Summary: Kuka minä olen, jos en enää ole kenenkään vanhempi, kysyy Paula Tiessalo blogissaan.

Blogi Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan blogeja kirjoittaa joukko oman alansa tarkkaan tuntevia toimittajia. > Kaikki uutisten blogit löydät täältä
 Se iski tajuntaan kuin salama kirkkaalta taivaalta. Tuossa se nyt on, kylpyhuoneen seinällä roikkumassa. Vanhemmuuteni loppu.
 Joku muu olisi nähnyt seinällä pyyhetelineessä kuivuvan rätin. Sellaisen vaaleansinisen tuikitavallisen mikrokuituisen siivousliinan, jolla saa näppärästi pyyhittyä pölyt kaapin päältä ja ruokaroiskeet hellan ympäriltä. Minulle rätti symboloi jonkin aikakauden päättymistä.
 Rätti liittyy keskusteluun Suomea vaivaavasta vauvakadosta. Tilastokeskus julkaisi loppukesällä  uuden väestöennusteen , jonka mukaan nykyisellä syntyvyydellä Suomen väkiluku kääntyy laskuun reilun kymmenen vuoden päästä. Elokuussa  Helsingin Sanomat uutisoi , että lapset kyllä lisäävät vanhempiensa onnellisuutta, mutta eniten siinä vaiheessa kun he muuttavat pois kotoa.
 Oman vanhemmuuspolun arviointi voi tehdä kipeää. Parhaani tein, vai teinkö?
 Lapsia ei ole kenenkään pakko haluta. Vapaaehtoinen lapsettomuus on aivan yhtä arvokas tapa elää kuin suurperheen perustaminen. Lasten näkeminen yhteiskunnallisessa keskustelussa pelkkinä taloudellisina resursseina ja eläkkeiden maksajina tai vanhempien itsenäisen ja itsekkäänkin elämäntavan esteinä, on kuitenkin vain osa totuutta.
 Minä pidän perheen ajatuksesta ; laumasta eri-ikäisiä ihmisiä, jotka jakavat arjen ilot ja surut keskenään. Jotka antavat rakkautta ja ärsyttävät yhtä aikaa. Yhteen hangatessaan hiovat toisistaan terävimpiä kulmia ja pakottavat toisensa muuttumaan paremmiksi ihmisiksi.
 Ylen kolumnisti  Pekka Juntti   kirjoitti lasten merkityksestä  hienosti isänpäivän yhteydessä. Hän on oivaltanut, että lasten myötä näkökulma maailmaan muuttuu. Lapset myös kasvattavat vanhempiaan, Juntin sanoin ilman lapsia hänessä olisi ”erinomaiset mulkvistin ainekset”.
 Kaikkein eniten lapset kasvattavat vanhempiaan itsenäistyessään . Ja se vaihe sattuu vanhempaan. Tämä kolahti tajuntaani hieman ennen siivousrättiepisodia, kesämökin saunan lauteilla. Koko perheen yhteiseksi suunniteltu lomareissu muuttui yllättäen kahden keski-ikäisen mökkiviikoksi, koska perheen nuoret jäivät kaupunkiin kesätöihin.
 Siellä me sitten istuimme, puusaunan lempeässä syleilyssä, kaksi kohta tarpeettomaksi muuttuvaa vanhempaa. Katse osui alalauteella olevaan pesuvatiin, jossa esikoinen vuosia sitten mahtui istumaan ja läiskyttämään vettä pienillä käsillään.
 Punaposkisen vesivadissa hihkuvan ihmisen riemua katsellessa ei ollut maailmassa parempaa paikkaa olla. Pieni ihminen, joka tarvitsi meitä iloaan ja eloaan todistamaan. Oli helppo olla vanhempi.
 Mutta keitä me olemme nyt, kun lapset eivät enää tarvitse meitä? Saunan lauteilla lausuttiin painavia sanoja sekä kysyttiin itseltä ja toiselta suuria kysymyksiä. Kysymyksiä, joihin ei ollut valmiita vastauksia. Saunan lauteilla vanhempia kirpaisi muukin kuin kiukaalta ilmaan sihahtava kipakka löyly.
 Tyhjän pesän syndrooma tekee näkyväksi vanhemman sisimmässä myllertävän muutoksen.
 Nuoreksi aikuiseksi kasvaneen lapsen kuuluukin itsenäistyä ja muuttaa pois lapsuudenkodista. Lasten on tarkoitus pyörähtää elämässämme kasvattamassa meistä vanhemmista ihmisiä. Kun lapsi sitten lähtee, on pakko katsoa peiliin ja kysyä: kuka minä nyt olen?
 Oman vanhemmuuspolun arviointi voi tehdä kipeää . Parhaani tein, vai teinkö? Olinko sittenkin liikaa töissä tai omissa toteutumattomissa haaveissani? Annoinko tarpeeksi rakkautta, rajoja, lohtua ja kannustusta? Onnistuinko hankkimaan kunkin joulun hittilahjan, vaikka se olisikin suuren kysynnän (ja joulupukin apulaisen liian myöhäisen kauppareissun) vuoksi toimitettu postipaketissa vasta maaliskuussa?
 Oman vanhemmuuden vajavaisuuden tajuaminen teki nöyräksi. Mökkisaunan lauteille jäi seuraavaa kesää odottamaan myös se kaikkein tärkein kysymys: minkälaisen ihmisen mallin pakkasin lapseni elämänreppuun?
 Vanhempien sopeutumishankaluuksille  on annettu hauska nimi: tyhjän pesän syndrooma. Termi ymmärretään joskus pelkästään käytännön asiana, jossa suurin kysymys on miten saan aikani kulumaan kun ei enää tarvitse kokata makaronilaatikkoa eikä seisoskella sateessa tekonurmikentän laidalla katsomassa alakouluikäisten pallon potkiskelua.
 Tyhjän pesän syndrooma tekee kuitenkin näkyväksi vanhemman sisimmässä myllertävän muutoksen. Väestöliitto kuvailee, että vanhempien  kokemukset tyhjenevästä pesästä ovat usein ristiriitaisia . Yhtä aikaa voi tuntea sekä surua että helpotusta. Vaikka harva kokee voimakasta ahdistusta tai sopeutumisvaikeuksia, niin osa vanhemmista voi joutua suoranaiseen identiteettikriisiin. Se pakottaa miettimään uudella tavalla omaa roolia perheessä ja koko yhteiskunnassa.
 Vanhemmuuteen liittyvä velvollisuudentunne vyöryy päälle auton renkaiden niellessä asfalttia ja kodin lähestyessä yksi ABC toisensa jälkeen.
 Psychology Today -verkkosivusto kehottaa  lasten poismuutosta järkyttyneitä vanhempia syömään terveellisesti, liikkumaan ja nukkumaan tarpeeksi. Lisäksi artikkelissa opastetaan, että yhteydenpito kerran viikossa pitää vanhemman järjissään. Kyynikko voisi ajatella, että puolipakotettu lauantaipuhelu vastaa enemmän vanhemman kuin itsenäistyvän nuoren tarpeisiin.
 Näitä ajatuksia sulatellen  ajelimme mökiltä kohti kotia. Vanhemmuuteen liittyvät velvollisuudentunne ja huoli vyöryivät päälle yhä voimakkaammin auton renkaiden niellessä asfalttia ja kodin lähestyessä yksi ABC toisensa jälkeen. Ajatuksissa lapset ovat yhä huollettavia. Miten lienevät pärjänneet yksin kaupungissa, lapsirukat.
 Perille saavuttumme alkoi normihässäkkä tavaroiden autosta kantamisineen ja laukkujen purkamisineen ja pyykin pesemisineen. Ja siellä, pyykkikoneen ääressä kylpyhuoneessa katseeni osui kuivumassa olevaan rättiin. Siististi viikattu ja huolellisesti rättipatterin päälle kuivumaan laitettu mikrokuiturätti. Lapset ovat ennen tuloamme siivonneet itsenäisesti, pyytämättä.
 Rättiä tuijottaessani näen vanhemmuuteni lopun. Tässä se on. Homma hoidettu. Yhteen vaaleansiniseen rättiin on kiteytetty koko vanhemmuuden tarkoitus: tehdä vanhemmista tarpeettomia. Näyttää omalla esimerkillä, miten tässä maailmassa eletään ihmisiksi. Se riittää.
 Paula Tiessalo
 Kirjoittaja on terveys- ja hyvinvointiaiheisiin erikoistunut toimittaja. Hänen elämänmottonsa on lapsensa nelivuotiaana tekemä oivallus: "Sellaista elämä on: välillä päätä kutittaa ja välillä ei.”
 Aiheesta voi keskustella sunnuntaina 17.11. klo 17.00 asti.
 Lue myös:
 Pekka Juntin kolumni: Jokaisen tulisi kasvattaa lapsi
 Susi Nousiaisen kolumni: Me isät, jotka saamme olla läsnä lastemme elämässä, olemme etuoikeutettuja
 Laura Hallamaan kolumni: Vauvakato ei ole sukupolveni vika
 Tuija Siltamäen kolumni: Tästä syystä emme halua lapsia

Paula Tiessalo: Hetki jolloin päästin irti lapsistani


Summary: Varsinkin humalahakuinen juominen vähenee, mutta vain miehillä.

