Summary: Yleisradion uutistoiminta viettää tällä viikolla 60-vuotisjuhlia. Ylen radiouutisten ulkomaantoimittajana työskennellyt Hannu Reime pohtii maailman muuttumista ja muuttumattomuutta kuluneiden vuosikymmenten aikana.

Artikkeli on osa juhlaviikkoa Ylen tv-uutiset täyttävät 60 vuotta. Julkaisemme juhlaviikon kunniaksi useita erikoissisältöjä.
 Taru Mäkelän  ohjaama komedia  Mieletön elokuu  ajoittuu Helsinkiin loppukesällä 1962. Siinä  Kati Outisen  esittämä päähenkilö Elsa pitää hattuliikettä Töölössä ja harjoittaa sivutoimenaan povaamista. Elsan asiakkaana on myös Suomen tasavallan presidentti. Eräässä kohtauksessa musta auto kuljettaa presidentin Elsan luo, ja tämä lausuu seuraavan ennustuksen (eletään siis kesää 57 vuotta sitten):
 Neuvostoliitto hajoaa, Viro itsenäistyy ja liittyy Natoon, ja Suomi voittaa Eurovision laulukilpailun.
 Taidatte olla huijari, toteaa presidentti ja katoaa muristen suuren autonsa uumeniin.
 Taru Mäkelän elokuvan hupaisia käänteitä  on inspiroinut todellinen tapahtuma,  elokuussa 1962 pidetty nuorisofestivaali , joka kokosi vasemmistolaista nuorisoa kaikista maanosista Suomen pääkaupunkiin. Vastaavanlaista kansainvälisyyttä eivät helsinkiläiset olleet nähneet sitten olympialaisten kymmenen vuotta aikaisemmin.
 Helsingissä käytiin kylmää sotaa kulttuurin rintamalla ja jonkin verran keskustan kaduillakin.
 Festivaalia tukivat ja siihen osallistuivat suurine delegaatioineen Neuvostoliitto ja sen liittolaismaat. Eduskunnan puolueista vain kansandemokraatit sekä sosiaalidemokraateista eronnut Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto TPSL olivat tapahtumissa mukana. Muut puolueet boikotoivat festivaalia leimaten sen kommunistien propagandaksi. Yhdysvallat tuki erilaisia vastatapahtumia jakamalla niiden järjestämiseen auliisti dollareita, jotka kanavoitiin varsinkin sosiaalidemokraattisten järjestöjen kautta. Helsingissä käytiin kylmää sotaa kulttuurin rintamalla ja jonkin verran keskustan kaduillakin.
 Minulle ei ole jäänyt mielikuvaa  siitä, mitä festivaaleista kerrottiin televisiossa. Yleisradion uutistoiminta oli alkanut TV:ssä syksyllä 1959, kun taas radiossa omia uutisia ryhdyttiin toimittamaan vasta kuusi vuotta myöhemmin. Siihen asti uutisista ainoalla radiokanavalla oli vastannut Suomen Tietotoimisto. Ylen radio- ja tv-uutiset toimivat pitkään toisistaan riippumatta niin, että yhteistä oli lähinnä vain ulkomaankirjeenvaihtajien verkko. Nykyisiksi Yle Uutisiksi toimitukset yhdistyivät vasta vuonna 2007.
 Internetin tuloa ei parhainkaan povari olisi osannut ennustaa kuusi vuosikymmentä sitten. Netti ja sen sivutuote some ovat saaneet aikaan informaatioräjähdyksen. Informaatiota on kuitenkin monenlaista: tieteellisistä artikkeleista materiaaliin, jota ennen sai lukea julkisten käymälöiden seiniltä. Eikä kyky sulattaa tietoa ole muuttunut miksikään.
 Yhdysvallat oli pelastamassa vietnamilaisia kommunismilta, mutta samalla tuhosi Vietnamin kansaa ja maata.
 Kun aloin työskennellä radiouutisissa syksyllä 1965 , vastakohtaisuudet ja rintamalinjat maailmanpolitiikassa olivat jo muuttumassa siitä, mitä ne olivat olleet festivaalikesänä kolme vuotta aikaisemmin. Vuosikymmenen puolivälissä suurimmaksi ulkomaanuutisten aiheeksi nousi Vietnamin sota ja pysyi sellaisena pitkään. Vietnam rikkoi länsimaissa siihen asti vallinneen kylmän sodan konsensuksen: Yhdysvallat oli pelastamassa vietnamilaisia kommunismilta, mutta samalla tuhosi Vietnamin kansaa ja maata säälimättömillä pommituksilla ja kemiallisella sodankäynnillä.
 Vietnam käänsi yleisen mielipiteen vasemmalle . Siitä on parhaana esimerkkinä länsinaapurimme Ruotsi, jossa Yhdysvaltoja kansainvälisessä politiikassa pitkään myötäillyt vahva Sosialidemokraattinen puolue asettui Vietnamin sodan vastaisen laajan kansalaisliikkeen kärkeen.
 Mutta jos konsensus horjui lännessä, ei kommunistileirikään pysynyt yhtenäisenä. Idän jättiläiset, Neuvostoliitto ja Kiina, tulittivat toisiaan Kaukoidän Ussurijoella, eikä täydestä sodasta oltu kaukana. Kun Yhdysvallat lopulta joutui vetäytymään Indokiinasta, kiinalaiset liittoutuivat amerikkalaisten kanssa venäläisiä vastaan. Valtioilla ei ole pysyviä ystäviä eikä vihollisia, on vain pysyviä intressejä.
 Kiina on hyvä osoitus  siitä, kuinka maailma on kuudessa vuosikymmenessä sekä muuttunut että pysynyt muuttumattomana. 1960-luvulla Kiina oli maolaisen ”kulttuurivallankumouksen” kourissa.  Beethovenin  musiikki saatettiin julistaa porvarilliseksi ja šakki kieltää feodaaliajan huvina. Nykyisin Kiinassa on eniten miljardöörejä Yhdysvaltojen jälkeen, ja pääoman yksityistä kasaamista pidetään kansallisena hyveenä. Köyhästä kehitysmaasta Kiina on noussut yhdeksi tärkeimmistä osapuolista maailmanlaajuisessa kapitalismissa. Kuitenkin maata johtaa yhä sama, kommunistiseksi itseään kutsuva puolue
 Ydinaseet ovat tänäkin päivänä liian rakkaita niitä tuottaneille suurille ja pienille valtioille, jotta niistä voitaisiin luopua.
 Kuusikymmentä vuotta sitten kylmä sota ja siihen liittynyt ydinkonfliktin uhka hallitsivat kansainvälistä politiikkaa. Ydinaseet ovat tänäkin päivänä liian rakkaita niitä tuottaneille suurille ja pienille valtioille, jotta niistä voitaisiin luopua.
 Toista, ihmiskunnalle äärimmäisen vakavaa uhkaa , ihmisen aiheuttamaa ilmastonmuutosta, ei vielä 60 vuotta sitten tiedostettu. Nyt se tehdään, mutta siitä huolimatta Amerikan mantereen kahden suurimman valtion johtajat vähättelevät maapallon lämpenemistä ja sen seurauksia. Brasilian presidentti rohkaisee raivaamaan Amazonin sademetsää soijan viljelyyn ja karjanlaitumeksi samassa hengessä, jossa Ranskan aatelisto julisti ennen vallankumousta: meidän jälkeemme vedenpaisumus.
 Kun  Amazonin metsäpalot nousivat ykkösaiheeksi  viime viikolla, mieleeni palautui uutinen tältä alueelta kolmenkymmenen vuoden takaa. Joulukuussa 1988 karjatilallinen murhasi  Chico Mendesin , vihaamansa kuminkerääjien ammattiliiton perustajan. Köyhiin oloihin syntynyt ja vasta parikymppisenä lukemaan ja kirjoittamaan oppinut Mendes oli kuvannut toimintaansa näin: ensin luulin pelastavani kumipuut ja sitten Amazonin sademetsät. Mutta lopulta tajusin, että toimin koko ihmiskunnan puolesta. Tuoreimmat uutiset Brasiliasta tekevät ennustuksesta profeetallisen.
 Hannu Reime
 Kirjoittaja työskenteli Ylen radiouutisissa uutistoimittajana, ulkomaantoimittajana ja viimeksi erikoistoimittajana vuodesta 1966 vuoteen 2008, jolloin jäi eläkkeelle.
 Katso myös:
 Mistä uutisoitiin, kun synnyit? Entä kun aloitit koulun? Syötä syntymävuotesi ja katso video elämäsi uutisista
 Viiden vuosikymmenen ikkuna, ohjelma Tv-uutisten historiasta
 Historia: Vietnamin sota, dokumenttisarja Vietnamin sodasta
 Kolumnin aiheesta voi keskustella 2.9. klo 16:00 asti.

Hannu Reimen kolumni: Kylmästä sodasta Amazonin metsäpaloihin – Yle Uutisia 60 vuotta


Summary: Lue tästä päivän puheenaiheet lyhyesti. Voit säätää Uutisvahdissa Herätys-ilmoituksia asetuksista.

Yle Uutiset juhlii 60-vuotista taivaltaan – katso tästä elämäsi uutiset!
 Ylen tv-uutiset täyttävät 60 vuotta.  Julkaisemme juhlaviikon kunniaksi useita erikoissisältöjä . Elämäsi uutiset -erikoisartikkeli koostaa sinulle videon, kun syötät siihen syntymävuotesi. Videossa näet sekä elämäsi varrelle osuneita suuria uutistapahtumia että arkisia villityksistä letkajenkasta pokemoneihin. Hyvää aikamatkaa!
 Saksan oikeistopopulistinen AfD nosti kannatustaan osavaltiovaaleissa
 Oikeistopopulistisen AfD:n Thüringenin johtaja Björn Höcke onnittelee puolueen Brandenburgin kärkiehdokasta Andreas Kalbitzia puolueen vaalivalvojaisissa. Thüringenissä osavaltiovaalit pidetään lokakuussa. Alexander Becher / EPA
 Saksassa oikeistopopulistinen Vaihtoehto Saksalle -puolue eli AfD on kasvattanut merkittävästi äänimääräänsä itäisissä Brandenburgin ja Saksin osavaltioissa käydyissä vaaleissa.  Lopullisen tuloksen  mukaan AfD nousi toiseksi suurimmaksi puolueeksi molemmissa osavaltioissa. Brandenburgissa sosiaalidemokraatit ja Saksissa kristillisdemokraatit säilyttivät suurimman puolueen aseman osavaltioparlamentissa.
 Tarkastusryhmältä Suomelle ehdotuksia naisiin kohdistuvan väkivallan kitkemiseksi
 Musliminainen työntää lastenvaunuja uudistetussa kauppakeskus Itiksessä Helsingissä. Milla Takala / Lehtikuva
 Euroopan neuvoston  asiantuntijaryhmä  on laatinut arvion, kuinka hyvin Suomessa ehkäistään ja torjutaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja perheväkivaltaa. Se esittää monia muutoksia Suomen käytäntöihin, jotta väkivallan uhrit saisivat viranomaisilta tarvitsemansa avun sekä suojaa, jotta väkivalta ei jatkuisi. Ehkä voimakkain vaatimus koskee tapauksia, joissa lapset ovat joutuneet näkemään yhden vanhempansa toiseen vanhempaan kohdistamaa väkivaltaa.
 Asuntolainaan korkosuojaus muutamalla kympillä kuussa
 Nainen katselee asuntoesitettä. Esa Syväkuru / Yle
 Lainojen  korkosuojauksen suosio  on jopa nousussa, vaikka pelot lainakorkojen kääntymisestä nousuun ovat hälvenneet ja puhutaan jopa miinuskoroista. Pankkien mukaan suosiota selittää osin se, että korkosuojausten hinnat ovat tulleet alas korkojen putoamisen mukana.
 Sää muuttuu epävakaiseksi
 Sääennuste maanantaille 2. syyskuuta.  Yle
 Suuressa osassa maata on tänään aurinkoista. Lämpötila saattaa kohota paikoin hellerajalle. Lännestä saapuu tänään sadealue, joka liikkuu itään Suomen yli. Se voi tuoda mukanaan ukkosia. Samalla lämpimin ilma siirtyy maan itäpuolelle. Huomenna on jo viime päiviä viileämpää. Lue lisää säästä  Ylen sääsivuilta .

Herätys: Ylen uutisilla 60-vuotisjuhla, Suomelle ohjeita naisiin kohdistuvan väkivallan suitsimiseksi, yhä useampi ottaa korkosuojan


Summary: Ylen uutistoiminta täyttää 60 vuotta. Juhlaviikon kunniaksi pääset aikamatkalle tv-uutisten historiaan ja tutustumaan niiden tekemiseen nykyään.

Ylen uutistoiminnan juhlaviikko tarjoaa paljon nähtävää uutisten historiasta ja nykyisyydestä kiinnostuneille. Ylen uutistoiminnan katsotaan alkaneen tv-uutisista syksyllä 1959.
 Juhlaviikon erikoissivu  Yle Areenasta löytyy täältä . Pitkin viikkoa julkaisemme verkossa useita erikoisartikkeleita ja nostamme tekijöitä uutisten takana esiin niin Aamu-tv:ssä kuin Radio Suomen päivässä.
 Verkossa juhlaviikon helmiä on muun muassa  tämä vuorovaikutteinen erikoisartikkeli , jossa voit kertoa syntymävuotesi ja antaa artikkelin sen jälkeen koostaa sinulle tiiviin paketin kiinnostavista uutisista elämäsi varrelta.
 Tässä jutussa Matti Rönkä kertoo, miten hänestä tuli kaikkien tuntema tv-uutisten ankkuri . Rönkä on kasvanut yhdessä tv-uutisten kanssa: kumpikin täyttää 60 vuotta syyskuussa.
 TV1:ssä näytetään maanantaina kello 11.05 Harri Palmolahden dokumenttielokuva  Viiden vuosikymmenen ikkuna , joka sukeltaa tv-uutisten historiaan totuuden näkökulmasta. Totuus on toimittajille pyhä, mutta kullakin ajalla on oma totuutensa. Elokuva  on katsottavissa myös Yle Areenassa .
 Yllätyksiä on luvassa myös TV1:n pääuutislähetyksessä maanantaina kello 20.30.
 Haluatko tietää, miten uutiset nykyään tehdään? Seuraa suoraa lähetystä keskiviikkona:  Näin uutiset syntyvät – tunti Ylen uutispäivästä . Ohjelma näkyy TV1:ssä sekä  Yle Areenassa .
 Uutisten historia pitää sisällään tiedon lisäksi myös tahatonta viihdettä:  tämä Ylen Elävän Arkiston video niputtaa  yhteen uutistenlukijoiden ja toimittajien hankalat tilanteet, harkitsemattomat sanat ja ajattelemattomat käsimerkit.
 Artikkeli on osa juhlaviikkoa Ylen tv-uutiset täyttävät 60 vuotta. Julkaisemme juhlaviikon kunniaksi useita erikoissisältöjä.
 Vuonna 1959 televisiossa lähetettiin Suomen Tietotoimiston uutisiin perustuvia sähkelähetyksiä sekä ajankohtaisaiheisiin keskittynyttä Kamerakierrosta. Niitä voidaan pitää  nykyisten tv-uutisten edeltäjinä . Radiossa uutiset olivat vielä tuohon aikaan STT:n toimittamia.
 Tv-uutiset  tavoittivat alkuvuosina vain pienen osan suomalaisista , sillä laitteita ei ollut läheskään joka kodissa. Nykyään esimerkiksi TV1:n puoli yhdeksän pääuutislähetystä katsoo lähes miljoona suomalaista päivittäin.

