalayhin Myanmariin. Tapahtuman tarkoituksena oli järjestäjien mukaan tuoda esiin buddhalaisuutta ja tukea munkkiutta. Munkit rukoilivat, meditoivat ja keräsivät almuja.
 – Kun voin antaa näin monille munkeille lahjoja samalla kertaa, tunnen iloa siitä, että olen buddhalainen, kiteytti liikemies  Khant Zaw Aung .
 Tapahtuman järjestäjiin kuului myös thaimaalainen Dhammakaya-säätiö, jonka mainetta on tahrannut parin vuoden takainen lahjussotku.
 Säätiön suunnattoman suurta temppelialuetta Bangkokin pohjoisosassa piiritettiin kahden viikon ajan vuonna 2017, kun poliisi yritti turhaan löytää apotti  Phra Dhammachayon , jonka epäiltiin ottaneen kymmeniä miljoonia lahjuksia ja edistäneen lähinnä materialismia henkisyyden sijaan.
 Apotin puolustajien mukaan kyseessä oli maata tuolloin hallinneen sotilasjuntan juoni, koska temppelillä oli kytköksiä juntan vastustajiin.

Kymmeniätuhansia munkkeja kokoontui massatapahtumaan Myanmarissa


Summary: Leirin turvallisuustilanne on heikentynyt viime aikoina.

20–30 eurooppalaista on paennut Syyriassa sijaitsevalta al-Holin leiriltä viime kuukausien aikana,  kertoo ruotsalainen Aftonbladet.
 Lehden mukaan joukossa on useita ruotsalaisia naisia ja lapsia. Viranomaiset Ruotsissa ovat tietoisia asiasta, Aftonbladet kirjoittaa lähteisiinsä viitaten.
 – He ovat epätoivoisia, koska olosuhteet al-Holissa ovat niin huonot. Kohta on talvi ja he asuvat lapsiensa kanssa risaisissa teltoissa, yksi leirillä olevien ruotsalaisten omaisista kertoo lehden haastattelussa.
 Leena Luotio / Yle
 Al-Holin leirillä asuu noin 70 000 ihmistä, joista noin 20 000 Isis-taisteilijoiden perheenjäseniksi epäiltyä on suljettu kurdisotilaiden vartioimalle alueelle. Heistä noin 11 000 on muualta kuin Syyriasta ja Irakista.
 Leirillä on myös suomalaisia. Al-Holilla olevat suomalaisnaiset ovat kertoneet Ylelle, että leirillä on 11 Suomesta lähtenyttä naista ja heidän 33 lastaan.
 Ulkoministeriön tiedon mukaan paenneiden joukossa ei ole suomalaisia.
 Lue myös:
 Isoäiti odottaa perhettään kotiin Vantaalle, mutta tytär ja lapsenlapset ovat Syyrian aavikolla – Suomi vatvoo yhä, mitä al-Holin leirin naisille ja lapsille pitäisi tehdä
 Suomalainen Minna al-Holin leirillä: "Menen mieluummin sharia-valtioon kuin Suomeen" – Muut naiset toivovat paluuta kotimaahan
 Al-Holin leirillä ammuskelua ja paloittelusurma - suomalaisnaiset ja järjestöt kertovat huononevasta turvallisuustilanteesta
 Al-Holin leiriltä paenneita hollantilaisnaisia saapunut Turkkiin – ilmoittautuivat Hollannin suurlähetystöön

Aftonbladet: 20–30 eurooppalaista on paennut al-Holin leiriltä – Mukana useita ruotsalaisia