Parisuhde vähentää alkoholin liikakäyttöä siihen geneettisesti alttiilla henkilöillä. Tämä ilmenee  kansainvälisestä tutkimuksesta , jossa käytettiin suomalaista geeniaineistoa.
 Tulosten perusteella parisuhde vähentää juomiskertoja ja alkoholin riippuvuusoireita molemmilla sukupuolilla. Voimakkaimmin parisuhde kuitenkin suojaa humalahakuiselta juomiselta, mutta vain miehiä.
 Vertaisarvioitu tutkimus julkaistiin lokakuussa Addiction-tiedelehdessä. Tutkimusaineistona oli 1 200 ihmistä suomalaisesta Kaksosten kehitys ja terveys -tutkimuksesta. Osallistujat olivat 20–26-vuotiaita. Tutkijoiden käytössä olivat kaksosten geenitiedot sekä haastattelut, joissa oli kysytty muuan muassa parisuhteista ja alkoholin käytöstä.
 Tutkimuksessa esiin tullut sukupuolten välinen ero vahvistaa aiempia tutkimustuloksia siitä, että miehet saavat parisuhteista enemmän terveyshyötyjä kuin naiset.
 Sekä geenit että ympäristö vaikuttavat
 Tutkimusta oli tekemässä kaikkiaan yhdeksän henkilöä Yhdysvalloista, Suomesta ja Turkista. Suomesta mukana olivat kansanterveystieteen professori  Jaakko Kaprio  sekä akatemiatutkija  Antti Latvala  Helsingin yliopistosta.
 Kaprio kertoo STT:lle, että kaksostutkimuksen osallistujilta laskettiin geeniperimän pohjalta todennäköisyydet alkoholin riskikäyttöön. Riskipisteanalyysi pohjautui kansainväliselle tutkimukselle, jossa oli mukana noin miljoona ihmistä. Tuloksia vertailtiin kaksosten haastatteluihin.
 – Tulosten perusteella geneettinen riski liialliseen alkoholinkäyttöön ei esiinny eristyksissä. Sosiaaliset kontekstit voivat muuttaa sitä, miten alttius toteutuu, summaa tutkimuksen ensimmäinen kirjoittaja  Peter Barr  STT:lle sähköpostitse. Barr työskentelee Virginia Commonwealth -yliopistossa Yhdysvalloissa.
 Hänen mukaansa tutkimus myös osaltaan rakentaa siltaa geneettisen biologian ja yhteiskuntatieteiden välillä.
 – Emme voi koskaan ymmärtää kunnolla toista ilman toista.
 Parisuhde tarjoaa tukea ja kontrollia
 Miksi parisuhde sitten vähentää juomista? Barrin mukaan kumppanilta voi esimerkiksi saada emotionaalista tukea, jolloin kielteisiä tunteita ei tarvitse hukuttaa alkoholiin.
 Parisuhde tuo mukanaan myös lisääntyvää sosiaalista kontrollia, Kaprio täydentää. Osapuolet tarkkailevat toistensa käytöstä ja voivat puuttua asiaan, jos kumppani juo liikaa.
 – Sinkkumiehen on helppo mennä yksiöstään ulos kaveriporukan kanssa ja lähteä vielä seuraavaan paikkaan jatkoille. Parisuhteessa oleva saattaa samassa tilanteessa sanoa, että lupasin mennä kotiin rouvan luokse yhdeltätoista.
 Parisuhteisiin liittyy myös erityisiä odotuksia. Runsaan alkoholinkäytön ei katsota kuuluvan asiaan, jos haluaa olla hyvä kumppani ja perheenisä tai -äiti.
 Miehet ovat juoneet enemmän
 Syytä sille, miksi parisuhde suojaa enemmän miehiä kuin naisia liialliselta juomiselta, ei tarkkaan tiedetä. Taustalla voi kuitenkin vaikuttaa osaltaan se, että miehet ovat juoneet varsinkin aiemmin enemmän kuin naiset, jolloin myös heidän riskikäyttönsä on ollut yleisempää.
 Barrin mukaan sosiaalinen kontrolli voi myös vähentää impulsiivista riskikäyttäytymistä erityisesti nuorilla miehillä, joilla alkoholinkäyttö voi karata käsistä.
 Kaprio toivoo jatkotutkimuksia parisuhteen, geenien ja alkoholin välisistä yhteyksistä. Niissä olisi hyvä olla mukana vielä suurempia otoksia ja erimaalaisia ihmisiä. Näin saataisiin lisää todisteita siitä, kuinka laajalti nyt saatuja tutkimuksia voi yleistää.
 Lue lisää :
 Nuoret miehet hakevat aiempaa herkemmin apua mielenterveysongelmiin – Matias Kangas sairastui masennukseen silloin, kun piti itsenäistyä
 SAK: Alkoholin käyttöön liittyvät ongelmat yhä yleisiä monilla työpaikoilla
 Nuorten pitkään jatkunut raitistuminen pysähtyi – humalaan juodaan kavereiden kanssa ja koska “se tuntuu kivalta päässä”

Tutkimus: Parisuhde vähentää alkoholin riskikäyttöä, vaikka geenit altistaisivat juomaan – "Sinkkumiehen on helppo mennä yksiöstään ulos"


Summary: Sinn Feinin puheenjohtaja: muutoksen tuulet ovat jo ilmassa.

Brexitistä aiheutuvat mullistukset johtavat Irlannissa lähivuosina kansanäänestykseen maan yhdistymisestä, uskoo tasavaltalaispuolue Sinn Fein.
 – Irlannin yhdistymisestä on äänestettävä seuraavien viiden vuoden sisällä, sanoi puolueen puheenjohtaja  Mary Lou McDonald  lauantaina.
 Irlannin ja Britanniaan kuuluvan Pohjois-Irlannin välinen raja on yksi brexit-kiistan suurista ongelmista.
 – Irlannin jaon päivät ovat luetut, sillä muutoksen tuulet ovat jo ilmassa. Brexit on muuttanut kaiken, McDonald sanoi puolueen konferenssissa Londonderryssä.
 Irlannin yhdistymistä ajavan Sinn Feinin mukaan brexit on saanut monet suopeammiksi yhdistymisajatukselle. Puolueen asema on vahvempi Pohjois-Irlannin puolella.
 Kun vuonna 2016 äänestettiin pitäisikö Britannian erota EU:sta, niin Pohjois-Irlannissa 56 prosenttia kansasta halusi pysyä EU:ssa.
 Britannian EU-eroa lykättiin kolmannen kerran lokakuun lopulla, ja maa järjestää parlamenttivaalit joulukuussa.
 Lue myös:
 Analyysi: Johtaako brexit Irlannin yhdistymiseen? – Protestantit pelkäävät asemansa puolesta
 Brexit-neuvotteluissa lähestymistä – EU:n ja Britannian tulliraja tulossa Irlanninmerelle
 Irlannin pääministeri: Sopimukseton brexit voi yhdistää Irlannin
 "Rauha perustuu siihen, että rajaa ei ole" – Herättäisikö sopimukseton brexit Pohjois-Irlannin uinuvat haamut?

Britannian EU-ero johtaa Irlannissa lähivuosina äänestykseen yhdistymisestä, uskoo tasavaltalaispuolue


Summary: Protestoija kuoli sydänkohtaukseen.

Chileläinen riippumaton ihmisoikeusjärjestö tekee virallisen valituksen poliisin toiminnasta lauantaisessa mielenosoituksessa. Järjestö syyttää poliisia murhasta, koska poliisin toimet mielenosoituksen hajoittamiseksi estivät ensihoitajia elvyttämästä sydänkohtauksen saanutta protestoijaa.
 29-vuotias protestoija kuoli hyvin pian sen jälkeen kun hänet saatiin sairaalaan.
 Turvallisuusjoukot käyttivät paikalla kyynelkaasua, kumiluoteja ja vesitykkejä, eivätkä ensihoitajat pystyneet tekemään työtään kunnolla.
 – Tämä on jo kuudes tapaus, jossa poliisi on toiminnallaan estänyt pelastustyöntekijöitä hoitamaan työnsä, kertoo Kansallisen ihmisoikeusjärjestön johtaja  Sergio Micco  uutistoimisto Reutersille.
 Julkisilla syyttäjillä on tutkittavanaan satoja valituksia turvallisuusjoukkoja vastaan. Valitukset vaihtelevat kidutuksesta seksuaaliseen väkivaltaan.
 Hallituksen vastaiset mielenosoitukset Chilessä alkoivat muutama viikko sitten, kun metrolippujen hinnat nousivat. Protestit laajenivat kuitenkin nopeasti koskemaan hallituksen toimia laajasti. Samalla mielenosoitukset ovat ryöstäytyneet hallinnasta.
 Levottomuuksissa on kuollut 20 ihmistä ja tuhansia on loukkaantunut.
 Aiheesta lisää:
 Chilen presidentin mukaan hallinnolla ei ole "mitään salattavaa"
 Chilen kuohunnan synkkä lopputulos – tutkija Auli Leskinen kertoo väkivaltaisuuksien seurauksista ja varoittaa Santiagon vaaranpaikoista
 Rajut mielenosoitukset ajoivat Chilen perumaan suuret kokoukset – Trumpin ja Xin odotettu tapaaminen ei toteudukaan
 Chile vaurastui, mutta rahat jäivät harvoille – Nyt kauan kytenyt tyytymättömyys leimahti liekkeihin

Chilessä poliisi esti pelastustyöntekijöitä hoitamasta kuolevaa protestoijaa


Auto- ja kuljetusalan työntekijäliitto (AKT)

Postilakon osapuolet tapaavat tänään iltapäivällä valtakunnansovittelijan luona Helsingissä. Kello 14 alkavia neuvotteluja on varauduttu jatkamaan tarvittaessa myöhään.
 Posti- ja logistiikka-alan unioni PAU ja Palvelualojen työnantajat Palta olivat viimeksi valtakunnansovittelija  Vuokko Piekkalan  luona perjantaina. Tuolloin Piekkala ei antanut sovintoehdotusta kiistaan.
 Sekä PAUn puheenjohtaja  Heidi Nieminen  että Paltan toimitusjohtaja  Tuomas Aarto  kuitenkin sanoivat perjantaina, että neuvotteluja käytiin hyvässä hengessä.
 Ellei sopua synny, useat tukilakot uhkaavat alkaa maanantaina. Julkisten ja hyvinvointialojen liitto JHL ja Rautatiealan Unioni RAU ovat kertoneet yhdessä pysäyttävänsä rautateiden tavaraliikenteen maanantaina ja tiistaina. Toimet eivät vaikuttaisi rautateiden henkilöliikenteeseen.
 Mukaan olisi tulossa tukilakollaan myös Auto- ja kuljetusalan työntekijäliitto AKT.
 PAU ilmoitti alun perin postialan kahden viikon lakosta, mutta on sittemmin laajentanut lakon kestoa neljään viikkoon.
 Aiheesta aiemmin:
 Työntekijäliitto PAU: Posti valmistautunut lakon murtamiseen vuokratyövoimalla jo pitkään ennen työtaistelun alkamista – yhtiö kiistää asian
 Postilakon osapuolet: Neuvotteluja käytiin rakentavassa hengessä
 Palta väläyttää mahdollisuutta, että TES-siirtoa ei ehkä tehtäisi –  Postiriidan sovittelu jatkuisi nykyisten palkkarakenteiden pohjalta

Postilakon osapuolet tapaavat valtakunnansovittelijan luona


Summary: Rohkea riskinotto turvapaikkapolitiikassa johtaa väistämättä siihen, että silloin tällöin joku kuolee, toimittaja Eero Mäntymaa kirjoittaa.