Yle Uutisten juhlaviikko näkyy netin, radion ja television tarjonnassa – poimi parhaat palat täältä


Summary: Korkosuojausten hinnat ovat laskeneet korkojen laskun vanavedessä.

Asunnonostaja saa lainaneuvotteluissa pohdittavakseen myös kysymyksen korkosuojauksesta: luotanko siihen, että korot jatkavat matalina pitkään, vai varaudunko koronnousuun maksullisella korkokatolla tai -putkella?
 Korkosuojauksella korko ei nouse sovittua ylemmäs, vaikka yleinen korkotaso nousisikin. Tällä hetkellä keskimäärin kolmasosa kotitalouksista on suojannut asuntolainansa koronnousun varalta esimerkiksi korkokatolla tai -putkella:
 Laura Merikalla/Yle Uutisgrafiikka
 Perinteinen kiinteäkorkoinen lainakin on yksi vaihtoehto suojautua mahdollisen koronnousun varalta, mutta sen osuus on pudonnut muutamaan prosenttiin.
 Valtaosa luottaa korkojen pitkäkestoiseen mataluuteen tai sitten he ovat varautuneet koronnousuun esimerkiksi säästämällä tai sijoituksilla.
 Nyt pelot koronnousuista ovat hälvenneet ja puhutaan jopa miinuskoroista. Sen luulisi romauttavan korkosuojauksen suosion, mutta onkin käynyt toisin.
 – Uusmyynnistä vähän yli puolet suojataan. Ollaan yli 50 prosentissa tältä vuodelta, sanoo toimitusjohtaja  Tom Miller  Nordean kiinnitysluottopankista.
 Tom Millerin mukaan korkosuojauksen hinnat ovat laskeneet huomattavasti.  Marja Väänänen / Yle
 OP-ryhmässä on havaittu, että erityisesti ensiasunnon ostajat ovat muita aktiivisemmin suojanneet lainansa koronnousua vastaan.
 – Heistä noin 40 prosenttia on suojannut lainansa koronnousua vastaan, sanoo asumisen ja rahoituksen johtaja  Kaisu Christie  OP-ryhmästä.
 Christien mukaan myös osa vanhoista laina-asiakkaista on nyt alkanut miettiä korkosuojauksen ottoa, kun se aikanaan jäi ottamatta omaan lainaan.
 Muutamalla kympillä
 Korkosuojauksen suosio on kasvanut, koska korkojen laskun vanavedessä myös korkosuojausten hinnat ovat laskeneet.
 – Kyllä hinnat ovat laskeneet, jopa huomattavasti, Miller kertoo.
 Tavalliseen sadan tonnin lainaan saa korkosuojauksen ehdoista riippuen jopa kympin tai muutaman kympin kuukausimaksulla.
 Kaisu Christie uskoo, että korkosuojauksen kysyntä jatkuu nykyisellään vielä hyvän aikaa.  Marja Väänänen / Yle
 OP-ryhmän Christie uskoo, että korkosuojauksen suosio jatkuu nykyisellään vielä hyvän aikaa.
 – Kuluttajat ovat valistuneita ja miettivät (lainanhoitoaan) vuosiakin eteenpäin, ja nyt korkosuojaus on halpa ottaa tähän korkotasoon. Ehkä sitten kun korot nousevat, suojausaste vielä nousee, Christie pohtii.
 Lue myös:
 Joutuvatko kuluttajat maksamaan pankeille talletuksistaan? Osa pankeista tyrmää negatiiviset korot täysin
 Miten pääset kiinni ensiasuntoon? 5 vinkkiä asuntolainan oman rahoitusosuuden säästämiseen

Asuntolainaan saa korkosuojauksen nyt muutamalla kympillä kuussa – miinuskorot eivät ole syöneet korkosuojauksen kysyntää


Summary: Päästövähennysten jatkumiselle avainasemassa ovat muovi ja biojäte, jotka tuottavat jätteenpoltossa paljon päästöjä.

Kaatopaikkojen ilmastolle erittäin haitalliset metaanipäästöt ovat vähentyneet jo 30 vuotta. Myönteisen kehityksen ovat mahdollistaneet erilaiset kehittämistoimet ja lakimuutokset. Päästöjen uskotaan vähenevän myös tulevaisuudessa.
 Pääasiallinen syy kaatopaikkakaasupäästöjen pienenemiseen on siinä, että penkkaan laitettavan jätteen osuus on pienentynyt voimakkaasti. Esimerkiksi Meri-Lapissa tässä on tapahtunut merkittävä muutos kymmenessä vuodessa, kertoo Perämeren Jätehuolto Oy:n toimitusjohtaja  Tuija Ahrikkala .
 – Sitä tuli noin 40 000 tonnia vuodessa. Tänä päivänä me kaatopaikataan pari-kolme tuhatta tonnia vuodessa, Ahrikkala sanoo.
 Viisi vuotta sitten 65 prosenttia Suomen jätteestä meni kaatopaikan penkkaan, mutta nyt enää pari prosenttia. Jätteen kokonaismäärä on samassa ajassa jatkanut kasvuaan.
 Tilastokeskuksen mukaan  (Tilastokeskus) jätehuoltosektorin tuottamat ilmastopäästöt ovat laskeneet vuodesta 1990 vuoteen 2017 62 prosentilla. Vielä vuonna 2008 jätehuollon metaanipäästöt olivat niukasti suuremmat kuin maataloudessa. Toissa vuonna kaatopaikoilta nouseva metaanin määrä hiilidioksidiksi muunnettuna oli enää kaksi kolmasosaa maatalouden metaanipäästöistä.
 Metaani on hiilidioksidiin verrattuna merkittävästi voimakkaampi kasvihuonekaasu.
 Metaanipäästöt jatkuvat jopa vuosikymmeniä
 Keskeinen asia on ollut lainsäädännön tiukentuminen. Jätelaki uusittiin 1994, EU:n kaatopaikkadirektiivi johti 2000-luvun alussa kaatopaikkojen määrän merkittävään vähenemiseen ja vuonna 2016 kiellettiin orgaanisen aineen sijoittaminen kaatopaikoille kokonaan.
 Sen ansiosta kaatopaikkakaasujen pääseminen ilmakehään vähenee tulevinakin vuosina entisestään, sanoo  kaatopaikkakaasujen hyödyntämisestä väitellyt  LCA Consulting Oy:n toimitusjohtaja  Antti Niskanen .
 – Se vähentää kaatopaikkakaasujen päästöjä, koska kaatopaikoille ei enää mene materiaalia, josta kaasua voisi syntyä, Niskanen selventää.
 Rovaniemen Kuusiselän kaatopaikalle suunniteltiin kaasuturbiinilaitosta, mutta kaasuntuotanto oli liian pientä ja kaasu liian rikkivetypitoista. Kaatopaikasta ollaan lähivuosina luopumassa kokonaan. Johanna Sarjas / Yle
 Metaanin muodostuminen ei kuitenkaan lopu kaatopaikoilla aivan heti, sillä penkkoihin haudatun orgaanisen aineen hajoaminen jatkuu jopa vuosikymmeniä. Torniossa sijaitsevan jätekeskus Jäkälän penkastakin metaania nousee vielä pitkään kaatopaikan sulkemisen jälkeen.
 – Tuo vanha kaatopaikka on ollut käytössä kohta 30 vuotta ja sen lopettamisestakin on jo yli kymmenen vuotta, mutta yhä vieläkin siellä palaa tulet kun metaania syntyy. Vanha kaatopaikkaaminen on ollut melkoinen ilmasto-ongelma, sanoo Perämeren Jätehuolto Oy:n toimitusjohtaja Tuija Ahrikkala.
 Jätehuoltoyhtiöt ovat pyrkineet vähentämään kokonaispäästöjään muun muassa hyödyntämällä vanhoissa penkoissa syntyvää metaania energiantuotannossa. Näin on tehty muun muassa Jyväskylässä, Kuopiossa ja Espoossa.
 Rovaniemellä Napapiirin Residuum selvitti samaa, mutta päätyi luopumaan hankkeesta.
 – Selvityksissä paljastui, että Kuusiselän kaatopaikalta saatava kaasu oli liian rikkivetypitoista ja sitä tuli niin vähän, että hyödyntäminen turbiinilaitoksessa ei olisi onnistunut eikä ollut taloudellisesti järkevää, sanoo toimitusjohtaja  Juha Torvinen  Napapiirin Residuum Oy:stä.
 Kuusiselässä, kuten monissa muissakin paikoissa, penkasta nouseva metaani on päädytty käsittelemään soihtupolttamalla. Poltossa metaanista tulee hiilidioksidia, vettä ja lämpöä.
 Biojäte ja muovi avaimia päästövähennyksiin
 Vaikka jätehuollon osuus Suomen kokonaispäästöistä onkin pieni, on alalla joka tapauksessa syytä pieneen röyhistelyyn. Jätehuollossa ilmastohyödyt ovat tulleet osin jätteiden hyödyntämisen tehostamisen sivutuotteena – tavallaan siis kaksi kärpästä yhdellä iskulla, sanoo ympäristöneuvos  Jarmo Muurman  ympäristöministeriöstä.
 – Jätelain yksi keskeinen tavoite on ollut jätteiden sääntely ja kiertotalouden edistäminen, mutta siinä samalla on myös onnistuneesti vähennetty ilmastopäästöjä, Muurman sanoo.
 Julkisen jätehuoltoalan järjestön Kiertovoima ry:n asiantuntija  Timo Hämäläinen  muistuttaa, että alalla on tehty paljon parannuksia myös ilman lain tuomaa pakkoa.
 – Innovaatioita on tehty myös talous- ja ympäristömielessä.
 Hämäläisen mukaan ilmastopäästöjen vähentäminen on alan tavoitteena myös jatkossa. Tässä kaksi jätejaetta on avainasemassa: bio- ja muovijäte. Niitä kertyy paljon, joten potentiaali on merkittävä, sanoo Timo Hämäläinen.
 – Muovin keräys on ehkä isoin asia. Jos se menee polttoon, se tuottaa paljon hiilidioksidipäästöjä, Hämäläinen sanoo.
 Vapaaehtoisutta vai veroja?
 Ympäristöneuvos Jarmo Muurmanin mukaan jätteenpolton päästöt ovat tietyssä mielessä myös kansallisen ilmastopolitiikan tähtäimessä. Biojätteen polton vähentämiseen pohditaan keinoja yhteistyössä alan toimijoiden kanssa.
 – Olemme avanneet keskustelun alan kanssa vapaaehtoisista sitoumuksista, joilla biojätteen määrää polttolaitoksissa vähennettäisiin. Hallitusohjelman mukaisesti ohjauskeinona pohditaan myös jäteveroa, joka riippuisi esimerkiksi polttoon menevän jätteen hiilipitoisuudesta per tonni, sanoo Muurman.
 Timo Hämäläisen mukaan alalla on havaittu, että valtion ohjauskeinojen vaikutuksia ei aina osata etukäteen ennakoida.
 – Ala voisi kaivata myös porkkanaa välillä. Keppi on herkässä kyllä, Hämäläinen sanoo.
 Hänen mukaansa esimerkiksi muovinkierrätyksen tehostamisessa ei riitä se, että määrätään kunnalliset jäteyhtiöt keräämään muovia. Tarvitaan myös yrityksiä, jotka käsittelevät kerättyä raaka-ainetta ja hyödyntävät sitä.
 Herättikö juttu ajatuksia? Kerkustele klo 22 asti.
 Lue myös:
 Uusi suomalaisyhtiö valmistaa synteettisiä polttoaineita tehtaiden päästämästä hiilidioksidista ja uskoo kasvavansa maailmanlaajuiseksi 10 vuodessa
 Suomalaislehmät mukana ilmastonmuutoksen torjumisessa – pötsin mikrobeja muokkaamalla metaanipäästöt ehkä vähenevät

Kaatopaikkojen ilmastolle haitalliset kaasupäästöt ovat huvenneet kolmannekseen – "Vanha kaatopaikkaaminen on ollut melkoinen ilmasto-ongelma"


Summary: Asiantuntijaryhmä haluaa Suomen myös parantavan maahanmuuttajanaisten suojelua.

Euroopan Neuvoston asiantuntijaryhmä on laatinut arvion, kuinka hyvin Suomessa torjutaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja perheväkivaltaa.
 GREVIO-ryhmä  ( Group of Experts on Action against Violence against Women and Domestic Violence ) esittää monia muutoksia Suomen käytäntöihin, jotta väkivallan uhrit saisivat viranomaisilta tarvitsemansa avun sekä suojaa, jotta väkivalta ei jatkuisi.
 Ehkä voimakkain vaatimus koskee tapauksia, joissa lapset ovat joutuneet näkemään yhden vanhempansa toiseen vanhempaan kohdistamaa väkivaltaa.
 Asiantuntijat vaativat, että lasten traumaattiset kokemukset otetaan vahvasti huomioon, kun arvioidaan väkivaltaisen vanhemman oikeutta lapsen huoltajuuteen tai tapaamisoikeuteen.
 Heidän mukaansa tapaamisoikeutta ei välttämättä voida toteuttaa edes valvotuissa olosuhteissa.
 Monet tekijät heikentävät Suomessa myös lähestymiskieltojen tehoa, GREVIO toteaa.
 Rikoslain seksuaalirikoksia koskevaan lukuun GREVIO esittää muutosta, jossa kaikki ilman molempien osapuolten suostumusta tapahtuvat seksuaaliset teot tuomittaisiin rikoksiksi. Ruotsissa kyseinen säännös on jo voimassa.
 Ruotsin korkein oikeus antoi ensimmäisen tuomion tuottamuksellisesta raiskauksesta – tekijä vetosi "hiljaiseen suostumukseen"
 Ulkomaalaisten kohteluun paljon muutoksia
 Asiantuntijaryhmä esittää paljon muutoksia myös ulkomaalaisia koskeviin käytäntöihin ja lakeihin.
 Se kehottaa Suomea harkitsemaan avioliittoon pakottamisen kriminalisointia. Rikokseksi luokiteltaisiin myös tapaukset, joissa henkilö houkutellaan toiseen maahan, jossa tämä pakotetaan avioliittoon.
 Asiantuntijat kannustavat Suomea myös kriminalisoimaan tyttöjen ympärileikkaukset, eli sukuelinten silpomisen. Rikoksia olisivat itse silpomisen lisäksi muun muassa siihen yllyttäminen ja tekijän rekrytoiminen. Nykyään poliisi tutkii sukuelinten silpomista törkeänä pahoinpitelynä.
 Huolta herättävät myös tapaukset, joissa ulkomaalaisen naisen oleskelulupa Suomessa perustuu hänen miehensä lupaan. Jos mies on väkivaltainen, nainen on joissakin tapauksissa sietänyt huonoa kohtelua, koska on pelännyt menettävänsä oleskelulupansa ja pahimmassa tapauksessa jopa lapsensa, jos eroaa miehestään.
 Suomen ulkomaalaislaki mahdollistaa sen, että nainen voi saada oleskeluluvan itsenäisesti, mutta GREVIOn mukaan mahdollisuutta ei ole hyödynnetty riittävästi. Viranomaisten olisi kerrottava maahan saapuville naisille heidän oikeuksistaan.
 Maahanmuuttoviraston kyltti. Petteri Sopanen / Yle
 Lopuksi GREVIO kehottaa Suomea muuttamaan Rikoslain 54 pykälää. Se käsittelee oleskeluluvan pidentämistä tapauksissa, joissa henkilön tilanne on "erityisen vaikea puolison häneen tai hänen lapseensa kohdistaman väkivallan tai hyväksikäytön vuoksi ja luvan epääminen olisi olosuhteet huomioon ottaen kohtuutonta".
 GREVIOn mukaan uhrin on nykyään oleskeluluvan pidentämiseksi todistettava, että väkivaltaa on tapahtunut. Todisteeksi vaaditaan esimerkiksi tekijälle määrätty rikostuomio. GREVIOn mukaan vaatimus on kohtuuton.
 Suomessa tehty paljon hyviä asioita
 GREVIO-ryhmä on pannut merkille, että Suomessa pyrkimyksellä sukupuolten tasa-arvoon on pitkä historia, ja pyrkimys on nähtävissä monissa viranomaisten toimintasuunnitelmissa ja asiakirjoissa.
 Ryhmä on tyytyväinen siihen, että Suomeen on perustettu tukikeskuksia seksuaalisen väkivallan uhreille. Perheväkivallan uhreille on tarjolla turvataloja, jotka ovat auki kaikille turvaa tarvitseville riippumatta heidän kansalaisuudestaan tai maassaolo-oikeudestaan.
 Suomessa on kauan ollut vallalla ajatus, että miehet ja naiset ovat tasa-arvoisia toimijoita. Tämä sukupuolineutraali ajattelutapa on saattanut joissakin tapauksissa johtaa siihen, että naisten erityisongelmat, kuten perheväkivalta, ovat saattaneet jäädä turhan vähälle huomiolle, asiantuntijat pohtivat.
 GREVIO esittää parannusta poliisien ja syyttäjien koulutukseen. Siinä ei ryhmän mielestä tarpeeksi painoteta, että naisiin kohdistuvaan ja perheväkivaltaan on puututtava aina.
 Viranomaisten koulutuksessa ei myöskään huomioida riittävästi niitä väkivallan muotoja, jotka ovat vaikeammin todennettava. Näitä ovat esimerkiksi vainoaminen, pakkoavioliitot, sukuelinten silpominen ja kunniaväkivalta.
 GREVIOn mukaan naispuolisten poliisien määrää pitää Suomessa lisätä, jotta naisten oikeus tulla samaa sukupuolta olevien poliisien kuulustelemiksi toteutuu.
 Suomen hallitus vastaa
 Suomen hallitus sanoo huomioivansa raportin tulokset ja tutkivansa ne tarkasti.
 Hallitus toteaa, että jo uudessa hallitusohjelmassa on sovittu, että turvakotien määrä nostetaan Istanbulin sopimuksen edellyttämälle tasolle.
 Hallitus on myös sopinut parantavansa turvapaikan hakijoiden laillista asemaa parantamalla tulkkien saatavuutta turvapaikkahakemusten yhteydessä.
 Musliminainen työntää lastenvaunuja uudistetussa kauppakeskus Itiksessä Helsingissä. Milla Takala / Lehtikuva
 Suomeen on myös perusteilla naisiin kohdistuvan väkivallan raportoijan virka.
 Hallitus muistuttaa, että myös miehiin kohdistuvaa väkivaltaa on pyrittävä ehkäisemään kaikin keinoin.
 GREVIOn tarkastus perustui Suomessa vuonna 2015 voimaan tulleeseen  Istanbulin sopimukseen , jolla pyritään ehkäisemään naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja perheväkivaltaa. Tarkastajat saivat materiaalia Suomen viranomaisilta ja kansalaisjärjestöiltä. He myös vierailivat Suomessa viiden päivän ajan.

Euroopan Neuvoston tarkastusryhmältä tiukkoja ehdotuksia, jotta naisiin kohdistuva väkivalta Suomessa saataisiin loppumaan


Summary: Vanhan kaatopaikan korkea sijainti ja tuuli tekevät sammutuksesta haastavaa.

Kasa jäterenkaita on tulessa vanhalla kaatopaikalla Pietarsaaressa. Hälytys Pikku Mörvikintiellä syttyneestä palosta tehtiin ennen kello yhtätoista sunnuntai-iltana.
 Päivystävä päällikkö  Joni Kontio  kertoo, että voimakasta paloa sammutetaan vedellä ja vaahdotteella. Sammutustyöt kestävät Kontion arvion mukaan vielä pitkälle maanantain puolelle.
 – On iso työ saada tuollainen rengaskasa sammutettua, Kontio sanoo.
 – Sammutustyöstä tekee haastavan se, että vanha kaatopaikka on korkealla maan tasosta. Vettä joudutaan pumppaamaan tehokkaammilla pumpuilla, Kontio kertoo.
 Tuuli vaikeuttaa tilannetta siten, että palavista renkaista lähtevä savu leviää Pietarsaaren alueella. Terveydelle haitallisesta savusta onkin annettu vaaratiedote Pietarsaaren ja Pietarsaaren ohikulkutien alueelle.
 – Käytännössä Pietarsaaren keskustan alueelle on odotettavissa savuhaittoja koko päivän ajan, Kontio sanoo.
 Lisäksi Pietarsaaren ohikulkutie on suljettu, jotta pelastuslaitos saa vesihuoltoyhteyden ja työrauhan sammutustöihin.
 Lisää aiheesta muualla:
 Video: Kraftig brand i Jakobstad – gamla avstjälpningsplatsen i lågor

Palavia jäterenkaita sammutetaan kaatopaikalla Pietarsaaressa – savuhaittoja odotettavissa koko päivän


Jakobstad, Jakobstads ringväg, 2.9.2019 kl. 1:00. Hälsofarlig rök i luften. Alla i området uppmanas hålla sig inomhus och stänga av ventilationen samt invänta meddelande om att faran är över. Mellersta Österbottens och Jakobstadsområdets räddningsverk.

Vaaratiedote Pietarsaareen


Summary: Ensimmäisen laajan vastuullisuusraporttinsa julkaissut Lidl osasi odottaa soija-gatea – "raaka-aineen demonisointi ei ole oikea tie"

Elintarvikkeiden, juomien ja tupakan vähittäiskauppa

Saksalainen kauppajätti Lidl jatkoi viime vuonna kasvuaan Suomessa. Yhtiö avasi kymmenen uutta myymälää, palkkasi yli neljä sataa uutta työntekijää ja kasvatti liikevaihtoaan reilut seitsemän prosenttia 1,6 miljardiin euroon.
 Tiedot käyvät ilmi tilinpäätöksestä, jonka yhtiö julkisti varhain maanantaina.
 Alla olevat kaaviot kertovat, että Lidl on kasvanut vakaasti. Viime vuosina kauppoja on avattu jopa kiihtyvään tahtiin.
 Harri Vähäkangas / Yle
 Mutta mistä on kyse, kun myymälöitä avataan ja kassakoneet laulavat, mutta tulosta syntyy vähemmän kuin aiemmin?
 Tulos notkahti
 Aiempina vuosina Lidl Suomi oli tehnyt voittoa yli viisi prosenttia liikevaihdostaan, mutta tämän vuoden helmikuussa päättyneellä tilikaudella kannattavuus jäi 3,9 prosenttiin.
 Lidlin liiketulos laski yli 17 miljoonaa euroa 64 miljoonaan euroon.
 Trendi ei rajoitu Lidlin Suomen toimintoihin. Analyytikot ovat laittaneet muuallakin merkille, että saksalaisen kauppajätin kansainvälinen kasvu on heikentänyt sen  kannattavuutta .
 Lidlin tulospudotuksen takana ovat investoinnit ja kiristynyt kilpailu, sanoo talousjohtaja Sami Pyykönen. Marja Väänänen / Yle
 Talousjohtaja  Sami Pyykösen  mukaan Suomen toimintojen kannattavuuden heikentyminen johtuu ankarasta kilpailusta ja toisaalta investoinneista, joita yhtiö on tehnyt Järvenpään uuteen logistiikkakeskukseen ja uusiin myymälöihinsä.
 Lidl investoi helmikuussa päättyneellä tilikaudellaan Suomeen 110 miljoonaa euroa – se on tosin vain pari miljoonaa enemmän kuin vuotta aiemmin. Pyykösen mukaan Järvenpään massiivisen jakelukeskuksen käyttöönottoon on kuitenkin liittynyt paljon sellaisia kuluja, jotka eivät pelkässä investointiluvussa näy.
 – Lisää kuluja syntyi esimerkiksi koulutuksesta. Järvenpään logistiikkakeskuksen avaaminen tarkoitti noin 250-300 työntekijän koulutusta eri puolilla organisaatiota, Pyykönen sanoo.
 Lidl otti logistiikkakeskuksensa käyttöön tämän vuoden helmikuussa. Sen ansiosta yhtiö on voinut luopua väliaikaisista varastoistaan, joiden ylläpito on ollut kallista. Tältä osin mahdollisuudet kannattavuuden parantamiseen ovat taas olemassa.
 Kassakone laulaa, mutta tulosta syntyi aiempaa vähemmän. Arsalan Sherifi on töissä Espoossa. Pekka Tynell / Yle
 Kilpailu jatkuu kireänä
 Toinen selitys Lidlin kannattavuuden laskuun on vähittäistavarakaupan kiristynyt kilpailu. Pyykösen mukaan Lidl on halunnut vastata S- ja K-ketjujen kampanjointiin.
 – Päivittäistavarakauppa ei kovin paljon kasva. Ei tämä ihan nollasummapeliä ole, mutta ei kovin paljon muutakaan, Pyykkönen sanoo.
 Nollasummapeli tarkoittaa tilannetta, jossa yksi voi kasvaa vain, jos muut kutistuvat saman verran.
 Kuten alla oleva kaavio kertoo. Lidlin maahantulon jälkeisinä vuosina pieniltä päivittäistavarakauppiailta on loppunut elintila lähes kokonaan. Lidliä suurempi syyllinen tosin on voimakkaasti kasvanut S-ryhmä.
 Harri Vähäkangas / Yle
 Huomioitavaa: Yllä oleva kaaviota on syytä pitää suuntaa antavana. Siihen on koottu tietoja useammasta lähteestä ja se pitää sisällään tilastointitavan muutoksen. Lisäksi osassa lukuja on sisällä myös käyttötavaroiden myynti. Markkinaosuuksien kehityssuunnat käyvät kuitenkin selvästi ilmi.
 Olemme "selkeästi edellä"
 Tulosjulkistuksensa yhteydessä Lidl julkaisi myös ensimmäisen laajan vastuullisuusraporttinsa. Siinä yhtiö asettaa kunnianhimoisia ilmastotavoitteita – ja luettelee toimiaan mm. hävikin torjunnassa ja kierrätyksessä.
 Tuolla alueella Lidl uskoo olevansa kilpailijoitaan edellä.
 – Viime tilikaudella 93 prosenttia käyttämistämme materiaaleista on mennyt kierrätykseen – ja tähän ei lasketa mukaan energianjätettä, vastuullisuuspäällikkö  Maija Järvinen  sanoo.
 Päivittäistavarakaupan alan yritysten yhteinen tavoite on päästä yli 78 prosentin kierrätysasteeseen. Lidl näyttää ylittäneen tavoitteen kirkkaasti.
 Tavoite on ylitetty myös hävikin torjunnan osalta. Lidlin vastuullisuusraportin mukaan kiloista laskettu ruokahävikki oli viime tilikaudella 1,46 prosenttia myyntimääriin suhteutettuna. Päivittäistavarakaupan yhteinen tavoite on päästä alle 1,75 prosenttiin.
 – Oletan, että olemme myös tässä selkeästi edellä, Järvinen sanoo.
 Yle tiedusteli asiaa Lidlin suurilta kilpailijoilta. Vastaukset kootusti alla.
 Eeva Repo täyttää hedelmävalikoimaa kaupassa. Se, mitä ei myydä, hyödynnetään ruoka-avussa, rehuna tai biokaasun tuotannossa. Pekka Tynell / Yle
 Näin kauppa kierrättää ja torjuu hävikkiä
 Kierrätys:
 S-ryhmän  myymälät kierrättävät jätteistään 80 prosenttia uusiksi raaka-aineiksi. K-ruokakauppojen  ja logistiikkakeskusten kokonaiskierrätysaste on 75 prosenttia. Lidl  kertoo kierrättävänsä 93 prosenttia.
 Ruokahävikki:
 S-ryhmän  myymälöiden ruokahävikki oli viime vuonna 1,5 prosenttia myyntiin suhteutettuna. K-ruokakaupoissa  hävikki oli 1,65 prosenttia myynnistä. Lidlissä  ruokahävikki oli 1,48 prosenttia.
 Lidl näyttää kiilanneen niukasti kärkeen. On kuitenkin syytä huomata, että kahdella suurella ketjulla on myös hyvin pieniä ruokakauppoja ympäri Suomen – Lidlin yksiköt ovat keskimäärin melko suuria ja hyvien liikenneyhteyksien äärellä.
 Amazon palaa, jotta karjalle riittäisi rehua. Soijapapusatoa Brasiliassa. Weimer Carvalho / EPA
 "Ei pidä demonisoida"
 Kun Amazonin sademetsä palaa, ruoan tuotannon vastuullisuus on noussut tapetille. Suuri syy sademetsän polttamiselle on rehusoijan viljely.
 Vastuullisuuspäällikkö Järvisen mukaan soijakohu ei ollut yllätys.
 – Kehityskulku on ollut nähtävissä jo useita vuosia ja näitä raaka-aineita on tarkkailtu meillä eri maissa että kansainvälisesti.
 Lidl kertoo käyttävänsä omien merkkiensä tuotteissa paljon vastuullisuussertifioituja tuotteita, esimerkiksi kahvia, kaakaota, teetä, palmuöljyä ja ulkomaista kalaa... Entä soija?
 Järvisen mukaan eläinten rehuna käytettävän soijan alkuperän jäljitys on hankalaa, mutta Lidl uskoo löytäneensä hyvän tavan tarttua ongelmaan..
 – Emme pääse suoraan ruokaketjuun määräämään millainen soijapapu sinne eläinten rehuun päätyy. Olemme ratkaisset asian niin, että arvioimme sen soijamäärän, joka tuotantoketjussamme käytetään ja sertifioimme vastaavan määrän soijaa, Järvinen sanoo.
 Käytännössä se tarkoittaa Järvisen mukaan sitä, että yhtiö tukee taloudellisesti kahta brasilialaista vastuullisesti soijaa kasvattavaa tilaa.
 – Olennaista tässä on se, että vastuulliselle raaka-aineelle löytyy kysyntää. Se edistää tuotantoa ja parhaassa tapauksessa muuttaa koko toimitusketjun toimintaa.
 Suomessa  suunnitellaan nyt rehuna käytettävän soijan täyskieltoa  vuoteen 2025 mennessä. Mitä Lidlissä ajatellaan soijakielloista?
 – Samaa keskustelua voi käydä monen muunkin raaka-aineen kanssa. Sanoisin, että raaka-aineen demonisointi ei ole oikea tie. Rakentava tapa on kehittää niitä tuotanto-olosuhteita eikä täyskielto, Järvinen sanoo.
 Sami Pyykkösen ja Maija Järvisen mukaan vastuullisuus näkyy myös tulosrivillä. Esimerkiksi aurinkokennot maksavat itsensä takaisin alle kymmenessä vuodessa. Marja Väänänen / Yle
 Lidl Ky Liikevaihto: 1,6 miljardia euroa, (+7,1 %) Liikevoitto: 64 miljoonaa euroa (edellinen tilikausi 81 milj. €) Henkilöstä: 5377 (+429) Myymälöitä: 181 kpl Markkinaosuus: 9,6 % Helmikuussa 2019 päättynyt tilikausi.
 Se mitä ei saada nollaan, kompensoidaan
 Lidl tavoittelee hiilineutraaliutta vuoteen 2025 mennessä. Kolmasosa hiilijalanjäljestä katosi vuoden alussa kun yhtiö siirtyi käyttämään uusiutuvaa sähköä.
 Suurempi haaste tulee olemaan esimerkiksi kuljetukset, joiden osuus yhtiön hiilijalanjäljestä on noin viidesosa. Ensimmäinen Lidlin biokaasurekka kurvailee jo Suomen teillä, mutta se ei riitä mihinkään.
 Tämän myöntää myös vastuullisuuspäällikkö.
 – Tarkoituksena on saada kevyemmät puoliperävaunuautot kulkemaan vähäpäästöisemmällä polttoaineella. Moni asia on kuitenkin sellainen, että me emme saa niiden hiilijalanjälkeä nollaan vuoteen 2025 mennessä, Järvinen sanoo.
 – Se mikä jää, kompensoidaan esimerkiksi tukemalla erilaisia hankkeita Suomessa tai maailmalla.
 Järvisen mukaan nuo hankkeet voivat liittyä uusiutuvan energian rakentamiseen tai esimerkiksi metsittämiseen.