Turvapaikkapolitiikka on tasapainoilua kahden riskin välillä.
 Toisessa vaakakupissa on riski siitä, että suojelua annetaan henkilölle, joka ei sitä ansaitse. Henkilölle, joka kiitollisuutensa sijaan tuokin mukanaan ongelmia, kuten rikollisuutta.
 Toisessa vaakakupissa on riski siitä, että suojelua ei anneta henkilölle, joka sitä tarvitsee. Henkilölle, joka tästä syystä joutuu kärsimään tai kuolee.
 Suomen käännyttämä ja  käännytyksen jälkeen Irakissa tapettu Ali  on osoitus siitä, että vuosina 2015–2017 Suomi valitsi riskeistä herkästi jälkimmäisen.
 Onko Alin tapaus ainutlaatuinen?
 Ei ole. Olen itsekin tutustunut muutamaan vastaavaan kielteiseen turvapaikkapäätökseen. Ehkä sellaisia on tehty kymmenen, ehkä sata, ehkä tuhat. Ehkä osa käännytetyistä on tapettu, ehkä ei. Emme koskaan saa tietää.
 Tiedämme kuitenkin, että kun turvapaikanhakijoiden määrä moninkertaistui, myös irakilaisten käännytyspäätökset moninkertaistuivat.
 Tiedämme myös, että syynä tähän ei ollut pelkästään turvapaikanhakijoiden tarinoiden uskottavuuden mahdollinen heikentyminen.  Suomi otti tietoisesti tavoitteekseen yhdenmukaistaa turvapaikkalinjaansa muiden Pohjoismaiden tasolle .
 Se tarkoitti linjan tiukennusta. Turvapaikanhakijoiden oikeusturvaan tehtiin leikkauksia, hakemusten käsittelyä nopeutettiin ja maalinjauksia muutettiin.
 Tavoitteessa onnistuttiin. Yli 11 000 irakilaista käännytettiin.
 Samalla virheet kasvoivat.
 Vuonna 2015 hallinto-oikeus palautti kielteisistä päätöksistä uusintakäsittelyyn 0,2 prosenttia siitä syystä, että Maahanmuuttovirasto oli tehnyt selkeän virheen esimerkiksi laintulkinnassa. Vuonna 2017 osuus oli neljä prosenttia. Neljä prosenttia tarkoittaa satoja laintulkintavirheitä.
 Ottakaa huomioon:  Ali, joka tapettiin Irakissa,  ja jonka käännyttämisestä EIT juuri Suomen tuomitsi ,  ei  ollut näiden virheellisiksi todettujen päätösten joukossa. Alin kielteinen turvapaikkapäätös meni sukkana läpi koko prosessista.
 Millainen oli tämä tarina, jota yksikään viranomainen Maahanmuuttovirastosta korkeimpaan hallinto-oikeuteen ei pitänyt riittävänä perusteena turvapaikkaan?
 Ali oli sunnimuslimi, joka sai vihamiehen shiiavirkamiehestä, joka väitetysti kuului yhteen maan vaarallisimmista shiia-aserymistä eli Badr-prikaatiin.
 Korkea-arvoinen poliisi, joka tutki työkseen korruptiota ja ihmisoikeusrikoksia. Se on vaarallinen ammatti Bagdadin kaltaisessa kaupungissa sisällissodan aikana.
 Mies, joka ensin uhattiin tappaa ja sitten yritettiin tappaa kaksi kertaa ennen pakoa Suomeen.
 Kaikkia näitä asioita Maahanmuuttovirasto piti tosiasioina. Miksi Alin ei näistä syistä huolimatta nähty olevan suojelun tarpeessa?
 Ensinnäkin:  Koska vainon syynä ei kirkkaasti ollut Alin etninen alkuperä, uskonto, kansallisuus, tiettyyn yhteiskunnalliseen ryhmään kuuluminen tai poliittinen mielipide.
 Alin vainon syy oli henkilökohtainen. Ja Suomi oli juuri tiukentanut ehtojaan henkilökohtaisten syiden vuoksi annetusta suojelusta. Juuri ennen kuin Ali saapui Suomeen, Suomi poisti ulkomaalaislaistaan säädöksen, jonka mukaan turvapaikanhakijalle oli voitu myöntää oleskelulupa humanitaarisen suojelun perusteella.
 Toiseksi:  Juuri ennen Alin saapumista Suomi totesi, että Bagdadin turvallisuustilanne oli parantunut. Kaupunkia ei enää pidetty niin vaarallisena, että pelkästään siellä eläminen nähtiin riittävän vahvaksi syyksi turvapaikalle. Tämä pitää paikkansa. Bagdad oli joulukuussa 2017 rauhallisempi kuin joulukuussa 2015. Se ei kuitenkaan ollut turvallinen paikka Alille.
 Kolmanneksi:  Koska Maahanmuuttovirasto teki virheen. Alin tarinan olisi pitänyt riittää suojeluun kaikesta huolimatta. Alin taustan olisi voinut rinnastaa vainottuun ryhmään, jos olisi haluttu. Käännyttäessään Alia Suomi otti tietoisen riskin, jonka hinnan Ali maksoi lopulta hengellään.
 Alin kuolemasta ovat ensisijaisesti vastuussa hänen tappajansa. Samalla on mahdollista, että ilman Suomen turvapaikkapolitiikan muutoksia, hän olisi elossa. Elämän ja kuoleman kannalta ratkaisevaa ei siis ollutkaan sormi, joka veti liipaisimesta vaan myös se, että Suomi tiukensi turvapaikkaa koskevia ehtojaan.
 Turvapaikkapolitiikka tosiaankin on politiikkaa. Ensin pohditaan yhdessä, kuinka anteliaasti turvaa halutaan antaa. Sääntöjä muutetaan ja tulkitaan tämän pohdinnan mukaan.
 Ajattelutapa on ristiriidassa kansainvälisen suojelun idean kanssa. Idean mukaan merkitystä pitäisi olla vain sillä, onko joku mahdollisesti kuolemanvaarassa vai ei. Eikä esimerkiksi sillä, kuinka kalliiksi auttaminen yhteiskunnalle käy.
 Mutta kuten on nähty, suomalaiset ovat asiasta voimakkaasti eri mieltä.
 Lisää aiheesta:
 Suomi käännytti irakilaismiehen, joka tapettiin pian paluunsa jälkeen – Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tuomitsi Suomen
ihmisoikeussopimuksen rikkomisesta
 Sisäministeri Ohisalo ihmisoikeustuomioistuimen päätöksestä:  "Ihmisiä ei saa enää koskaan palauttaa kuolemanvaaraan"

Analyysi: Ali ei kuollut koska Suomi ei uskonut hänen vaaraansa, vaan koska hänen vaaransa oli vääränlaista


Summary: On "seksikästä" nostaa esiin kriisialueen taiteilijoita, ohjaaja sanoo Ylen haastattelussa.