Lidlissä myynti kasvoi, mutta tulos putosi – Ruokahävikin torjunnassa yhtiö kehuu olevansa kilpailijoitaan parempi


Summary: Kahden tulvassa kadonneen ruumiit on jo löydetty ja loppujen pelätään kuolleen.

Kaksi ihmistä on kuollut ja viisi on yhä kateissa hyökytulvan jäljiltä Hell’s Gate -kansallispuistossa, Keniassa.
 Kenialainen valtionyhtiö Kenya Wildlife Service kertoi sunnuntaina Twitterissä, että seitsemän turistia jäi äkillisen tulvan kouriin kansallispuistossa. Viisi uhreista on kenialaisia, yksi on paikallinen matkaopas ja yksi on ulkomaalainen, KWS tarkentaa.
 Viranomaiset kertovat, että kahden kadonneen ruumiit on löydetty, mutta viiden yhä löytämättä.
 Kateissa olevien etsinnät ja pelastustyö joudutaan keskeyttämään yöksi.
 Kadonneet kuuluivat 12-henkiseen turistiryhmään, joka oli vierailemassa Hell’s Gate -puistossa, kun tulva yllätti heidät.
 Kaksi tulvasta selviytynyttä hälytti paikalle puistonvartijat, jotka lähettivät etsintäpartion kadonneiden löytämiseksi.
 Paikallisen poliisin antaman lausunnon mukaan kadonneiden pelätään kuolleen.
 Hell’s Gate sijaitsee noin 100 kilometriä luoteeseen Kenian pääkaupungista Nairobista. Puistossa sijaitseva rotko on suljettu yleisöltä sateiden vuoksi.

Seitsemän ihmistä jäi äkillisen tulvan kouriin kansallispuistossa Keniassa – etsinnät keskeytetty yöksi


Summary: Turvallisempi tunnistautuminen maksamisessa pitäisi ottaa käyttöön jo 14. syyskuuta. Aikataulu on tiukka, eikä ihan valmista vielä ole.

Tunnistautuminen maksamisen tai tilien käyttämisen yhteydessä muuttuu – tai pitäisi muuttua parin viikon kuluttua.
 Askel askeleelta etenevä uudistus muuttaa myös verkkopankkiin tai jopa viranomaispalveluihin pääsemistä. Välttämättä se ei onnistu pahvisesta tunnuslukulistasta numeroita näppäilemällä.
 On siis kiire, kun uusien vahvan tunnistamisen menetelmien, tapojen ja opastuksen pitäisi olla hoidettuna ja kunnossa jo syyskuun puolivälissä.
 Finanssivalvonnalla on takaportti asiassa, koska ihan valmiudessa alalla ei vielä olla.
 – Me Finanssivalvonnassa olemme suhtautuneet sillä tavalla joustavasti, että emme halua pankkien tekevän liian nopeasti hätiköityjä päätöksiä. Annamme sellaista joustavuutta, että kaiken ei tarvitse olla valmista 14. syyskuuta. Tärkeämpää on se, että asiakkaat osaavat käyttää uusia menetelmiä ja ne ovat helppokäyttöisiä ja varmoja, kertoo Finanssivalvonnan johtava lakimies  Sanna Atrila.
 Lisäksi Finanssivalvonta haluaa varmistaa, kuinka pankit ovat ottaneet huomioon eri asiakasryhmät, ja varsinkin sellaiset erityisryhmät, joilla voi olla vaikeuksia oppia uusia menetelmiä.
 Fivan mukaan kaikilla asiakkailla pitää olla mahdollisuus käyttää vanhaa menetelmää niin kauan, kunnes pankki on riittävällä tavalla varmistanut kaikkien asiakasryhmien kohdalla uuden menetelmän käytettävyyden, saavutettavuuden ja toimintavarmuuden.
 Pankeille on jo kesän aikana lähetetty selvityspyyntö siitä, miten ne aikovat ratkaista ongelmat.
 – Meitä kiinnostaa, miten eri asiakasryhmät otetaan huomioon ja minkälaista neuvontaa ja opastusta asiakkaille annetaan. Edellytämme myös henkilökohtaista neuvontaa, Atrila jatkaa.
 Kaikkia vastauksia Finanssivalvonnassa ei vielä ole käyty läpi.
 – Jää nähtäväksi, mitä lisäedellytyksiä vielä pankeilta vaaditaan.
 Finanssivalvonta haluaa varmistaa, kuinka erityisryhmät on otettu huomioon uudistuksen aikana, kertoo johtava lakimies Sanna Atrila. Jussi Salokorpi / Yle
 Vuosien urakka takana
 OP:ssa direktiivimuutokseen on valmistauduttu jo yli kolme vuotta. Loppupäivät kuluvat suunnitelmien viimeistelyssä.
 – Olemme varsin pitkällä ja valmiita tähän h-hetkeen. Ehkä jopa vähän odottavaisia. Tottakai pientä viime hetken viilausta pitää tehdä, mutta tiedämme kesän kokemusten perusteella, että olemme varsin pitkällä, kertoo OP:ssa maksamisesta ja taloudesta vastaava  Masa Peura .
 Tärkeimpinä asioina Peura pitää turvallisuuden hyödyn maksimoimista ja asiakaskokemuksesta kiinnipitämistä. Enemmän hän taas miettii sitä, onko kaikki valmista monimutkaisessa monen toimijan ketjussa.
 – Toki, jos jollakin tässä ketjussa eivät kaikki toiminnot ole käytössä, niin siitä tulee haasteita kuluttajalle, Peura pohtii.
 OP:ssa direktiivin vaatimukset katetaan mobiiliavaimella tunnistautumisen välineenä ja tunnuslukulistan rinnalle tulevan tekstiviestin avulla.
 – Näillä me pystymme hyvin kattamaan direktiivin vaatimukset.
 Kela tyytyväinen aikataulun joustovaraan
 Pankkien tunnistautumispalveluja ostava Kela on tyytyväinen Finanssivalvonnan vihjaamaan joustoon aikataulussa.
 – Se on varmasti kansalaisille tervetullutta, koska tämä vaikuttaa Kelaan kiertoteitse. Pystytään varmistamaan, että kaikki pääsevät turvallisesti kirjautumaan sinne minne ovat kirjautumassa, kertoo Kelan asiakkuusyksikön suunnittelupäällikkö  Tiina Pikkarainen .
 Kelan ja usean muun valtion laitoksen käyttämän suomi-fi-palvelun tunnistusjärjestelmä ostetaan pankeilta. Siksi maksupalveludirektiivin muutos vaikuttaa kiertoteitse myös viranomaispalvelujen tunnistautumiseen.
 Pääosin viranomaisten sivuille pääsee siis muutoksen jälkeenkin kirjautumaan pankkien tunnuslukulistojen avulla, mutta esimerkiksi tunnuslukutaulukoista kokonaan luopuvien Nordean ja Danske Bankin tunnuksilla ei. Niillä on kirjautumista varten käytössä uusia tapoja, mm. erillinen tunnuslukulaite ja tunnistussovellus.
 Kelan Pikkarainen muistuttaa, että verkkopalvelujen ohella on muitakin vaihtoehtoja päästä palveluihin kiinni. Hän kannustaa, että nyt olisi aika astua verkkopalvelujen maailmaan.
 – Meillä on palvelupisteitä, joissa palveluasiantuntijat opastavat ja tukevat asiakkaita verkkoasioinnissa. Sitten asiakas voi soittaa puhelinpalveluun tai valtuuttaa toisen henkilön asioimaan puolestaan. Lisäksi voi voi käyttää mobiilivarmennetta tai hankkia poliisilta virallisen henkilökortin varmentamista varten. Niiden toiminta jatkuu ennallaan, Pikkarainen listaa.
 – Valtaosalle tämä tulee sujumaan ongelmitta. Luulen, että valtaosalle tämä ei vaikuta mitenkään. Tietysti on ihmisiä, joihin se vaikuttaa – ja juuri siihen pitää varautua.
 Vuosittain Kela saa noin yhdeksän miljoonaa erilaista hakemusta. Niistä selvästi suurin osa, noin kuusi miljoonaa tehdään verkkopalvelun kautta. Lisäksi sekä palvelupiste että puhelinpalvelu vastaanottaa vuosittain kumpikin noin kaksi miljoonaa puhelua tai asiakaskäyntiä.
 – Todella moni haluaa edelleen tavata ihmisen tai puhua ihmisen kanssa henkilökohtaisesti. Ehkä kielen tai jonkin muun ongelman takia.
 Kaiken taustalla on PSD2
 Tiukentuvat säännöt johtuvat  EU:n direktiivistä . Hienolta nimeltään se on maksupalveludirektiivi PSD2. Yksinkertaisesti sillä halutaan parantaa maksamisen turvallisuutta ja parantaa kuluttajansuojaa.
 Muutoksia tehdään turvallisuuden takia. Finanssivalvonnan mukaan esimerkiksi tunnuslukulistat on helppo kopioida, joten ne eivät täytä uusia maksamisen turvallisuusvaatimuksia.
 Ymmärrystä sotkee se, että maksamiseen liittyvien asioiden osalta muutosta ja sen toteutumista valvoo Finanssivalvonta. Viranomaispalveluihin tunnistaumiseen liittyvät asiat taas ovat Liikenne- ja viestintävirasto Traficomin murhe.
 Lue lisää:
 S-Pankki säilyttää tunnuslukutaulukot, lisävahvistukseksi tekstiviesti – uusi maksupalvelulaki tulee voimaan syyskuussa
 Verkkopankkiin ei pääse pian pelkällä pahvilapulla – turvallisuus kasvaa, mutta perinteinen tunnuslukulista ei vielä katoa
 Tunnuslukulistaa saa käyttää jatkossakin, mutta vain yhdellä ehdolla – Fiva: tarvitaan "vahvistuselementtejä"
 Pian pelkkä luottokortti ei enää käy verkkokaupassa – Osa kauppiaista ei ole läheskään valmiita uudistukseen, miljardien ostot vaarassa

Kun maksaminen ja pankkiasiointi muuttuvat – turvallisuus paranee, mutta miten vanhukset pysyvät kärryillä?