PIETARI  Yleisö yltyi raikuviin aplodeihin, kun  Dimitris Papaioannoun  teos  The Great Tamer  päättyi Alexandrinskyssa, Pietarin Aleksanterin teatterin loppuunmyydyssä illassa viime viikolla.
 Unenomaisista kuvista rakennettu tummanpuhuva spektaakkeli on kiertänyt maailmalla kaksi ja puoli vuotta, ja Papaioannou, 55, on vahvistanut sillä asemaansa yhtenä esittävien taiteiden kiinnostavimmista suunnannäyttäjistä.
 Yksi hänen faneistaan on espanjalainen elokuvaohjaaja  Pedro Almódovar . Papaioannou on myös harvoja ihmisiä koko maailmassa, joka on saanut tehdä legendaarisen  Pina Bauschin  (1940–2009) tanssiryhmälle uuden teoksen.
 Kansainvälinen menestys on tullut myöhään, ja siinä auttoi sosiaalinen media. Papaioannou alkoi postata omista teoksistaan editoimiaan videoita someen kymmenisen vuotta sitten, ja suosio seurasi perässä.
 Papaioannou on pohjimmiltaan suuri koomikko. Antti Haanpää / Yle
 – Ennen sitä kukaan ei tiennyt ulkomailla, kuka olin tai millaisia teoksia tein, Papaioannou sanoo.
 Hän uskoo, että kansainvälisessä läpimurrossa auttoi myös Kreikan talouskriisi. Yhtäkkiä kreikkalaisista taiteilijoista tuli haluttuja ulkomaisten teatteritalojen tai taidefestivaalien silmissä.
 – On seksikästä nostaa esiin kriisialueen taiteilijoita.
 Toistaiseksi mittavin työ, Ateenan kesäolympialaisten avajais- ja päätösohjelma vuonna 2004, toi tunnettuutta vain kotimaassa. Papaioannou loi kreikkalaiseen mytologiaan perustuvan spektaakkelin, jossa osa esiintyjistä näytti liikkuvan kuutioiden päällä ilmassa.
 Olympialaisten jälkeen hänestä tuli kuuluisa Kreikassa. Teosten lipunmyynti rikkoi ennätyksiä.
 – Lippuja meni kuin Broadway-show:hun ikään, Papaioannou toteaa.
 The Great Tamer on kiertänyt maailmalla kaksi ja puoli vuotta loppuunmyydyille saleille. Julian Mommert
 Mies riisuutuu yleisön edessä
 Mustaan pukuun sonnustautunut tanssija seisoo lavan etuosassa ja katsoo hieman hämmentyneenä yleisöön.
 Hän vetää jalat mustista, maahan juurtuneista kengistään ja kävelee sukkasillaan lavan reunaan. Siellä hän riisuu itsensä nopeasti alasti, ja lähtee kulkemaan lavan keskiosaan. Siinä mies asettuu makuulle, ja siitä  The Great Tamer  alkaa.
 Yli tunnin kestävän esityksen aikana Papaioannou vie katsojat taidehistoriasta tuttujen kuvien äärelle, jotka ovat vain osa spektaakkelin lumoa. Lavastus on rakennettu levyistä, joilla on saatu aikaan kalteva näyttämö. Sen alta kaivetaan esiin ihmisiä.
 Papaioannou ei kerro tarinoita, vaan rakentaa näyttämölle kuvia, kuin eläviä maalauksia.
 Papaioannou viittaa tämän tästä taidehistoriaan. Kohtaus The Great Tamerissa muistuttaa erehdyttävästi Rembrandtin maalausta Tohtori Tulpin anatomialuento. Julian Mommert
 Hän pilkkoo ja rakentaa ihmiskehoa uusiksi. Trikin hän tekee mustalla trikoolla, joka häivyttää ihmisen raajoja näyttämöllä. Materiaalina Papaioannou käyttää useimmiten alastonta miehen kehoa.
 Hän kertoo palvovansa mieskauneutta.
 – Siihen on yksinkertainen vastaus. Olen kreikkalainen.
 Papioannou viittaa antiikin Kreikan patsaisiin, joita roomalaiset kopioivat. Ja heidän jälkeensä renessanssiajan taiteilijat.
 – Käytän miehen kehoa ilmaisuni perustyökaluna. Se on myös henkilökohtainen manifestini kauneudelle.
 The Great Tamerissa liikutaan unenomaisten kuvien matkassa. Julian Mommert
 Mudasta löytyy ruumis
 Pietarilaisyleisö räjähtää nauruun, kun alastomia miesvartaloita nousee lavasteista esiin Alexandrinskyssa. Tulokulma on ronski. Ensimmäisenä esiin tulevat lihaksikkaat reidet, sitten sukuelimet.
 Papaioannou on riemuissaan yleisön reaktiosta.
 The Great Tamer  on kielletty Pietarissa alle 18-vuotiailta, ja syy on todennäköisesti Venäjän homopropagandalaissa. Teos ei ole silti millään muotoa homoeroottinen.
 Papaioannou ei ole ikärajasta moksiskaan.
 – Se on järjestäjien asia. Minulla ei ole mitään sitä vastaan, että yleisöä varoitetaan alastomuudesta tai teokseen liittyvästä eräänlaisesta väkivallasta.
 Sillä ohjaaja-koreogafi viittaa tosielämän tragediaan, joka vaikutti  The   Great   Tamerin  tekemiseen. Esityksessä on kohta, jonka voi tulkita hidastetuksi murhaksi.
 Talvella 2015 Kreikassa löytyi kuollut nuori mies, ja ruumis kaivettiin esiin joenpenkasta. Myöhemmin kävi ilmi, että miestä oli kiusattu yliopistossa, mutta surma jäi mysteeriksi. Mies joko tapettiin tai hän teki itsemurhan.
 Astronauteille on tilaa The Great Tamer -teoksessa. Julian Mommert
 Tapaus vaikutti voimakkaasti Papaioannouun.
 – Jokin sisälleni varastoinut tunne alkoi purkautua, kun seurasin tätä tragediaa.
 “Lavalle paluu oli melkein itsemurha”
 Vasta viime vuosina maailmanmaineeseen noussut Papaoiannou tuli Kreikassa nuorena tunnetuksi kuvittajana ja sarjakuvapiirtäjänä. Hän teki myös homoeroottisia sarjakuvia, joita esiteltiin 1980-luvulla ateenalaisessa vastakulttuurijulkaisussa.
 Alun perin perinteiseksi taidemaalariksi kouluttautunut Papaioannou löysi taidetanssin kuvataideopiskelijana.
 Siemen nykyiseen menestykseen kylvettiin 1980-luvun puolivälissä, kun hän perusti Edafos Dance Theatre -nimisen ryhmän. Se tuli tunnetuksi fyysisen teatterin, kokeellisen tanssin ja esittävien taiteiden liittona.
 Papaioannou pitää Primal Matteria parhaana teoksenaan. Nikos Nikolopoulos
 Papaioannou palasi esiintyjänä pitkän tauon jälkeen lavalle vuonna 2012, kun kahden miehen show  Primal Matter  sai silloin Ateenassa kantaesityksensä.
 Teoksessa mustaan pukuun pukeutunut Papaioannou ohjaa alastoman miehen matkaa catwalkilla yksinkertaisen, puisen lavasteen kera. Esitys on paikoin todella hauska. Papaioannousta tulee väkisin mieleen ranskalainen koomikko  Jacques Tati  (1907–1982), jonka elokuvia Yle Teema hiljan esitti. Papaioannou on itse asiassa suuri koomikko, joka peilaa teoksissaan elämän sirkusta.
 Paluu lavalle ei sujunut vaikeuksitta. Papaioannoun merkillinen liikekieli näyttää vaivattomalta, mutta se vaatii esittäjältä todella paljon. Papaioannou oli vuonna 2012 lähes viisikymppinen.
 – Se oli melkein itsemurha. Minulle on sattunut urallani useita loukkaantumisia, ja esiintyminen oli todella vaarallista alaselälle ja hartioille.
 Vaikeuksista huolimatta riskinotto kannatti. Papaioannou pitää  Primal Matteria  parhaana teoksenaan. Eikä yksin siksi, että hän itse esiintyi siinä.
 “Sinua verrataan neroon”
 Saksalainen  Pina Bausch  on vaikuttanut voimakkaasti Papaioannoun uraan. Tanssiteatterin eurooppalaisen uudistajan ja johtotähden hän löysi 1980-luvulla.
 Pina Bauschin Café Mülleristä (1978) tutut tuolit pääsivät uudestaan lavalle Papaioannoun teoksessa Since She (2018). Julian Mommert
 Bauschin merkityksestä taiteilijana kertoo myös se, että  Wim Wenders  ohjasi hänestä dokumenttielokuvan  Pina  (2011) koreografin kuoleman jälkeen.
 Muutama vuosi sitten Papaioannoulta tilattiin teos Bauschin Tanztheater Wuppertal -nimiselle ryhmälle. Se oli esittänyt vain Bauschin koreografioita, mutta ryhmän uusi taiteellinen johtaja halusi uudistaa ohjelmistoa, jottei ryhmästä tulisi elävää museota.
 Papaioannou vertaa toimeksiantoa yhtä latautuneeksi kuin Ateenan olympialaisten avajaisten suunnittelua. Se on kooltaan suurin mahdollinen teos, jonka ohjaaja tai koreografi voi nykymaailmassa tehdä.
 – Olen todella iloinen, että sanoin projektille kyllä. Ja että selvisin siitä hengissä.
 Tanssikentän odotukset olivat todella korkealla, ja moni varmaan odotti, että Papaioannou epäonnistuu tehtävässä täydellisesti. Näin ei käynyt. Teos jakoi Britanniassa kriitikoiden mielipiteet Lontoon ensi-illan jälkeen, koska moni arvioi esitystä tanssiteoksena. Sitä se ei ollut. Kyse oli pikemmin elävästä taulusta.
 – On iso vaara yrittää luonnostella teosta Picasson vieressä. Sinua verrataan neroon, Papaioannou toteaa.
 Jotain hänen asemastaan kertoo myös se, että Papaioannoun nimi mainitaan  Almodóvarin  uusimmassa elokuvassa  Kärsimys ja kunnia  (2019).
 Se on kunnianosoitus taiteilijalta taiteilijalle. Almódovar ja Papaioannou hymyilivät maireasti yhteiskuvassa, joka otettiin  The Great Tamerin  esityksen jälkeen Madridissa kesällä 2017.
 Raajat vääntyvät omituisiin asentoihin tämän ohjaajan  teoksissa. Primal Matter. Nikos Nikolopoulos

Alaston keho on rakkain työkalu kreikkalaisohjaajalle – Dimitris Papaioannouta ylistetään maailmalla, ja Almódovar on liittynyt kuoroon


Summary: Suurimmat voitonjuhlat keskittyivät Helsinkiin, Tampereelle ja Turkuun. Oulun keskustassa peliä seurasi ulkoilmanäytöltä puolisen sataa uskollista fania.

Jalkapallofanit juhlivat perjantaina varmistunutta Suomen EM-kisapaikkaa suurissa kaupungeissa pääosin rauhallisesti, poliisit eri puolilta Suomea kertovat. Helsingissä juhlijoita kerääntyi ottelun jälkeen etenkin Kauppatorille ja 111-vuotiaan Havis Amanda -patsaan ympärille.
 Juhlinta sujui rauhallisesti, eikä siitä aiheutunut kiinniottoja, vahinkoja tai muuta raportoitavaa poliisille, kertoo yleisjohtaja  Teemu Lappalainen  Helsingin poliisista.
 – Loppujen lopuksi se oli ihan perusperjantaiyö poliisin näkökulmasta. Ei ollut mitään häiriöitä, mistä olisi raportoitavaa aiheutunut, Lappalainen kommentoi lauantaina aamupäivällä.
 Patsaalla oli poliisin tietojen mukaan noin 1 000 ihmistä puoli kahdeltatoista, mutta puoleenyöhön mennessä väkimäärä oli jo hiipunut puoleen.
 – Kyllähän se väki on siitä lähtenyt kotiin tai muualle jatkamaan juhlimista.
 Suomalaisten pitkä odotus päättyi, kun Suomi selvisi jalkapallon EM-kisoihin ensi kertaa historiassa. Kuva otettu ennen ottelua Kansalaistorilta. Jouni Immonen / Yle
 Tuhannet seurasivat ulkoilmassa
 Aiemmin illalla Huuhkajien Liechtenstein-kohtaamista seurasi Helsingin Kansalaistorilla karkeasti arvioiden 5 000 ihmistä. Ennen illan ottelua Helsingissä marssi myös 1 500 ihmisen kannatuskulkue.
 – Kulkue tosiaan meni hyvin rauhallisesti, Kansalaistorillakin aika hyvissä tunnelmissa oltiin ja näyttäisi nyt siltä, että juhlintakin on lähtenyt riehakkaasti mutta rauhallisesti liikkeelle, Helsingin poliisin tilannekeskuksesta kerrottiin perjantai-iltana.
 Tampereen Keskustorille viritetyn näytön ääreen oli kerääntynyt lähes saman verran väkeä kuin Kansalaistorille. Voitonjuhlat rauhoittuivat Sisä-Suomen poliisin mukaan hiljalleen puoleenyöhön mennessä.
 Poliisi otti kiinni yhden henkilön kummassakin kaupungissa häiriökäyttäytymisen takia. Helsingin Kansalaistorilla otettiin kiinni kannattaja, joka käytti tapahtumassa kiellettyjä savuja ja soihtuja. Tampereella poliisi otti kiinni voitonhuumassa olleen kannattajan, joka kiipesi Keskustorilla olleen näytön päälle sekä heitteli savuja yleisön joukkoon.
 Huuhkajien kisakatsomossa Helsingin Kansalaistorilla riemuittiin Suomen ensimmäisestä maalista. Mikko Stig/Lehtikuva
 Oulun Rotuaarilla 50 uskollista jalkapallofania
 Myös Turkuun oli kerääntynyt satoja ihmisiä seuraamaan kaupunginteatterin aukiolla näytettyä ottelua. Lounais-Suomen poliisin mukaan kaupungissa juhlittiin rauhallisesti.
 – Juhlijat ovat juhlineet hyvällä mielellä, poliisista kerrottiin.
 Voitonjuhlat jatkuivat Turussa kauppatorilla, missä on tällä hetkellä toriparkin rakennustyömaa. Poliisin mukaan juhlijat eivät kuitenkaan tippuneet torilla olevaan monttuun.
 Sen sijaan Lahdessa, Kuopiossa ja Oulussa jalkapallon ystäviä ei juurikaan ollut poliisin mukaan liikkeellä, eikä kaupungeissa järjestetty suuria torijuhlia.
 Oulun poliisin mukaan Rotuaarille pystytetyltä näytöltä peliä seurasi noin 50 jalkapallon ystävää.
 – Kärppien peli oli samaan aikaan, se taitaa kiinnostaa enemmän täällä päin, Oulun poliisista arveltiin.
 Lue lisää :
 Näin suomalaiset juhlivat historiallista EM-kisapaikkaa – Suomi-paitaan puettu Havis Amanda oli jälleen juhlien keskipiste
 Kommentti: Huuhkajien kärsimysten tien päätepiste löytyi viimein – sankarijoukkueen matka on vasta alussa