Summary: Kamppailu Gazpromin tornin sijainnista osoittaa, että Venäjän vallanpitäjätkin taipuvat joskus mielenosoittajien edessä.

Torni kohoaa 462 metrin korkeuteen terävänä kuin neula. Sen lasiset kyljet heijastavat esteettä aurinkoa, sillä Euroopan korkeinta pilvenpiirtäjää eivät varjosta muut rakennukset.
 Tornin takana nököttää Lahtan pientaloalue, joka koostuu ajan kuluttamista puutaloista ja niiden lomaan rakennetuista kivihuviloista.
 Lahtassa on arki-iltapäivänä autioita. Kadun yli hiipii kissa. Taustalla kuuluu Viipurin suuntaan johtavan maantien tasainen humina.
 Ollaan Pietarin luoteisnurkassa, lähes kymmenen kilometrin päässä keskustasta.
 Valtion kaasujätti Gazpromin vastavalmistunut pääkonttori tuntuu olevan irrallaan ympäristöstään.
 Euroopan korkein pilvenpiirtäjä on rakennettu kauas Pietarin keskustasta, Lahtan kaupunginosan kupeeseen. Nikolai Gontar
 Alun perin tornin oli tarkoitus kohota aivan Pietarin historiallisen keskustan tuntumassa. Venäjän mahtavin yhtiö joutui kuitenkin perääntymään kaupungin asukkaiden sitkeän vastarinnan takia.
 Venäjän vallanpitäjillä ei yleensä ole tapana antaa protestien sotkea suunnitelmiaan. Tämä on nähty viimeksi Moskovassa.  Poliisit ovat hajottaneet kesällä kovin ottein  mielenosoituksia, joissa on vaadittu vapaita paikallisvaaleja.
 Toisinaan Venäjällä kuitenkin kannattaa lähteä kaduille.
 Pietarilainen Antonina Jelisejeva  ei pitänyt itseään aktivistina, kun hän kuuli ensimmäisen kerran Gazpromin pilvenpiirtäjähankkeesta vuonna 2006. Mielenosoitukset tuntuivat vierailta ja epämiellyttäviltä.
 – Ajattelin, että vain vanhat mummot osallistuvat sellaisiin, Jelisejeva sanoo.
 Pietarin keskustaan suunniteltu torni oli kuitenkin Jelisejevan mielestä niin pöyristyttävä ajatus, ettei hän voinut jäädä toimettomaksi. Aluksi hän keräsi kaduilla ja työpaikallaan nimiä adresseihin mutta oli jo pian järjestämässä mielenosoituksia tornia vastaan.
 Gazprom oli ilmoittanut 2000-luvun alussa, että se siirtää pääkonttorinsa Moskovasta Pietariin. Yhtiössä oli vaihdettu ylin johto presidentti  Vladimir Putinin  noustua valtaan, ja uudet päättäjät olivat presidentin tapaan Pietarista.
 Alkuperäinen pääkonttorihanke oli korskea. Yhtiö rakentaisi lähes 400 metriä korkean pilvenpiirtäjän historiallisen keskustan tuntumaan.
 Gazrpomin mukaan pilvenpiirtäjän rakentaminen on maksanut noin 1,6 miljardia euroa. Kuva on kesäkuulta 2017, kun tornia vielä rakennettiin. Nikolai Gontar
 Suunnitelma sai valtaosan pietarilaisista vastaansa. Neliökilometrien laajuinen keskusta on YK:n kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön Unescon suojelema maailmanperintökohde, joka on täynnä 1700- ja 1800-luvuilla rakennettuja palatseja, kirkkoja ja puistoja.
 Alue on selvinnyt poikkeuksellisen hyvin vallankumouksesta, sisällissodasta ja toisen maailmansodan aikaisesta piirityksestä. Neuvostoliitto ei juuri pystyttänyt sinne betonisia jättirakennuksiaan.
 Ennen 1960-lukua keskustaan ei saanut rakentaa lainkaan maallisia rakennuksia, jotka olisivat yltäneet Talvipalatsin noin 23 metrin räystäslinjan yläpuolelle.
 Uusi torni olisi jättänyt palatsit ja kirkot varjoonsa. Vastustajien mielestä se olisi hallinnut kaupunkikuvaa kaikkialla keskustassa.
 Erityisen paljon torni olisi vaikuttanut lähiympäristöönsä. Tornia suunniteltiin Nevajoen rannalle paikkaan, jonka vastarannalla nousee Smolnan historiallinen instituutti, luostari ja barokkityylinen katedraali.
 – Jos Smolnan viereen olisi rakennettu neljä kertaa korkeampi torni, se olisi näyttänyt ihan lelukirkolta, Antonina Jelisejeva sanoo.
 Kääntäjänä työskentelevä  40-vuotias Jelisejeva muistelee taistelua tornia vastaan kahvilassa lähellä Mužestva-aukiota Pietarin esikaupungissa. Kaksi tytärtä istuu piirustuspöydän ääressä, ja kolmas lapsi nukkuu lastenvaunuissa.
 Hetken päästä toinen tytöistä tuo äidilleen piirroksen. Se esittää Gazpromin tornia.
 Ensimmäisinä vuosina hankkeen pysäyttäminen tuntui Jelisejevasta toivottomalta. Pietarin hallinto tarjoutui maksamaan osan rakennuskustannuksista ja antoi Gazpromille poikkeusluvan rakentaa yli 40 metrin korkeuteen.
 – Viranomaiset selittivät mustan valkoiseksi ja valkoisen mustaksi, Jelisejeva sanoo.
 Mutta myös vastustajat olivat sitkeitä. He järjestivät viikoittain mielenosoituksia ja muita tempauksia, kirjoittivat kirjeitä ja maanittelivat julkkiksia lähettämään videoviestejä  Dmitri Medvedeville . Hän oli tuolloin Venäjän presidentti ja oli aiemmin toiminut Gazpromin hallituksen puheenjohtajana.
 Tornin vastustajat saivat tuhansia pietarilaisia liikkelle mielenosoituksiin. Kuva on lokakuulta 2009. Anatoly Maltsev / EPA
 Jelisejeva kertoo, että hän taisteli tornia vastaan lähes neljä vuotta ja käytti siihen suuren osan vapaa-ajastaan. Hän päätyi jopa Unescon päämajaan Pariisiin lobbaamaan tornia vastaan.
 Sinnikäs vastustus tuotti tulosta. Useissa mielipidemittauksissa kävi ilmi, että valtaosa pietarilaisista oli hanketta vastaan. Mielenosoitukset paisuivat vuosi vuodelta, ja suurimmissa oli mukana kymmeniä tuhansia ihmisiä.
 Pietarin kulttuurieliitti, arkkitehdit ja historioitsijat vaativat hankkeen lopettamista yhtenä rintamana. Vähitellen vastustajien joukkoon siirtyi myös  valtakunnallisia poliitikkoja ja ministereitä . Vuonna 2009 hallituksen äänitorvi, television ykköskanava arvosteli suunnitelmaa uutisissaan.
 Myös ulkomailla kummasteltiin. Unesco varoitti toistuvasti, että tornihanke voi vaarantaa Pietarin aseman maailmanperintökohteena.
 Kun tornin toteuttamisesta järjestettiin arkkitehtuurikilpailu, huippuarkkitehdit  Norman Foster ,  Rafael Viñoly  ja  Kisho Kurokawa   jättäytyivät raadista ennen päätöksiä . Kurokawa epäili julkisesti, kannattiko pilvenpiirtäjää rakentaa.
 – Tilanne alkoi näyttää häpeälliseltä, olisimme olleet samalla viivalla joidenkin kehitysmaiden kanssa, Jelisejeva sanoo .
 Lahtan esikaupunkiin rakennettu pilvenpiirtäjä kohoaa horisontissa Pietarin kattojen yllä. Nikolai Gontar
 Vuonna 2010 valtionyhtiö Gazprom taipui kiistassa. Se ilmoitti siirtävänsä tornin pois keskustasta Lahtan esikaupunkiin. Torni valmistui sinne vihdoin viime syksynä, ja se on tarkoitus ottaa käyttöön tämän vuoden lopulla.
 Jelisejeva uskoo, että päätös tornin siirtämisestä tuli lopulta Moskovan päättäjiltä. Valtion keskushallinto ilmeisesti tajusi, ettei tornin puolustaminen ollut vaivan arvoista. Protestiliike alkoi uhata vallanpitäjien kannatusta Pietarissa, ja tornin vastustajia löytyi hallinnon sisältäkin.
 Pietarilaisen arkkitehtuurivaikuttajan Vladimir Frolovin  mielestä ei ole ihme, että Gazpromin tornihanke keskustassa kaatui. Se sai käytännössä koko kaupungin vastaansa.
 – Pietarilaiset rakastavat kaupunkiaan. Sen koskemattomuus on täällä tärkeää, ja siihen ollaan valmiita käyttämään paljon aikaa, arkkitehtuurilehti Projekt Baltijan päätoimittaja Frolov kertoo haastattelussa Pietarissa.
 Päätoimittaja Vladimir Frolovin mielestä Gazpromin tornin rakentaminen laitakaupungille oli hyvä kompromissi. Nikolai Gontar
 Frolov näkee yhteyden tornin ja Pietarin historian välillä. Pilvenpiirtäjän tarkoitus on osaltaan korostaa Pietarin ja Venäjän taloudellista ja poliittista mahtia.
 Koko Pietarin kaupunki on perustettu samankaltaisten ajatusten siivittämänä 1700-luvulla, Frolov sanoo. Venäjän hallitsija  Pietari Suuri  halusi nostaa maansa eurooppalaisten suurvaltojen rinnalle. Hän rakennutti autiolle suomaalle eurooppalaistyylisen pääkaupungin eurooppalaisten arkkitehtien avulla.
 Frolovin mukaan Gazprom yritti rakentaa torniaan väärään paikkaan. Nykyinen sijainti on hänen mielestään hyvä ratkaisu. Lahtassa torni kohoaa korkealle mutta ei hallitse näkymiä.
 – Jos pitää pilvenpiirtäjistä, projektia voi pitää onnistuneena. Torni erottuu edukseen, sillä se seisoo yksin ja sen muoto on riittävän yksinkertainen.
 Uusi kehätien riippusilta, Gazpromin torni sekä jalkapallojoukkue Zenitin stadion kohoavat Iisakin kirkon takana. Nikolai Gontar
 Antonina Jelisejevan mielestä  historiallinen Pietari ei ole turvassa, vaikka yksi torni saatiinkin karkotettua kaupungin laidalle.
 Rakennushankkeet vaikuttavat myös Jelisejevan omaan elämänlaatuun. Perheen kodin vieressä olevan puiston paikalle on suunniteltu parikymmenkerroksista asuintaloa.
 – Teen tätä lasteni takia. Haluan, että he asuvat normaalissa kaupungissa eivätkä betoniviidakossa, Jelisejeva sanoo.
 Nykyään Jelisejeva kuuluu kaupunkikuvaa suojelevan Elävä kaupunki -liikkeen ydinjoukkoon.
 Jelisejeva kertoo oppineensa vuosien varrella yhtä ja toista rakennusbisneksestä. Hänen mukaansa rakennusten historiallisesta arvosta ei piitata. Hyväkuntoisia taloja puretaan, kun rakennuttajat lahjovat viranomaiset toteamaan ne vaarallisiksi.
 Ulkomaiset yhtiöt oppivat nopeasti huonoille tavoille, kun ne tulevat Venäjälle, Jelisejeva sanoo. Esimerkiksi hänen mielestään käy suomalainen Stockmann, joka jätti historiallisesta kivitalosta vain ulkokuoret jäljelle perustaessaan tavaratalonsa Nevskin valtakadun varrelle.
 Antonina Jelisejeva esittelee Mužestva-aukiota, jonka paikalle yritettiin rakentaa pikaruokaravintolaa ja kauppakeskusta 2000-luvun alussa. Nikolai Gontar
 Jelisejevan mukaan rakennussuojelu on silti parantunut Pietarissa pilvenpiirtäjähankkeen ajoista. Viranomaiset eivät salli enää ihan kaikkia hankkeita. Jelisejeva ja muut aktivistit tuntevat lainsäädännön ja osaavat nostaa metelin riittävän aikaisessa vaiheessa.
 – 2000-luvun alussa oli vielä ihan villiä. Silloin oli mahdollista purkaa melkein mikä tahansa rakennus, Jelisejeva sanoo.
 Uusia kamppailuja alkaa silti jatkuvasti. Jelisejeva kertoo, että lähistölle suunnitellaan uutta jättikerrostaloa  Josif Stalinin  aikana rakennetun asuintalon tilalle.
 Tässä vaiheessa haastattelun keskeyttää viereisessä pöydässä istuva nainen.
 Olga Nikolajevnaksi  esittäytyvä nainen on kuunnellut keskustelujamme ja pyytää Jelisajevalta liikkeen yhteystietoja. Hän kertoo olevansa neljännen polven pietarilainen ja sanoo tukevansa rakennussuojelijoiden työtä.
 Kaikki kansanliikkeet eivät  ole nyky-Venäjällä olleet samanlaisia menestystarinoita.
 Viime viikkoina  Moskovan keskustan kadut ovat täyttyneet mielenosoittajista  viikonloppu toisensa jälkeen. Mielenosoittajat ovat vaatineet oppositioehdokkaiden päästämistä ehdolle paikallisvaaleissa syyskuun alussa.
 Hallinnon vastaus on ollut raju. Poliisin ja kansalliskaartin joukot ovat hakanneet luvattomiin mielenosoituksiin osallistuneita pampuilla ja tehneet tuhansia kiinniottoja. Lasten kanssa mielenosoituksiin lähteneitä on uhattu huostaanotolla. Ehdokasasettelu ei ole muuttunut.
 Venäjällä on kuitenkin nähty viime aikoina myös protestiliikkeitä, jotka ovat onnistuneet tavoitteissaan. Toukokuussa Jekaterinburgissa  mielenosoittajat saivat keskeytettyä hankkeen , jossa suositun puiston paikalle suunniteltiin katedraalia.
 Pohjoisessa Arkangelin alueella taas  mielenosoittajat ovat vastustaneet jo vuoden ajan  uutta kaatopaikkaa, jonne olisi tuotu moskovalaisten jätteitä. Toukokuussa hanke keskeytettiin.
 Gazpromin pilvenpiirtäjän huipulta näkee kauas Pietarin keskustan yli. Kuva on kesältä 2017, kun tornia vielä rakennettiin. Nikolai Gontar
 Gazpromin tornin vastustajia sekä Jekaterinburgin ja Arkangelin mielenosoittajia on yhdistänyt se, että he ovat keskittyneet paikalliseen elinympäristöön liittyviin ongelmiin. Tällaisia protestiliikkeitä Venäjän hallinto sietää paljon paremmin kuin koko järjestelmän kyseenalastavaa oppositioliikehdintää.
 Rajattujen protestiliikkeiden ansiosta ihmiset voivat purkaa turhautumistaan päättäjiin, joiden valintaan heillä on vain vähän sanomista. Samalla protestiliikkeet  pitävät korruptoituneet paikallisviranomaiset varpaillaan , kirjoittaa tunnettu britannialainenVenäjä-tutkija  Mark Galeotti .
 Jos mielenosoittajat kuitenkin laajentavat vaatimuslistaa,  hallinto ottaa kovat keinot käyttöön , ajatuspaja Carnegien Moskovan-keskuksen tutkija  Ivan Kolesnikov  muistuttaa kirjoituksessaan.
 Esimerkiksi kesäkuussa poliisi pidätti Moskovan hautausmaiden korruptiota tutkineen toimittajan  Ivan Golunovin .  Seurasi suuria protesteja ja mediakampanja,  joiden ansiosta Golunov lopulta vapautettiin.
 Kun Moskovan kaduilla vaadittiin vapautuksen jälkeen lehdistönvapautta ja Golunovin lavastaneiden poliisien tutkimista, poliisi hajotti luvattoman mielenosoituksen ja otti kiinni yli 500 ihmistä.
 Lahtan asuinalue päättyy hiekkarantaan ja Suomenlahteen. Nikolai Gontar
 Gazprom on nimennyt  torninsa Lahta-keskukseksi ympäröivän esikaupungin mukaan. Nimi Lahta, suomeksi Lahti, on periytynyt kylältä, jota asuttivat suomensukuiset inkerikot ja inkerinsuomalaiset jo kauan ennen Pietarin rakentamista.
 Euroopan korkeimmalla pilvenpiirtäjällä on siis suomensukuinen nimi.
 Lahtan asuinalue muuttuu nyt kovaa vauhtia. Jättitornin yhteyteen rakennetaan muun muassa kauppakeskus, planetaario, teatterisali ja messuhalleja. Pilvenpiirtäjä yhdistetään olemassa olevaan metroverkkoon raitiovaunulinjalla.
 Yhtiö toivoo myös turistien löytävän tornin. Tornin ylimpään kerrokseen 360 metrin korkeudelle avataan näköalatasanne, josta avautuu näkymä Pietarin keskustaan ja Suomenlahdelle.
 Korkeat muurit suojelevat uusia kivihuviloita Lahtan esikaupungissa. Nikolai Gontar
 Monet Lahtan puutalojen vanhoista asukkaista eivät ole innoissaan uudesta pilvenpiirtäjästä. Näin kertoo eläkepäiviään viettävä  Tatjana Ilmast .
 Ilmastin mukaan torni tuo mukanaan liikenteen melua ja uusia asukkaita. Sen eteen rakennetaan huvivenesatama ja helikopterikenttä.
 Moni Lahtan puutaloista on jo purettu korkeiden muurien ympäröimien huviloiden tieltä.
 – Pelkäänpä, ettei meitä ole täällä enää kymmenen vuoden päästä, Ilmast sanoo.
 Tatjana Ilmast on kaikesta huolimatta tyytyväinen, ettei tornia rakennettu lähemmäs Pietarin keskustaa. Nikolai Gontar
 Lue myös:
 Moskovan demokratiaa vaativat mielenosoitukset säikäyttivät viranomaiset – Kovat otteet kertovat Venäjän hallinnon haluttomuudesta uudistuksiin
 Moskovan jäteongelmaa ratkotaan rakentamalla jättikaatopaikka 1 200 kilometrin päähän – Paikalliset pelkäävät laajaa ympäristökatastrofia
 Oligarkki rakensi Pietariin hipsterikeitaan, vaikka ei välttämättä saa rahojaan takaisin – "Hänelle tehtiin tarjous, josta ei voi kieltäytyä"