Huuhkajien kisapaikkaa juhlittiin sivistyneesti ympäri Suomen – poliisi kutsui "perusperjantaiyöksi"


Summary: Jonot ovat kohtuuttomat ja omaiset joutuvat vaatimalla vaatimaan, että vanhus saa hoitoa, sanoo Einari Pesosen poika.

Viimein  Einari Pesosella , 90, on koti. Pesonen pääsi muuttamaan hoivakoti Sireenipihaan Joensuun Hukanhaudalla noin kuukausi sitten. Sitä edelsi puolen vuoden aika kiertolaisena.
 Pesonen jonotti ensin hoivakotijonoon ja sen jälkeen paikkaa hoivakodista. Sinä aikana häntä hoidettiin neljässä eri hoitopaikassa.
 – Jokaisen paikanvaihdoksen jälkeen isä oli useamman viikon ajan hyvin levoton. Muutokset kuormittavat muistisairasta erityisen paljon, sanoo Einari Pesosen poika  Antero Pesonen .
 Pojalta uuden kodin löytäminen isälle on vaatinut kymmeniä puhelinsoittoja, ahkeraa viestinvaihtoa eri suuntiin ja jämäkkää vaatimista.
 – En edes uskalla ajatella niitä vanhuksia, joilla ei ole omaisia pitämässä puolia, sanoo Antero Pesonen.
 Antero Pesonen käy vierailulla isänsä uudessa kodissa hoivakoti Sireenipihassa. Einari Pesonen sovittaa uusia kenkiä. Heikki Haapalainen / Yle
 Kunnat eivät uskalla rakentaa
 Pesosen perheen tarina on tavallinen. Monissa kunnissa jonot vanhusten palveluasumiseen ovat pitkät, ja hoitopaikkoja on yksinkertaisesti liian vähän. Yksi syy tähän on maakunta- ja sote-uudistuksen kaatuminen.
 Kunnat ovat jarrutelleet jo pitkään uusien palveluasuntojen rakentamista, sillä on ollut epäselvää, mitä kiinteistöille tapahtuisi sote-uudistuksessa. Viime hallituskaudella kaatuneessa mallissa sote-alan kiinteistöt olisivat olleet maakuntien vastuulla. Kunnat eivät ole uskaltaneet rakennuttaa kalliita hoivakoteja, jotka olisivat sitten saattaneet jäädä tyhjiksi uudistuksessa.
 Einari Pesonen sairastaa muistisairautta ja tekee jatkuvasti lähtöä “kotiin”. Hän pakkaa laatikkoon valokuva-arkistonsa ja muistot työajoilta armeijasta. Heikki Haapalainen / Yle
 Esimerkiksi Joensuussa olisi tarvetta sadoille uusille palveluasunnoille.
 – Meillä on noin 260 asunnon vaje. Se tarkoittaa, että huonokuntoiset ikäihmiset ovat joko kotonaan, ja mikä pahinta, osa heistä on vuodeosastoilla, mikä ei ole hyvä kenellekään, sanoo Joensuun kaupunginjohtaja  Kari Karjalainen .
 Jono on pitkä eikä sen jatkoksi pääse helposti
 Tällä hetkellä Pohjois-Karjalan alueella ja Heinävedellä yli 200 ihmistä jonottaa palveluasuntoa. Se on pienessä maakunnassa paljon.
 Heistä noin 60 prosenttia odottaa paikkaa terveyskeskussairaaloiden vuodeosastoilla ja 40 prosenttia kotona kotihoidon tai omaisten tuen turvin tai perhehoidossa, kertoo ikäihmisten palveluiden toimialuejohtaja  Eija Rieppo  Siun sotesta.
 Siun sote on kuntayhtymä, joka vastaa julkisista sosiaali- ja terveyspalveluista Pohjois-Karjalassa ja Heinävedellä
 Jono on Riepon mukaan “huolestuttava”, mutta usein jo jonoon pääseminen on työn takana. Ennen sitä vanhus saattaa pahimmillaan joutua kierteeseen kodin, päivystyksen ja sairaalan välille.
 Yle kertoi helmikuussa  joensuulaisesta vanhuksesta , jota oli vuoden aikana hoitanut 35 eri lääkäriä ja yli 100 hoitajaa ennen kuin tämä pääsi edes jonottamaan paikkaa palveluasumiseen.
 Kun Einari Pesosen vaimo sairastui keväällä, oli heti selvää, ettei Pesonen pärjäisi enää kotona. Vaimo menehtyi elokuussa. Heikki Haapalainen / Yle
 Kuka etsii paikan vanhukselle?
 Tilanne on tuttu myös Pesosen perheelle. Kun Einari Pesosen puoliso huhtikuussa sairastui, oli heti selvää, ettei Pesonen pärjäisi kotona kotihoidon turvin.
 – Isä on omilla jaloillaan kulkeva ja melko toimintakykyinen, mutta muisti on täysin nolla, Antero Pesonen kertoo.
 Einari Pesonen pääsi palveluasumisjonoon vasta heinäkuun puolivälissä, kolme kuukautta puolison sairastumisen jälkeen.
 – Silloin todettiin virallisesti se itsestäänselvyys, että isälle olisi vaarallista asua kotona.
 Antero Pesonen on keväästä lähtien joutunut hoitamaan paljon iäkkäiden vanhempiensa asioita. Hänet on yllättänyt, miten jämäkkänä omaisen on oltava, jotta hoito järjestyy.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Tieto paikasta Sireenipihan hoivakodissa tuli lokakuun puolivälissä, muutamaa päivää ennen kuin lakisääteinen kolmen kuukauden jonotusaika tuli täyteen. Huhtikuun ja lokakuun välillä Einari Pesonen oli hoidettavana väliaikaispaikalla toisessa hoivakodissa, geriatrisella kuntoutusosastolla sekä kahden eri terveyskeskuksen vuodeosastoilla.
 – Minusta tällainen puolen vuoden odottelu paikanvaihdoksineen on epäinhimillistä, Antero Pesonen sanoo.
 Hän kertoo, että huhtikuussa isää luvattiin pitää väliaikaispaikalla hoitokodissa reilu viikko. Antero Pesoselle sanottiin, että sen jälkeen hänen pitäisi itse etsiä isälle hoitopaikka yksityiseltä tai jostakin muualta.
 – Silloin sanoin aika tiukkaan sävyyn, että kyllä se on teidän tehtävänne etsiä paikka, Pesonen muistelee.
 Pakko rakentaa riskillä
 Toimialuejohtaja Eija Rieppo Siun sotesta ei ota kantaa yksittäisen asiakkaan tapaukseen, mutta toteaa, että jonoon pääsemiseen ja prosessin venymiseen vaikuttavat monet asiat.
 – Joskus omaisilla on tilanteen kiireellisyydestä erilainen näkemys kuin hoitohenkilöstöllä, Rieppo sanoo.
 Hänenkään mielestä terveyskeskuksen vuodeosasto ei ole oikea paikka palveluasunnon jonottamiseen. Muita paikkoja ei kuitenkaan ole, ja hoivakodeista vapautuu tilaa yleensä vain kuoleman kautta.
 Ongelma on monisyinen: kunnat ovat jarrutelleet rakentamista mahdollisen maakuntauudistuksen vuoksi. Yksityiset hoivajätit ovat perustaneet hoivakoteja ympäri maata, ja esimerkiksi Pohjois-Karjalassa osassa niistä on vapaita paikkoja. Kuntayhtymällä ei ole kuitenkaan kaikissa tilanteissa varaa ostaa hoivaa tarvitsijoille, eivätkä vapaat paikat ole välttämättä siellä, missä jonottajia on eniten. Eija Riepon mukaan muutamissa yksityisissä hoivakodeissa on ollut myös hoidon laatuun ja valvontaan liittyviä ongelmia.
 Einari Pesosen huoneessa on hänen itsensä ottama valokuva omasta äidistään.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Siun soten ja kaupungin virkamiehet ovat yksimielisiä siitä, että julkisen puolen hoivakoteja tarvitaan lisää.
 – Meidän on pakko rakentaa riskillä, kun sote-uudistus odottaa itseään kaupunginjohtaja Kari Karjalainen sanoo.
 Nopeaa ratkaisua ei kuitenkaan ole luvassa: Joensuun kaupunki on tehnyt päätöksen yhden 60-paikkaisen hoivakodin rakentamisesta, mutta sekin valmistuu vasta vuonna 2021.
 Rakentaisitko vieraalle talon?
 Kuntaliitossa ongelma tunnistetaan. Sote-uudistuksen vuosikausia kestänyt odottelu on johtanut siihen, että monissa kunnissa hoivakotien rakentamisen lisäki monet muutkin pitkäaikaiset investoinnit ovat jäissä. Näin on, koska omaisuuden siirtoon liittyvät asiat mahdollisessa uudistuksessa ovat epäselviä.
 – Ongelman voi tiivistää yksinkertaisesti: viitsisitkö sinä rakentaa naapurillesi talon, sote-yksikön johtaja  Tarja Myllärinen  Kuntaliitosta sanoo.
 Hänen mukaansa tilannetta helpottaisi, jos saataisiin varmuus siitä, miten sote-uudistus toteutetaan.
 – Toimeenpano vie varmasti useampia hallituskausia, mutta perusrakenteista pitäisi saada aikaan päätös.
 “Laki heittellepanosta”
 Antero Pesosella on takanaan raskas puolivuotinen. Iäkkäiden vanhempien hoidon järjestäminen on vienyt aikaa ja voimia. Huhtikuussa sairastunut äiti kuoli elokuun puolivälissä.
 Kummankin vanhempansa kohdalla Pesonen on ollut yllättynyt siitä, kuinka tiukka ja aktiivinen omaisen on oltava, jotta asiat järjestyvät.
 Einari Pesosen tie kotoa hoivakotiin oli pitkä mutta tyypillinen. Lakipykälien mukaan se on mennyt oikein.
 “Sitä ei ole enää uudenkarhea. Se pitää ymmärtää joka tilanteessa”, Einari Pesonen sanoo.
 Heikki Haapalainen / Yle
 Enemmän huolissaan Antero Pesonen on niistä vanhuksista, jotka joutuvat asumaan kotona, vaikka eivät enää siellä pärjää.
 – Minusta vanhuspalvelulaki on laki vanhusten heitteillepanosta, Pesonen sanoo.
 Koska hoidettavia on paljon ja tulevaisuudessa vielä enemmän, entistä huonokuntoisemmat vanhukset pyritään hoitamaan kotiin. Moni tutkija on kritisoinut suuntausta.
 Esimerkiksi Tampereen yliopiston gerontologian professori  Marja Jylhä  totesi viime talvena  Ylen haastattelussa , että moni iäkäs kituu kotinsa vankina.
 – Vanhusten tilannetta ei voida korjata kotihoidon konstein. Tällä hetkellä yhteiskunta ei halua tunnistaa sitä hetkeä, jolloin ei enää pärjätä kotona, Marja Jylhä sanoi.
 Millaisia kokemuksia sinulla tai omaisellasi on palveluasumiseen pääsystä? Osallistu keskusteluun klo 19:ään asti.
 Lue myös:
 Hilja Volotinen, 93, on viime viikkoina matkannut ambulanssissa satoja kilometrejä hoitopaikasta toiseen: "Kunhan eivät vie Siperiaan"
 Vanhustenhoidon hoitajamitoitus kirjataan lakiin, mutta sille tulee siirtymäaika: Uusia hoitajia pitäisi löytyä 4 500, oppositio syyttää vaalilupausten rikkomisesta
 Pirkko Martikainen piti meteliä kurjista oloistaan, uudessa hoivakodissa pääsee uloskin – laitoksissa vanhusten omaa tahtoa ei aina kuulla