Pietarilaisesta Antoninasta tuli aktivisti, kun jättitorni uhkasi pilata keskustan – "Haluan, että lapseni asuvat normaalissa kaupungissa eivätkä betoniviidakossa"


Summary: Graafikko ja kirjailija Aimo Vuorinen on keksinyt huikean määrän suomalaisten tuntemia tuotemerkkejä.

Lappeenrannan keskustan tuntumassa olevan kerrostalon rappukäytävä on rakennustyömaana. Putkiremontti on alkanut jo alkukesästä. Seinästä pilkottavat uudet muoviputket, joten loppusuoralla ollaan.
 – On tämä ollut aikamoinen kesä. Vessassakin on pitänyt käydä ylimmän kerroksen WC:ssä, tuskailee  Aimo Vuorinen .
 Kirjailija, graafikko Aimo Vuorisen parvekkeelta avautuu näkymä Lappeenrannan matkustajasatamaan. Sen viereinen puisto on koristeltu juhlistamaan juuri alkavaa kaupungin 370-vuotissyntymäpäivää.
 Asunnon seinää koristavat jykevät kirjahyllyt, joissa on kauniissa järjestyksessä valtava määrä paksuja tietokirjoja ja kaunokirjallisuutta. Yhden hyllyn päällä on tuhkakuppi, jossa lukee Carillo bitter.
 – Juu. Se Carillo on minun keksimäni nimi.
 Carillon nimen taustalla on Campari, tunnustaa Aimo Vuorinen.  Petri Kivimäki/Yle
 Aimo Vuorinen ei edes muista, kuinka monelle tuotteelle hän on keksinyt nimen tai luonut graafisen ilmeen.
 – Niitä on niin valtavasti.
 Nimetön suosikki
 Loimaalla vuonna 1929 syntynyt Aimo Vuorinen saapui Lappeenrantaan Chymoksen tehtaalle alkujaan pakkaussuunnittelijan opintoloman sijaiseksi vuonna 1951. Chymos oli tuolloin jo suuri makeisten, mehujen ja alkoholijuomien valmistaja.
 Chymoksen tuotevalikoimassa oli ollut jo 1940-luvun lopulta lähtien suklaatäytteinen piparminttukaramelli. Se oli kääritty punavalkoraitaiseen kääreeseen, mutta sillä ei ollut nimeä. Se oli vain piparminttukaramelli.
 Punainen ja valkoinen ovat jo kauan olleet piparminttukaramellien väriyhdistelmä, jota on käytetty monissa maissa. Edelleen sama väritys on tuttu karkkikauppojen J-kirjaimen muotoisista kovista piparminttumakeisista. Värinsä ja muotonsa takia niitä käytettiin alkujaan joulukuusen koristeina.
 Aimo Vuorisella virtaa ja tarmoa riittää. Ensi syyskuussa hän täyttää 90 vuotta. Kare Lehtonen/Yle
 Kun Chymos oli muutaman vuoden tehnyt nimetöntä piparminttukaramellia, Chymoksen toimitusjohtaja  Jouko Keränen  käveli Lappeenrannan tehtaalla nuoren graafikon Aimo Vuorisen luokse. Vuosi oli 1953.
 – Hän sanoi minulle, että karkista pitää saada arvokkaampi. Sille pitäisi saada nimi ja uusi formaatti, kertoo Aimo Vuorinen.
 Marianne meinasi tuhoutua
 Toimitusjohtaja Jouko Keräsellä oli Vuorisen mukaan ehdoton vaatimus, että makeisen kääreessä ei saanut olla yhtään valkoista ja punaista raitaa. Koko entinen ulkoasu piti uusia.
 Niinpä Vuorinen alkoi suunnitella uutta käärettä. Koska piparminttu ja suklaa ovat ranskalainen makuyhdistelmä, hän aloitti suunnittelun Ranskasta.
 – Eräänlaisen kansallispyhimyksen asemassa Ranskassa on vallankumousrintamalla uljaasti taistellut sotilasneito Marianne. Niinpä Mariannen kuvasta tuli sen makeisen kantava teema.
 Aimo Vuorisen oma kirjasto on laaja. Yhdestäkään kirjastaan hän ei halua luopua.  Petri Kivimäki/Yle
 Vaikka Marianne-hahmo on tunnettu Ranskassa, ei se suomalaisiin vedonnut yhtään. Hahmo oli koitua koko makeisen turmioksi.
 Marianne-neidon kuvalla painettua paperia tilattiin tehtaalle suunnaton määrä ja karamelli tuli uudistuneena kauppoihin.
 – Siitä tuli ensimmäinen minun tiedossani oleva kuluttajakapina. Ihmiset eivät ostaneet sitä karkkia, kertoo Vuorinen.
 Tehtaalla oli pakko ottaa takapakkia.
 – Palattiin takaisin punavalkoraidalliseen karamellikääreeseen. Makeisen nimeksi tuli Marianne. Sen ihmiset hyväksyivät, kertoo Vuorinen.
 Aimo Vuorisen kädenjälki näkyy Mariannen kääreessä edelleen, sillä kääreessä oleva kaunokirjoituksella tehty Marianne-teksti ja sen asettelut ovat hänen luomiaan.
 Lappeenrannan tehtailla Marianne-karkkeja valmistuu vuodessa 1,3 miljoonaa kiloa, josta yli puolet menee myyntiin ulkomaille.
 Koko tuotepaketti
 Chymoksen tehtaan graafikkona ja mainossuunnittelijana Vuorisen työnkuvaan kuului koko tuoteperheen suunnittelu. Siihen kuuluivat esimerkiksi kaikenkokoisten pullojen etiketit, kääreet, tukkupakkaukset ja mainokset.
 – Meillä oli viinituotesarjoja, liköörituotesarjoja, ja kaikkiin tehtiin oma peruskuvio, joka vietiin läpi koko sarjassa.
 Karkkitehdas Brunbergillä oli ollut valikoimissaan suosituksi tullut Alku-niminen kermatoffeekaramelli, ja tietysti Chymoksen piti saada oma vastaava tuote.
 Vuonna 1966 makeiskeittiö kokkasi sopivaa makuyhdistelmää, ja Aimo Vuorisen tehtäväksi tuli nopeasti uutuusmakeiselle nimi. Ongelma oli jo siihen aikaan, että monet hyvät nimet oli jo rekisteröity.
 Aimo Vuorinen tuli vuonna 1951 graafikoksi Chymoksen tehtaille Lappeenrantaan. Fazer osti Chymoksen vuonna 1993.  Kare Lehtonen/Yle
 Sopivissa kohdissa Aimo Vuorinen oli paperille kirjoitellut pöytälaatikkoon letkan nimiä, joita voisi vielä käyttää. Niinpä hän otti listan ja alkoi selata.
 – Sieltä löytyi sopiva nelikirjaiminen sana omar. Se oli tosin alkujaan kaavailtu jollekin halva-makeisen kaltaiselle tuotteelle.
 Tuote piti saada pikaisesti markkinoille. Vuorinen suunnitteli tuotteelle logon ja koko kääreiden ulkoasun.
 – Siinä oli niin kiire, että pari-kolme päivää myöhemmin ne lähtivät kääretehtaalle painettaviksi.
 Votkaturistit
 Vuosi 1976 oli aikamoinen käännekohta Vuorisen elämässä. Leningradista eli nykyisestä Pietarista tuli äkkiä yksi suomalaisten suosituimmista matkakohteista. Siellä köyhä duunari pystyi ainakin yhden viikonlopun ajan olemaan kroisos ja unohtamaan kaikki arkiset murheensa.
 Syntyi näytelmä Votkaturistit. Huumorin sävyttämästä näytelmästä tuli nopeasti teattereiden hitti, jota esitettiin kaikkialla Suomessa ensin ammattiteattereissa ja sen jälkeen kesäteattereissa.
 – Virallinen tilasto kertoo, että sen on nähnyt puoli miljoonaa suomalaista, mutta kyllä se lähempänä miljoonaa todellisuudessa on, sanoo Vuorinen.
 Miika Korhonen ja Sanna Nykänen Varkauden teatterin Votkaturistit-näytelmässä Varkauden teatteri
 Votkaturistien lisäksi Vuorinen on kirjoittanut parikymmentä muuta näytelmää, joita on esitetty useissa ammattiteattereissa.
 Näytelmiään hän sai esitettäväksi osallistumalla teattereiden järjestämiin näytelmäkirjoituskilpailuihin.
 Koska Vuorinen pelkäsi paljastuvansa, oli hänellä oma taktiikkansa.
 – Nehän kirjoitettiin nimimerkillä. Tyttäreni postitti ne Helsingistä, jotta niihin saatiin Helsingin postileima. Lappeenrannan leima olisi voinut paljastaa minut.
 Komedian vaikeus
 Vuorisen puhetapa on rehevä ja ilmeikäs. Kirjoittajana hänen tyylilajinsa on komedia, jota Votkaturistit ehkä parhaimmillaan edustaa.
 – Jos haluaa kirjoittaa komediaa, pitää sen koomisen aineksen pitää olla niin vahva, että se tulee läpi. Näin se on, vaikka olisi minkälainen aihe, sanoo Vuorinen.
 Aimo Vuorinen ei raaskisi luopua yhdestäkään kirjasta. Petri Kivimäki/Yle
 Komedian kirjoittaminen on Vuorisen mielestä paljon vaikeampaa kuin tragedian.
 – Komedian arvostus on sitten ihan jotain muuta, sanoo Vuorinen.
 Paikallisuus kunniaan
 Aimo Vuorinen innostui jo kohta Lappeenrantaan muutettuaan paikallishistoriasta. Kaupunkiin ulkopuolelta muuttaneena hän näki mielenkiintoisia kohtia Lappeenrannan menneisyydestä ja huomasi, ettei niistä ollut kirjoitettu mitään.
 Tähän mennessä teoksia Lappeenrannan rakennuksista, Linnoituksesta, kirkoista ja menneisyydestä on syntynyt pitkälle toistakymmentä.
 Paikallisuutta hän on mielellään korostanut myös aikoinaan työskennellessään Chymoksella.
 Aimo Vuorisen kädet ovat tehneet vuonna 1986 syntyneen Minttu-piparminttuliköörin etiketin ja mainokset. 1970-luvulla syntyivät kääreet Romeo- ja Julia-konvehteihin, joista tosin vain Julia on jäljellä.  Kare Lehtonen/Yle
 Kun Chymos alkoi valmistaa marjapohjaista kuohuviiniä, halusi Vuorinen antaa sille suomalaisen nimen Kavaljeeri. Hän pelkäsi, että yhtiön johto vaatisi muka hienompaa kirjoitusasua Chevalier. Tyytyväisenä hän totesi, että näin ei käynyt.
 Vuorisen mielestä on tuotteen kannalta eduksi, jos tuotemerkin lähtökohtana on jokin luonnollinen asia. Esimerkiksi Kavaljeerissa se oli ratsastava mies, koska Lappeenranta on kuuluisa ratsuväkipaikkakunta. Myös tehdas oli aivan varuskunnan vieressä.
 Carelia-viinisarjaan Vuorinen puolestaan taiteili kuvat Imatrankoskesta, Saimaan kanavasta ja Viipurin linnasta.
 Vuorisen Lappeenranta-historia Yle Areenaan.
 Vuonna 1999 Aimo Vuorinen teki Ylelle  mittavan radiosarjan  Lappeenrannan historiasta. Se sai nimekseen  Villimiehen jalanjäljissä .
 Jaksoja tuli kaiken kaikkiaan 48, joista jokainen kesti noin viisi minuuttia. Apunaan Vuorisella oli Ylen äänitarkkailija  Asko Lempinen , joka laati sarjaan täyteläisen äänimaiseman.
 Kun mukaan saatiin vielä lappeenrantalaisia harrastelijanäyttelijöitä, oli tekeillä dramatisoitu kuulokuva rajakaupungin historiaan.
 Aimo Vuorisen näkemys Villimiehestä, joka on Lappeenrannan tunnus.  Aimo Vuorinen
 Sarjan kertoja on itse Aimo Vuorinen, joka mielenkiintoisella tavallaan avaa aina yhden ajanjakson Lappeenrannan menneisyyteen.
 Tarina alkaa tietysti Lappeenrannan perustamisesta, mutta sen jälkeen käydään kylpylässä, kaupungin laitamilla, tavataan  Ilmari Kianto  ja piipahdetaan Skinnarilan hovissa. Rautatie valmistuu ja keisari vierailee. Sotiakin käydään. Lopuksi presidentti  Urho Kekkonen  vihkii Saimaan kanavan.
 Villimiehen jalanjäljissä -sarja kuultiin Yle Radio Suomessa Etelä-Karjalassa ensimmäisen kerran vuonna 1999, kun Lappeenrannan kaupunki täytti 350 vuotta.
 Nyt Lappeenrannan kaupungin 370-vuotisjuhlan kunniaksi sarja on tullut kokonaisuudessaan  kuunneltavaksi Yle Areenaan .
 Kaupungin menneisyydessä on sotaa ja rauhaa, iloa ja surua. Villimiehen jalanjäljille pääsee tästä:

Karkkitehdas oli vähällä tuhota kruununjalokivensä – kuluttajat nousivat kapinaan ja pelastivat yhden Suomen tunnetuimmista brändeistä


Summary: Kulttuurivieras, esitystaiteilija Meiju Niskalan äiti sairastui työikäisenä muistisairauteen. Siitä alkoi vyyhti, joka oli vähällä loppua huonosti.

Ensin näkyy hattu. Valtava sininen hattu, jota koristavat isot tupsut. Sen kantajan täytyy olla iloinen ja rohkea. Sellainen  Meiju Niskala  onkin, taas.
 Vielä pari vuotta sitten ilo oli kaukana. Niskalan ainut ajatus oli selviytyä hengissä päivästä toiseen, vahingoittamatta itseään. Posttraumaattinen stressireaktio oli vienyt puhekyvyn ja mieleen pulpahteli ajatuksia ja kuvia, joita sinne ei olisi pitänyt tulla.
 Syy synkkiin ajatuksiin juontui äidin kuolemasta tai pikemminkin kaikesta, mitä oli tapahtunut sitä ennen ja jälkeen.
 Esitystaiteilija Meiju Niskala kirjoitti kokemuksistaan kirjan. Teksti oli ainut tapa tarkastella tapahtumia tarpeeksi monesta kulmasta. Sata kirjettä kuolleelle äidille on Niskalan ensimmäinen romaani. Mårten Lampen / Yle
 Niskalan äiti sairastui muistisairauteen vain 55-vuotiaana. Tarmokkaan ja huolehtivaisen äidin toiminnassa oli ollut pieniä "kummallisuuksia" ja unohduksia, mutta Niskala oli laittanut ne kipusairauden piikkiin. Kun oireita tuli enemmän, alkoivat tutkimukset. Kun diagnoosi alzheimerin taudista vihdoin tuli, se ei ollut kuitenkaan järkytys Niskalalle.
 – Eniten minua järkytti, mitä äidin ympärillä tapahtui. Hänen kumppaninsa lähti, monet sukulaiset ja ystävät käänsivät selkänsä. Heikkouden, sairauden ja kuoleman kohtaaminen olivat liikaa. He tarvitsivat vahvaa äitiä, joka oli aina valmis auttamaan muita.
 Kuka? syntynyt vuonna 1978 opiskellut Turun taideakatemiassa teatteri-ilmaisun ohjaajaksi, jatkoi opintoja Taideteollisen korkeakoulun Medialaboratoriossa tekee teoksia joissa yhdistyvät perinteisten esittävien taiteiden kanssa performanssi, elämyksellisyys ja vuorovaikutus. teoksia: Kokemuksellisen kaupungin konsultti ( Helsingin juhlaviikot 2008), Turku 365 (kulttuuripääkaupunkivuosi), Olennaistamo (Oulu) julkaisi tällä viikolla omiin kokemuksiin pohjaavan romaanin Sata kirjettä kuolleelle äidille (WSOY) kirjaan ja sen teemoihin liittyy 6. syyskuuta Helsingissä avautuva näyttely Juhlat jatkukoon Suomi-palkinto vuonna 2011
 Suuresta ystäväpiiristä ei ollut apua
 Niskalan maailmankuva hajosi täysin. Hän oli nähnyt, miten äiti oli auttanut muita ja huolehtinut. Erityisopettajana uransa tehnyt äiti oli opettanut hyväksymään erilaisuutta, sietämään heikkouttakin.
 – Olin kasvanut uskomukseen, että maailma on täynnä ihmisiä, jotka huolehtivat toinen toisistaan. Niin ei ollutkaan. Äidin ympärillä oli paljon ihmisiä, mutta he tarvitsivat häntä vain terveenä ja vahvana.
 Tuolloin vähän alle kolmekymppinen Niskala ei löytänyt tukea ystävistäkään. Hän muistaa itkeneensä ravintolassa pizzaansa tilannettaan, mutta keskustelu vaihtui pian alennusmyynteihin. Ystävien elämäntilanne oli liian erilainen. Heidän ei tarvinnut huolehtia muistisairaasta lähimmäisestä ja hoitaa lukemattomia käytännön asioita, joita hoidon järjestelyt vaativat.
 Myös Niskalan äiti oli hädissään. Hänet oli jätetty ja yksinäisyyden pelko oli suuri. Suuresta tuttavaringistä ei ollut apua, kun Niskala soitteli puhelinmuistiota läpi ja yritti saada äidilleen vaikkapa kävelyseuraa.
 – Siinä heräsi kysymys, millaiseen empatiakykyyn tämä yhteiskunta meitä ohjaa. Jos korostetaan pelkästään onnellisuutta, niin hauraus ja kuolema nähdään helposti vihollisina.
 Äiti itki tunteja päivässä
 Yksityinen kotihoito saatiin järjestettyä äidin säästöillä ja Niskala oli itsekin osa-aikainen omaishoitaja. Hän matkusti aina viikoksi Keski-Suomeen hoitamaan ja viettämään aikaa äitinsä kanssa.
 Seuraava askel oli kuitenkin hoitokoti. Sinne Niskalan äiti joutui muutaman vuoden päästä, kun rahat oli käytetty. Hän sai tilavan huoneen, jonne sai tuoda omia tavaroita ja sisustaa ne mielensä mukaan. Paljon muuta hyvää hoitokodista ei löytynytkään. Perustarpeista tietenkin huolehdittiin, mutta virikkeet ja keinot tehdä elämä merkitykselliseksi puuttuivat.
 Etenkin alkuaikoina äiti itki paljon ja harhaili käytävillä etsien seuraa yksinäisyyteen. Se tulkittiin sekavuutena.
 – Yritin keskustella, mitä äidin itkulle voisi tehdä, mutta apua ei löytynyt. Sanottiin, että se vain pitää kestää.
 Niskala painottaa kuitenkin, että kyse ei suinkaan ollut hoitajien pahuudesta. Heillä ei vain ollut tarpeeksi tietoa ja koulutusta muistisairaiden hoitamiseen.
 Kosketus ja kohtaaminen ovat tärkeitä Niskalan teoksissa. Siksi hän toivoo, että hoitokodeissa otettaisiin ihmisten tarpeet huomioon yksilöllisemmin.  Mårten Lampen / Yle
 Viime talvena alkanutta uutisointia vanhusten hoitokotien tilasta Niskala ei pystynyt seuraamaan. Uutiset vain todensivat sen, minkä hän jo oli kokenut. Hän haluaa kuitenkin muistuttaa, että hoitokodissa oli hyviäkin hoitajia, jotka suhtautuivat lämmöllä hoidettaviin ja omaisiin.
 – Esimerkiksi eräs ihana hoitaja laittoi aina lastenlaulut soimaan, kun puki äitiä. Yhdessä laulaen vaatteet menivät päälle sutjakammin.
 Tähän saakka Niskala on pystynyt puhumaan edesmenneestä äidistään tasaisella ja varmalla äänellä. Mutta nyt häntä rupeaa itkettämään.
 – Olisin vain halunnut kaikin tavoin helpottaa äidin oloa.
 Tuolloin Niskala ei tiennyt kaikista mahdollisuuksista, eikä niistä myöskään kerrottu hoitokodissa. Monia asioita hän yritti vaatia, mutta siitä tuli vain hanakalan omaisen leima.
 Paradoksaalista on, että Niskala on kouluttanut paljon yhteisötaiteen tekijöitä. Hänen äitinsä hoitokodissa ei kuitenkaan vieraillut viiden vuoden aikana yhtään taiteilijaa. Virikkeet olivat tyttären varassa.
 Vierailujensa aikana Niskala vei äitiään ulos syömään ja teatteriin. Välillä tapahtui pieniä kömmähdyksiä. Äiti saattoi teatterissa istua epähuomiossa jonkun syliin tai hörpätä väliajalla väärästä kahvikupista. Ihmisten reaktiot olivat hämmästyttäviä.
 – Olin ällistynyt niistä yllättävistä vihanpurkauksista. Olimme kuitenkin sivistyneesti teatterissa, emmekä baarissa, missä joku yrittää pölliä tuoppia.
 Niskala kuitenkin jatkoi sitkeästi äitinsä ulos viemistä, niin kauan kuin kunto salli.
 Tieto äidin kunnon heikentymisestä tuli kuitenkin yllätyksenä. Hoitaja lipsautti saattohoito-sanan sivulauseessa hississä, kun Niskala oli tulossa hakemaan äitiään mökille. Ei auttanut kuin kysyä – mitä nyt tapahtuu? Tietoa ja empatiaa oli kuitenkin vaikea saada.
 – Kuvaavaa on, kun yritin kysyä lääkäriltä, miten äidin kuolemaa voisi helpottaa, hän ryhtyi kertomaan ruumiin poiskuljetuksesta.
 Kuolemakin on aikataulutettu
 Niskala kertoo kirjassaan kuolemanhetkestä. Se ei ole elokuvista tuttu kaunis, keveä viimeinen henkäys. Ei, siinä on pitkittyneitä hetkiä, käänteitä ja loputtomana myllertäviä ajatuksia.
 – Vaikka aikaa valmistautumiseen oli melkein kymmenen vuotta, silti tilanne oli yllätys. Miten osata toimia tilanteessa, jotta se olisi äidille paras mahdollinen.
 Ainakin, kun ei ole aiemmin kohdannut kuolemaa läheltä. Se tuntui olevan outoa hoitokodin työntekijöillekin. Niskalan kävi melkein sääliksi heitä, kun hän huomasi miten avuttomia he tilanteessa olivat. Oli helpompi kääntää selkä kuin kohdata äitinsä menettänyt tytär.
 – Vasta hautaustoimiston työntekijöiltä sain kunnon reilun halauksen. He osasivat työnsä. Tuntui, että heidän läpi elämä virtasi, vaikka olivatkin tekemisissä kuoleman ja surun kanssa.
 Meiju Niskala halusi kertoa tarinansa, koska uskoo monien muiden kokevan samanlaisia asioita muistisairaan omaisena. Mårten Lampen / Yle
 Äitinsä kuoleman myötä Niskala huomasi, miten kuolema on häivytetty yhteiskunnastamme. Sitä on vaikea kohdata, siitä on hankala puhua ja sitä on lähes mahdoton käsittää, vaikka se tapahtuu meille jokaiselle.
 – Tuntui, että kuolemakin on aikataulutettu. Kun hyvästelin äitiä, oven takana jo ryittiin, että pitäisi jo päästä laittamaan ruumista. Ennen vanhaan, kun ruumis säilytettiin pihapiirin liiterissä, hyvästejä saattoi jättää useamman kerran.
 Ensin petti ruumis, sitten mieli
 Samaan aikaan, kun Niskala oli menettänyt menneisyyden äidin kuoleman myötä, hän menetti myös tulevaisuuden. Hänen miehensä jätti hänet kymmenen vuoden yhdessäolon jälkeen. Mies ilmoitti erosta samaan aikaan kuin äiti kuoli.
 Hautajaiset, paperisodan ja perintöasiat Niskala sai hoidettua, mutta sitten tuli romahdus. Ensin petti ruumis, sitten mieli. Hän päätyi Auroraan sairaalaan psykiatriseen hoitoon.
 – Yleensä vaikeista tilanteista selviää, kun tietää, että edessä on edes jonkinlainen tulevaisuudennäkymä. Kun menetin senkin niin arvaamattomasti, putosin mustaan kuiluun.
 Niskala yrittää kuvailla, miltä tuntuu, kun järki sumenee.
 – Vaikka rationaalinen puoli sinnittelee pitääkseen puolensa, kauhuntunne ja näyt ovat niin vahvoja, että niistä päästäkseen voi tehdä mitä vain itselleen.
 Pahimmillaan Niskalalta katosivat sanat. Hän, joka oli aina ollut vilkas keskustelija, ei löytänyt sanoja.
 – Ihmisten oli vaikea kohdata minua, kun he olivat tottuneet näkemään minut iloisena ja innostavana puhujana.
 Meiju Niskala menetti otteen elämästä, koska häneltä katosi myös tulevaisuus. Mårten Lampen / Yle
 Pimeässä hohtavat kumisaappaat sysäsivät toipumaan
 Kun Niskalan äidin ystävät kaikkosivat, hän pohti kävisikö hänelle itselleen samoin. Ei käynyt, onneksi.
 Niskala oli aivan uskomattoman onnekas. Vaikka valtaosa vanhoista kavereista katosi, löytyi hänen naapurustostaan ihania ihmisiä, joista tuli sairauden myötä enemmän kuin ystäviä. Heistä tuli hengenpelastajia.
 Ystävät huolehtivat Niskalasta, kun hän ei itse pystynyt. Hän sai nukkua naapurin pöydän alla pelkonsa pois, toinen teki ruokaa ja kolmas ystävä soitti iltaisin ja luki puhelimessa ääneen Karhuherra Paddingtonia.
 – Kutsun näitä ystäviäni rakkaudella iilimadoiksi. He eivät lähteneet pois ravistelemallakaan. Ilman heitä en olisi tässä.
 Niskala oli avohoidossa ja joka päivä ennen kotiin lähtöään hän keskusteli lääkärin kanssa ja teki lupauksen, ettei tee itselleen mitään ennen seuraavaa aamua. Näin mentiin pitkään.
 Meiju Niskala voi nykyään hyvin ja on jo tekemässä kovaa vauhtia uusia teoksia. Mårten Lampen / Yle
 Toipuminen alkoi vitsistä. Niskala näki kirppiksellä pimeässä hohtavat kumisaappaat. Hän osti ne ja nukkui saappaat jalassaan. Häntä huvitti ajatus, ettei kuolema olisi niin pimeä paikka hohtavien saappaiden kanssa.
 Siitä ajatuksesta jokin alkoi virrata hänessä. Esitystaiteilijana leikki on ollut Niskalalle tärkeä osa teosten tekemistä. Pitkän lamaannuksen jälkeen hänellä on taas teoksia työn alla. Niiden pitäisi olla valmiina ensi kesänä.
 Lisäksi Niskala on muuttamassa. Ihanat naapurit muuttivat ulkomaille ja isompiin asuntoihin, joten Niskalakin päätti muuttaa kaupungin toiselle puolelle. Siellä hän pääsee meren äärelle, mistä on aina haaveillut.
 –Nyt tuntuu, että on taas tulevaisuus.