Vaimon sairastuttua Einari Pesonen, 90, kiersi osastolta toiselle – Suomesta puuttuu tuhansia palveluasuntoja eivätkä kunnat uskalla rakentaa


Summary: Ruotsalainen iltapäivälehti muistuttaa, että Suomen naiset ovat pelanneet EM-kisoissa jo kolme kertaa.

Suomen pääsy jalkapallon EM-kisoihin ja sitä seurannut juhlahumu on huomioitu näyttävästi Euroopan mediassa. Tekstin lisäksi lukijoille tarjotaan kuvagallerioita ja videoita niin fanien kuin pelaajienkin ilosta.
 – Olen sanaton, tämä on ihan sairasta,  Britannian yleisradioyhtiö BBC  lainaa  Teemu Pukkia  urheilusivujensa pääuutisten joukossa lauantaiaamuna olleessa uutisessa.
 Saksan suurin lehti Bild  niputtaa uutisessaan Suomen ja Ruotsin etenemisen EM-kisoihin. Bild nostaa esille sen, että  Lukas Hradecký  on Bundesliigassa pelaavan Leverkusenin maalivahti.
 Myös italialainen  urheilulehti La Gazzetta dello Sport  kertoo otsikossaan sekä Suomen että Ruotsin päässeen EM-kisoihin.
 Huuhkajat on ranskaksi Les Grands-Ducs, opastaa  ranskalainen urheilulehti L’Équipe  lukijoitaan suomen kielen saloihin.
 Ruotsin televisio SVT  on julkaissut internetsivuillaan useita uutisia Suomen pääsystä EM-kisoihin yläotsikolla "suomalaista jalkapallohistoriaa". Sivustolta löytyy muun muassa  video kentälle voiton jälkeen ryntäävistä kannattajista .
 Vasemmalta: Ruotsin televisio SVT, Norjan suurin sanomalehti VG ja ruotsalainen iltapäivälehti Aftonbladet.
 Historiallinen saavutus, otsikoi ruotsalainen  iltapäivälehti Aftonbladet . Samalla lehti muistuttaa, että vaikka Suomen miesjalkapalloilijat pääsevät nyt ensimmäistä kertaa EM-kisoihin, ovat suomalaiset naisjalkapalloilijat olleet EM-kisoissa jo kolmesti.
 – Ensin voimakkaasti laulettu Maamme-laulu, sen jälkeen juhlat, jotka eivät ihan heti lopu, kuvailee suomalaisten toimintaa voiton jälkeen norjalainen  VG-iltapäivälehti .
 VG myös huomioi uutisessaan, että tasavallan presidentti  Sauli Niinistö  seurasi ottelua katsomossa.
 Tanskan yleisradioyhtiö DR  kuvailee otsikossa suomalaista jalkapallojuhlintaa remuamiseksi. DR:n julkaisema uutistoimisto Ritzaun teksti kertoo, että aihetunniste #PukkiParty kohosi voiton myötä suosioon Twitterissä.
 Islantilaislehti Morgunblaðið  tyytyy toteamaan lyhyessä uutisessaan suomalaisten päässeen EM-ksoihin.
 – Suomen pääkaupungissa Helsingissä nähtiin historiallinen jalkapallo-ottelu, josta tulevat sukupolvet laulavat sankarilauluja, kirjoittaa virolainen  Postimees-lehti  ja juhlistaa suomalaisten jalkapallomenestystä muun muassa laajalla kuvagallerialla.
 Lisää aiheesta:
 Maanantainen EM-karsintapeli Kreikkaa vastaan ei ollut voiton hetkellä Lukas Hradeckyn mielessä: "Se hoidetaan vaikka humalassa"
 "Kerrasta toiseen se on urheilu, joka tuo ihmiset yhteen" – katso parhaat palat Suomen futishurmoksesta
 Missä Huuhkajat pelaa EM-kisoissa, ketä vastaan ja miten lipunmyynti etenee? Näin kuumat kysymykset ratkeavat
 Edessä kaikkien aikojen futiskesä! Yle välittää Huuhkajien EM-ottelut kanavillaan
 Suomi selätti vuosikymmeniä kestäneen kirouksen – "Markku Kanerva on todellinen taktiikkanero"

Näin Suomen jalkapallojuhlasta uutisoidaan maailmalla: Ensin Maamme-laulu ja sitten juhlat, jotka eivät ihan heti lopu


Summary: Toimittaja Jessikka Aroon kohdistuvaa vainoa käsitellään hovioikeudessa. Myös juttujen haastateltavat joutuvat entistä useammin someryöpytykseen.

Verkossa tapahtuvaan häirintään pitäisi puuttua samalla pontevuudella kuin kadulla tapahtuvaan. Näin vaatii kirjailija  Elina Hirvonen.
 Hän seurasi kuluneella viikolla oikeudenkäyntiä, jossa käsiteltiin toimittaja  Jessikka Aroon  kohdistunutta vainoa. Hirvonen ja  Oula Silvennoinen  seurasivat oikeudenkäyntiä sananvapausjärjestö PEN:in johtokunnan edustajina.
 –Oli hätkähdyttävää huomata, että sama häirintä, joka oli oikeudenkäynnin aiheena, toistui oikeudenkäynnin aikana, ja sitä tekivät samat ihmiset, Hirvonen sanoi  Ylen aamun Viimeinen sana -keskustelussa  lauantaina. Voit katsoa keskustelun klikkaamalla tämän artikkelin pääkuvaa.
 Käräjäoikeus  on jo antanut  kahdelle miehelle kovat tuomiot lukuisista rikoksista. Kumpikin on valittanut hovioikeuteen, joka jatkaa asiaa asian käsittelyä joulukuussa. Syytettyjen tukijat saivat hovioikeuden käsittelyssä käsiinsä Aron sisaren todistajanlausunnosta laaditun tallenteen ja jakoivat ivallisesti kommentoiden sitä verkossa.
 –Jos minulle huudellaan Suomi-areenassa, häirikkö poistetaan paikalta. Miten tehdä tämä verkossa?, Hirvonen kysyi.
 Oikeusistuinten on ymmärrettävä tarvittaessa rajoittaa oikeutta käyttää salissa sähköisiä viesti- ja tallennusvälineitä, HIrvonen on kirjoittanut  aiemmin blogissaan . Yksi mahdollisuus olisi velvoittaa internetin suuryhtiöitä nykyistä tiukempaan moderointiin.
 Verkkovihakampanjoilla pyritään kaventamaan sananvapautta, sanoi kirjailija Elina Hirvonen Heli Suominen / Yle
 Toimittajien häirintä yleistyy
 Jopa kaksi kolmasosaa journalisteista on kohdannut erilaisia solvauksia tai vihan ilmauksia etenkin verkossa, arvioi Tampereen yliopiston tutkija  Ilmari Hiltunen.  Väkivaltaisia uhkauksia itselle tai läheisille on saanut viidesosa. Hiltunen on toteuttanut laajan kyselyn aiheesta.
 Tutkijan mukaan Jessikka Aroon kohdistuneen vainon lisäksi meneillään olevassa oikeudenkäynnissä linjataan, mitä toimittajan tulee sietää työnsä vuoksi.
 –Journalistin ammatti on julkinen ammatti, mutta tässä häirintä on kohdistunut yksityishenkilöön.
 Vaikuttaako ja hiljentääkö painostus journalisteja?
 –Sitä sillä tavoitellaan. On toimittajia, jotka välttävät joitain aiheita, joista tietää, että ryöppy seuraa. Selvää on se, että vaikka toimittajat eivät vaikenisi, häirintä kuormittaa, Hiltunen sanoi.
 –Häirintä yleistyy. Ja on huolestuttavaa, että on toimittajia jotka kohtaavat sitä usein: kuukausittain, viikoittain tai jopa päivittäin.
 Journalistien lisäksi juttujen haastateltavat joutuvat entistä useammin someryöpytyksen kohteeksi. Tämä on uhka sananvapaudelle, Hiltunen sanoi.
 lmari Hiltunen tutkii toimittajiin kohdistuvaa painostusta. Heli Suominen / Yle
 Toimituksissa pohditaan, miten haastateltavia tavallisia ihmisiä on syytä valmistaa ja tukea julkisuudessa.
 – On pelottava ajatus, että julkisuudessa puhuvat tulevaisuudessa vain ne, jotka kestävät tällaista.
 Hiltunen korosti, että toimituksissa on varauduttava jo ennalta vihakampanjoihin.
 –Toimittajaa ei saa työyhteisössä jättää yksin, Hirvonen taas sanoi.
 Elina Hirvonen ja Ilmari Hiltunen olivat  Ville Seurin  ja  Heli Suomisen  vieraina Ylen aamun uudessa mediakriittisessä osiossa,  Viimeisessä sanassa .
 Lauantaisin lähetettävässä osiossa median ja viestinnän ammattilaiset purkavat viikon mediapuheenaiheen palasiksi.
 Lue lisää:
 Kun vihakampanja käynnisty, toimi näin
 Katso Viimeinen sana tästä :