Meiju Niskalan äiti kuoli muistisairauteen, mies jätti ja mielenterveys romahti – "Ilman ihania iilimatoystäviäni en olisi tässä"


Summary: Pyyhällettyään suositun turistikohteen ohi hirmumyrskyn ennustetaan siirtyvän kohti Yhdysvaltojen itärannikkoa.

Sääennusteiden mukaan hurrikaani Dorian iskee tänään Bahamasaarille.
 Lauantaina Bahaman pääministeri  Hubert Minnis  vetosi jälleen kerran asukkaisiin ja turisteihin, että nämä hakeutuisivat suojaan. Pääministerin mukaan jopa yli neljään metriin nouseva myrskytulva uhkaa yli 73 000 asukasta ja 21 000 kotia.
 – Hurrikaani Dorian on tuhoava, vaarallinen myrsky, joka lähestyy saariamme, Minnis sanoi televisioidussa lehdistötilaisuudessa.
 Yhdysvaltain hurrikaanikeskuksen mukaan Dorian on vahvistunut jo viidenteen eli rajuimpaan hurrikaanikategoriaan. Dorianin tuulennopeudet ovat nyt noin 70 metriä sekunnissa.
 – Hengenvaarallista myrskytulvaa, tuhoavaa tuulta ja tulvia aiheuttavaa voimakasta sadetta odotetaan Abaco-saarille ja Grand Bahama -saarelle sunnuntaista maanantaihin, hurrikaanikeskus tiedottaa.
 Dorianin reitti on alkanut kääntyä kohti pohjoista. Viimeisimpien ennusteiden mukaan Floridan niemimaa säästyisi pelätyltä täysosumalta hurrikaanin kulkiessa alkuviikosta pitkin Yhdysvaltain itärannikkoa.
 Mikäli ennusteet pitävät paikkansa, Dorian saapuisi Georgian sekä Etelä- ja Pohjois-Carolinan osavaltioihin keskiviikon ja torstain kuluessa.
 Myöhään lauantaina paikallista aikaa hurrikaani oli noin 200 kilometriä Bahaman Acabo-saaresta itään, noin 500 kilometrin päässä Floridan niemimaasta. Viimeisimpien tietojen mukaan Dorian liikkui länteen noin 13 kilometrin tuntinopeudella.

Bahama valmistautuu hirmumyrskyn saapumiseen – Dorian väkevöityi jo rajuimpaan hurrikaaniluokkaan


Summary: Kuntouttavaan psykoterapian aloittaminen kestää nyt vähimmilläänkin puoli vuotta. Terapiatakuu-kansalaisaloite tavoittelee hoitoon pääsyä kuukaudessa.

Terapiatakuu-kansalaisaloite keräsi vauhdilla yli 50 000 allekirjoitusta. Kelan tukeman kuntoutuspsykoterapian hakeminen kestää nykyään sujuvimmillaankin noin puoli vuotta. Prosessi saattaa toisinaan venyä lähemmäs kahta vuotta.
 Aloitteen vireillepanijat  Pia Hytönen  ja  Alviina Alametsä  korostavat varhaisen avun merkitystä.
 – Nopea reagointi on avainasemassa kuntoutumisen kannalta. Tilanne voi eskaloitua pahasti odotusaikana, kun ihminen jää yksin ja tyhjän päälle. Järjestelyn kankeus sairastuttaa ihmisiä turhan takia, Hytönen sanoo.
 Lue täältä  kolmen haastateltavan tarinat siitä, miltä nykyinen tilanne näyttää apua tarvitsevan silmin.
 Nykysysteemin ongelmakohdat
 Kritiikin mukaan nykymallissa on monta heikkoa kohtaa.
 Ensimmäinen on prosessin alussa suoritettava vähintään kolmen kuukauden hoitosuhde. Jakson tavoitteena on Kelan asiantuntijoiden mukaan jatkaa hoitoa ja ehkäistä näin pitkiä vuosien kuntoutuksia. Teknisesti jakson aikana on kuitenkin käytävä vain psykiatrilla kaksi kertaa.
 Lisähoitoa on julkisella puolella tarjolla kysyntään nähden liian vähän. Asianmukainen lisähoito voi näin jäädä vähälle tai kokonaan uupumaan.
 Kolmen eri terapeutin kokeileminen voi maksaa 500 euroa.
 Toinen ongelmakohta voi olla terapeutin etsiminen. Tehtävään käy periaatteessa kuka tahansa koulutettu psykoterapeutti, jonka Kela on hyväksynyt tehtävään.
 Ihanteellisessa tilanteessa terapeutti löytyy nopeasti, mutta todellisuus on usein toinen: etsintä venyy helposti kuukausista yli vuoteenkin. Terapeutteja on tarpeeseen nähden vähän ja heidän hoitopaikkansa ovat monissa kunnissa täynnä.
 Tilannetta vaikeuttaa myös oikeiden henkilökemioiden löytyminen. Suositus on käydä ainakin kolmella eri psykoterapeutilla, ja ainakin kahdella kokeilukäynnillä terapeuttia kohden.
 Monesti on vaikeaa löytää yhtäkään psykoterapeuttia, jolla on vastaanotollaan tilaa. Kokeilukäynnit ovat myös täysin omakustanteisia. Yksi käynti maksaa noin 80 eurosta ylöspäin, joten kolmella eri terapeutilla käyminen kaksi kertaa saa hinnan lähentelemään 500 euroa.
 Tämän vuoksi psykoterapiaa hakeva saattaa rahallisista syistä tehdä isojakin kompromisseja terapeuttinsa suhteen.
 Rahoitushakemusta ei voi lähettää Kelaan ennen oikean terapeutin löytymistä, joten koko prosessi jää monesti jumiin tässä kohtaa.
 Grafiikasta näkee, millainen nykyinen polku on ensimmäisestä lääkärikäynnistä terapian aloittamiseen.
 Asmo Raimoaho / Yle
 Terapiatakuu toisi nopean helpotuksen
 Terapiatakuun tavoite on tuoda nykyhoidon rinnalle lyhyet ja nopeat interventiot, jotka ovat kaikille saatavilla.
 Uudessa mallissa hoidon saamiseksi riittäisi yksi käynti lähiterveyskeskukseen, ja enintään kuukauden sisällä ensimmäisestä käynnistä hoitosuhde alkaisi.
  Jos jalka menee poikki, ei kukaan oleta, että vuoden päästä se korjataan.   Alviina Alametsä
 Hoito pitäisi sisällään lyhytterapiakäyntejä tarpeen mukaan noin 10-20 kertaa. Vasta tämän jälkeen arvioitaisiin tarve jatkohoidolle erikoissairaanhoidossa tai Kelan tukemana kuntoutuspsykoterapiana.
 Grafiikasta näkee, kuinka kansalaisaloitteen ehdottama malli toimisi.
 Asmo Raimoaho / Yle
 Pitkien hoitojen resurssit eniten tarvitseville
 Kelan järjestelmä on tarkoitettu ihmisille, joiden kuntoutuminen vaatii vuosien pitkäaikaisen ammattilaisen kanssa työstämisen.
 Terapiatakuun Hytönen ja Alametsä kertovat, että jonoissa on paljon ihmisiä, joille nopea apu ja lyhyempi hoitoprosessi antaisi jo riittävän helpotuksen.
 – Se johtuu siitä, että vaihtoehtoja ei ole. Kaikki tilastot ja tutkimustieto viittaavat siihen, että akuutin lyhytterapian jälkeen iso osa ei tule tarvitsemaan enää jatkohoitoa, Hytönen sanoo.
 He uskovat, että uusi malli vapauttaisi myös Kelan tukeman psykoterapian resursseja huomattavasti.
 – Sitä kautta myös ne vaikeammat tapaukset, jotka tarvitsevat pidemmän hoitosuhteen erikoissairaanhoidossa, eivät enää hukkuisi jonoihin ja ruuhkaan, Alametsä toteaa.
 – Se on valitettava fakta, että usein juuri niillä tyypeillä on vähiten voimavaroja hakea apua, ja he tippuvat herkimmin tästä kelkasta, hän jatkaa.
 Hytönen ja Alametsä toivoisivat, että mielenterveys voitaisiin nähdä terveydenhuollossa samanarvoisena fyysisen terveyden kanssa.
 – Ei tässä ole mitään järkeä. Jos jalka menee poikki, ei kukaan oleta, että vuoden päästä se korjataan. Nykyisellä järjestelmällä uhraamme ihmishenkiä täysin turhaan, Alametsä toteaa.
 "Maksaisi itsensä takaisin"
 Hytönen ja Alametsä näkevät, että ajan mittaan mallissa voittavat kaikki.
 – Terapiaa etsivän ja lähipiirin lisäksi tässä voittaisi hoitohenkilökunnasta, työpaikoista ja kouluista lähtien ihan kaikki. Ja lopulta myös valtion kassa: terapiatakuun toteuttaminen maksaisi valtiolle aluksi 35 miljoonaa vuodessa, mutta se maksaisi itsensä takaisin moninkertaisesti vuosien saatossa, Alametsä kertoo, ja jatkaa:
 – Sairauspoissaolojen ja muiden työelämäkustannusten menot pienentyisivät. On myös laskettu, että vuosittain arviolta 7500 koulutuksen ja työelämän ulkopuolella olevaa voisi kuntoutua varhaisella hoidolla työelämään. Tämä yksinään tuottaisi noin 340 miljoonan vuosisäästön.
 Luvut ovat Terapiatakuun asiantuntijoiden tekemiä arvioita, mutta ne luovat kuvaa suunnasta, mihin on tarkoitus edetä.
 Mikään ei kuitenkaan ole vielä varmaa. Aloitteen tulevaisuus on nyt hallituksesta kiinni.
 Allekirjoitukset on viety tarkastukseen, minkä jälkeen aloite lähetetään eduskunnan käsittelyyn. Prosessin aikataulu riippuu pian siis eduskunnan aikatauluista.
 – Moni kansalaisaloite kuitenkin myös raukeaa, joten ei tätä taistelua ole vielä voitettu. Mutta meidän tehtävämme on nyt vain vakuuttaa kansanedustajat siitä, että tähän kannattaa satsata, Hytönen toteaa.
 Lue lisää:
 57 viestiä ennen psykoterapeutin myöntävää vastausta,  huumetesteihin kuudeksi kuukaudeksi ilman hoitoa

”Ihmishenkiä pelastuisi” – kansalaisaloite haluaa muuttaa hoitoon pääsyä huomattavasti helpommaksi