 '
 Artikkelin pääkuva vaihdettu 16.11.2019 klo 12.20. Alkuperäinen kuva saattoi antaa väärän mielikuvan.

“Sama häirintä, jota oikeus käsitteli, jatkui oikeudenkäynnissä" – kirjailija Elina Hirvonen vaatii verkkohäirinnän estämiseen tiukempia toimia


Summary: Prahassa pidetään suurmielenosoitus maan miljardööripääministeriä vastaan.

Tšekin pääkaupungissa Prahassa pidetään tänään suurmielenosoitus hallitusta ja pääministeri  Andrej Babišia  vastaan. Prahan keskustaan odotetaan iltapäiväksi järjestäjien mukaan jopa 100 000 mielenosoittajaa.
 Pääkaupungin protesti on jatkoa viisi kuukautta tauolle olleelle mielenosoitusliikkeelle, joka huipentui kesäkuussa 250 000 ihmistä keränneeseen suurmielenosoitukseen.
 Mielenosoittajien mukaan Tšekin demokratiaa uhkaa nykyinen pääministeri, jolla on poliittisen aseman lisäksi vaikutusvaltaa liike-elämässä.
 Mielenosoitusliikkeen tavoite on saada Babiš joko eroamaan tai tekemään selvä irtiotto aiempiin liiketoimiinsa, protestiliikkeen johtohahmo  Benjamin Roll  kertoo Ylen haastattelussa.
 – Nyt Andrej Babišin toimissa on valtava eturistiriita, ja se uhkaa demokratiaa, Roll sanoo.
 Babišin on väitetty junailleen lähipiirin omistusjärjestelyillä EU-tukia kongressikeskukselle ja maanviljelykseen. Syyskuussa Tšekin viranomaiset ilmoittivat lopettaneensa kongressikeskusta koskeneen tapauksen tutkinnan.
 Mutta EU-komissio selvittää edelleen mahdollista eturistiriitaa hänen poliittisen asemansa ja aiempien omistusten vuoksi.
 Babiš on noussut miljardööriksi perustamallaan Agrofert-yrityksellään, joka toimii muun muassa maataloudessa, ruuantuotannossa ja media-alalla. Pääministeri on luopunut suorista omistuksista, mutta yritystä hallinnoi uutistoimisto Reutersin mukaan yhä hänen lähipiirinsä ja se saa kymmeniä miljoonia euroa EU-tukia.
 Pääministeri kieltää kaikki väärinkäytökset.
 Samalla juhlitaan samettivallankumousta
 Lauantain mielenosoitus pidetään samana viikonloppuna, kun Tšekissä juhlitaan samettivallankumouksen 30. vuosipäivää.
 17. marraskuuta 1989 silloisessa Tšekkoslovakiassa alkanut opiskelijaliikehdintä ja sen tukahduttaminen johtivat lopulta kommunistihallinnon kaatumiseen.
 MIelenosoitusaktivisti Roll sanoo mielenosoittajien taistelevan samojen arvojen puolesta kuin vuonna 1989. Nämä arvot ovat demokratia ja vapaus.
 – Halumme herättää kansalaisyhteiskunnan tajuamaan, että maan tulevaisuus on meidän käsissämme, Roll sanoo.
 Vuonna 1989 tšekkoslovakialaiset taistelivat maataan irti Neuvostoliiton ohjailemasta sosialistisesta itäblokista. Nyt Tšekki ja Slovakia ovat kaksi eri valtiota. Molemmat ovat EU:n jäseniä ja vapaita demokratioita.
 Rollin mukaan vuoden 1989 mielenosoituksiin verrattuna on yksi selkeä ero.
 – Silloin tavoitteena oli kaataa kommunistinen järjestelmä. Nyt haluamme puolustaa nykyistä järjestelmäämme.
 "Emme halua olla seuraava Unkari"
 Mielenosoittajien katse on tiukasti lähimaissa, jotka niinikään vapautuivat kommunistisesta itäblokista vuonna 1989 ja ottivat suunnaksi länsimaisen liberaalin demokratian.
 Viime vuosina erityisesti Puola ja Unkari ovat kääntäneet suunnan kohti nationalistista politiikkaa, johon kuulunut vallan keskittäminen on EU:n mukaan uhka demokratialle.
 Slovakiassa puolestaan kansa lähti vuonna 2018 sankoin joukoin kadulle maata järkyttäneen toimittajamurhan jälkeen. Mielenosoitusliike johti pääministerin eroon.
 – Emme halua olla seuraava Unkari tai Puola. Mutta näemme jo nyt huolestuttavia yhtäläisyyksiä. Järjestämme mielenosoituksen sen vuoksi, että vastaava kehitystä ei tapahdu täällä, Roll sanoo.
 Lue myös:
 Prahassa jopa neljännesmiljoona osoitti mieltä pääministeriä ja hallintoa vastaan

"Emme halua olla seuraava Unkari tai Puola" - Tšekin kuukausia tauolla ollut mielenosoitusliike palaa kaduille samettivallankumouksen vuosipäivänä


Summary: Tiistaina alkavan lakon kesto on samanmittainen kuin PAUn omalla työnseisauksella.

Auto- ja kuljetusalan työntekijäliitto AKT uhkaa laajentaa tukitoimiaan Posti- ja logistiikka-alan unionin PAUn työtaistelulle. AKT kertoo, että jos postilakko jatkuu, sen jäsenet ovat ylityö- ja työvuorojen vaihtokiellossa tiistaista lähtien joulukuun 8. päivään asti.
 PAU on myös ilmoittanut, että sen oma lakko jatkuu 8. joulukuuta asti.
 Jo aiemmin AKT oli kertonut aloittavansa maanantaina viikon mittaisen lakon PAUn tueksi. Kyseisen lakon aikana AKT:n jäsenet pidättäytyvät työstä Posti Kuljetus Oy:ssä sekä kaikilla työpaikoilla Postin tavaroiden ja lähetyksien käsittelystä.
 Sovittelut jatkuvat sunnuntaina
 Useat ammattiliitot ovat ilmoittaneet tuestaan PAUlle. Aiemmin tukitoimistaan ovat ilmoittaneet Suomen Merimies-Unioni, Ilmailualan Unioni (IAU), Rautatiealan Unioni (RAU), sekä Julkisten ja hyvinvointialojen liitto (JHL).
 Palvelualojen ammattiliitto PAMin hallitus päätti torstaina tukitoimista, jotka on määrä julkaista maanantaina. Myös Sähköliitto on ilmoittanut olevansa valmis käynnistämään tukitoimet.
 Postin työriidan osapuolet, työntekijäliitto PAU ja työnantajapuolta edustava Palvelualojen työnantajat (Palta), tapasivat edellisen kerran valtakunnansovittelija Vuokko Piekkalan johdolla perjantaina. Sovitteluja jatketaan sunnuntaina kello 14.

AKT aikoo laajentaa tukitoimiaan PAUlle, jos postilakkoon ei saada sopua


Summary: Vuosittain koulutettavien asevelvollisten määrä kaksinkertaistetaan.

Ruotsin puolustusvoimat haluaa panostaa kaikkiin puolustushaaroihin ja aikoo nostaa sodanajan joukkojen koon 100 000 sotilaaseen vuoteen 2030 mennessä.
 Maan puolustusvoimat luovutti hallitukselle perjantaina kommenttinsa liittyen parlamentaarisen komitean linjauksiin. Raportti esittää muun muassa maavoimien kahden prikaatin vahvistamista sekä kolmannen prikaatin perustamista.
 Maavoimien panssarivaunuja ja merivoimien korvetteja aiotaan päivittää, ilmavoimiin hankkia uusi harjoituskone sekä kodinturvajoukoille uusia ajoneuvoja ja muita varusteita.
 – Ehdotuksen mukaan kaikkia puolustushaaroja ja taistelujoukkoja vahvistetaan, puolustusvoimien ylipäällikkö  Micael Bydén  summaa  tiedotteessa .
 Puolustusvoimien ylipäällikkö Micael Bydén kuvattiin heinäkuussa Gotlannin Visbyssä. Henrik Montgomery / EPA
 Vuosittain koulutettavien asevelvollisten määrä on tarkoitus kaksinkertaistaa nykyisestä 4 000:sta 8 000:een vuoteen 2025 mennessä.
 Ruotsi on aiemmin kertonut kasvattavansa puolustusmenojaan lähivuosina tuntuvasti.
 Raportin luovutuksesta kertoi Suomessa aiemmin  Verkkouutiset .
 Lisää aiheesta:
 Yle Ruotsin merisotaharjoituksessa: "Tulevaisuudesta emme toki tiedä, mutta varustaudumme puolustamaan itseämme"
 Analyysi: Ruotsi yrittää vahvistaa asevoimiaan ja rauhoittelee Suomessa ja Norjassa syntynyttä huolta puolustuksen rahariidasta
 Ruotsi varautuu sotimaan usealla rintamalla – lupaa Suomen avuksi tarvittaessa tuhansia sotilaita
 Klo 20:23 Raportin luonnettu korjattu ja ilmavoimien harjoituskone muutettu yksikköön (ei harjoituskoneet).

Ruotsi panostaa asevoimien kaikkiin puolustushaaroihin – maan puolustusvoimat luovutti odotetun raportin


Summary: Pääministeri Antti Rinne (sd.) arvioi myös työrauhan olevan laajamittaisesti vaarassa. Rinne puhui SDP:n puoluevaltuuston syyskokouksessa Porissa.

PORI  Pääministeri  Antti Rinne  (sd.) hämmästelee työmarkkinakeskusjärjestöjen tylyä vastaanottoa omalle eläkeavaukselleen.
 Rinne esitti viime viikolla, että eläkerahastoista irrotettaisiin noin 200–300 miljoonaa euroa pienten eläkkeiden korottamiseen. Pääministeri on perustellut ehdotustaan sillä, että vasta vuodesta 2005 alkaen vanhemmuuteen liittyviltä vapailta on kertynyt eläkettä.
 – Kyse on ennen kaikkea oikeudenmukaisuudesta, Rinne sanoo.
 – En ymmärrä sitä, että työeläkejärjestelmän osapuolet, työnantajain ja palkansaajien keskusjärjestöt, tyrmäävät vielä ajatuksen tasolla olevat ideat korjata työeläkejärjestelmän sisällä olevan ruman vääryyden.
 Rinteen mukaan asiassa tarvitaan "asiallisia ja ratkaisuhakuisia neuvotteluja".
 – Tätä saa kutsua jyrähdykseksi tai miksi vain, mutta muistutan, että viime kädessä hallitus ja eduskunta sitten vastaavat tästäkin asiasta, Rinne sanoo.
 Rinne: Somessa liikkuu väärää tietoa hallituksen linjasta
 Pääministeri Antti Rinne puhui SDP:n puoluevaltuustolle tänään Porissa, valtuuston syyskokouksessa. Kokouksessa kuultiin myös muiden SDP:n ministerien puheenvuorot.
 Rinne oli puheenvuoronsa aluksi huolissaan siitä, että kansalaisten keskuudessa liikkuisi väärää tietoa hallituksen linjasta.
 Pääministerin mukaan hänet ympäröi usein toritapahtumissa "2–3 henkilön joukko", joka pitää kovaa ääntä hallituksen petetyistä eläkelupauksista.
 – Kun kysyn, mistä tuo tieto on peräisin, he sanovat, että "somesta", Rinne kertoi.
 – Siellä on selkeästi taustalla järjestelmällinen toiminta, jossa vääristellään asioita.
 Rinne toivoi puoluetovereiltaan SDP:n viestin vahvistusta sosiaalisessa mediassa.
 – Yli 600 000 suomalaisen eläke paranee. Korotukset näkyvät eläkeläisten pankkitilillä tammikuussa, pääministeri paalutti.
 "Työrauha on laajamittaisesti vaarassa"
 Parhaillaan käynnissä olevia neuvotteluja suomalaisten palkoista ja työehdoista on kuvattu useaan otteeseen syksyn aikana haastaviksi.
 Kierroksen avanneet Teknologiateollisuus ja Teollisuusliitto ovat olleet täysin eri linjoilla niin kutsuttujen kiky-tuntien kohtalosta, Postin sopimusneuvotteluja taas hiertää työnantajan halu vaihtaa työehtosopimusta.
 – Luotan täysin siihen, että liitot kykenevät löytämään omalle alalleen sopivan palkkaratkaisun, Rinne vakuutti.
 Hän sanoi kuitenkin olevansa huolissaan siitä, että "kierroksella näyttää olevan paljon muuta painolastia."
 – Olen esittänyt toiveita kiky-tunteihin liittyvän kiistan ratkaisemiseen samalla tavalla kuin ne syntyivätkin eli laajemmalla ratkaisulla. Ajatus ei ole saanut kannatusta, mutta nyt näyttää siltä, että tämän kysymyksen takia työrauha on laajamittaisestikin vaarassa, Rinne arvioi.
 – Olen huolissani siitä, että neuvottelupöydissä näyttää syntyneen hyvin suuria näkemyseroja tekstikysymyksistä. Vähän niin kuin toista osapuolta haluttaisiin oikein provosoida reagoimaan.
 Rinne toivoi työmarkkinapöytiin "maalaisjärkeä ja malttia" puolin ja toisin.
 Lue lisää:
 Professori Heikki Hiilamo: Pääministerin työeläkepuheet pelottavaa poliittista peliä
 Työeläkevakuuttajien Suvi-Anne Siimes Rinteelle: Malli naisten pienten eläkkeiden korotuksiin Saksasta
 Mitä pidempi perhevapaa, sitä enemmän eläke kärsii: “Näistä pitäisi puhua jo neuvolassa”

Pääministeri Rinne hämmästelee eläkepuheidensa tylyä vastaanottoa: "Viime kädessä tästäkin asiasta vastaavat hallitus ja eduskunta"


Summary: Laki koskee alle neljävuotiaiden lasten vanhempia.

Italiassa on astunut voimaan laki, jonka toivotaan pelastavan kuumaan autoon jätetyt lapset. Uusi laki vaatii, että autot varustetaan jatkossa hälyttimillä, jotka reagoivat lapsen jäädessä autoon aikuisen poistuessa.
 Laki koskee perheitä, joissa on alle neljävuotiaita lapsia.
 Hälytin voi reagoida autosta poistumiseen tai lähettää muistutuksen vanhemman älypuhelimeen, kun se on tietyn etäisyyden päässä autosta. Huolimattomia vanhempia, jotka jättävät hälyttimellä varustetun lastenistuimen hankkimatta, voidaan sakottaa 88-333 euron maksulla.
 Uudesta laista ovat uutisoineet muun muassa  uutistoimisto Ansa ,  CNN-uutiskanava  ja  The Daily Telegraph -sanomalehti .
 Italiassa päädyttiin lakiin sen jälkeen, kun maassa oli uutisoitu autoihin jätetyistä ja kuumuuteen kuolleista lapsista. Tuorein tapaus on syyskuulta, jolloin kaksivuotias poika kuoli autoon Sisilian Cataniassa. Pojan isä unohti lapsen autoon töihin mennessään.

Kuumaan autoon kuolleet lapset saivat Italian toimimaan – laki vaatii autoihin "älä unohda lastasi"-hälyttimen


Summary: Suomen Pankin pääjohtaja Olli Rehn toivoo palkkamalttia, jotta Suomen kilpailukyky säilyisi. Paljon parjattu kiky-sopimus ja palkkamaltti ovat tähän asti parantaneet kilpailukykyä, arvioi Rehn.

Suomen Pankin pääjohtaja Olli Rehn toivoo palkkamalttia parhaillaan meneillään olevissa työehtosopimusneuvotteluissa.
 Rehn arvioi TV1:n Ykkösaamussa että edellisellä sopimuskierroksella sovitut 1,6 prosentin vuosittaiset palkankorotukset paransivat Suomen kilpailukykyä. Samanalaiselle palkkamaltille olisi Rehnin mukaan tarvetta myös nyt.
 – Palkkaneuvottelut ovat työmarkkinajärjestöjen asia, mutta totta kai niillä on vaikutusta koko kansantalouden ja työllisyyden kannalta, muistutti Rehn.
 – Kansantalouden kannalta olisi tärkeää ylläpitää, ja mieluummin hieman parantaa suomalaisen työn ja tuotannon kustannuskilpailukykyä. Nämä 1,6 prosentin palkankorotukset hieman paransivat suomalaisen työn kilpailukykyä ja jatkossakin olisi tärkeää ylläpitää tälläistä malttia.
 Päänavaajana toimineessa vientiteollisuudessa sovittiin edellisellä kierroksella 1,6 prosentin vuosittaisista, eli kahden vuoden sopimuskaudella noin 3,2 prosentin palkankorotuksista.
 – On riski, jos annamme näiden saavutusten rapautua ja kustannuskilpailukyvyn heikentyä. Tässä epävarmassa talouden tilanteessa se voisi aiheuttaa vaikeuksia yritysten kannattavuudelle ja työpaikkojen luomiselle ja ylläpitämiselle, muistutti Rehn.
 Rehn: Mielekästä että vientiteollisuus asettaa tason palkankorotuksille
 Rehnin mukaan olisi hyvä, että vientialat asettaisivat palkankorotuksille tason jota muut seuraisivat.
 – Viime kierroksellahan Suomen malli syntyi käytännössä prosessin aikana. Vientialat asettivat perustason, ja sen mukaan sitten muut alat hyvin pitkälle solmivat sopimukset.
 – Tämä on Suomen kaltaiselle pienelle avotaloudelle ihan mielekäs työmarkkinamalli. Olisi mielekästä koko kansantalouden kehityksen kannalta että muut alat seuraisivat tätä tasoa.
 Naisvaltaiset sosiaali- ja terveysalan järjestöt Tehy, Super ja JHL ovat kertoneet haluavansa noin 1,8 prosenttiyksikköä suuremmat palkankorotukset kuin vientialat. Rehn toivoo kuitenkin palkkamalttia myös julkisten alojen järjestöiltä.
 – Ymmärrän että julkisen sektorin työntekijät tekevät usein raskasta ja hyvin vaativaa työtä. Toisaalta kuitenkin tiedetään, että palvelusektorilla ja julkisella sektorilla tehtävällä työllä ja sen hinnalla on melko lailla suora heijastusvaikutus kilpailukykyyn. Sen takia olisi tärkeää että siellä ei sitten merkittävästi ylitettäisi sitä tasoa, mikä on vientiteollisuudessa sovittu, sanoi Rehn.
 "Paljon parjattu kiky paransi kilpailukykyä"
 Paljon parjattu kiky-sopimus on Rehnin mukaan yhdessä maltillisten palkankorotusten kanssa korjannut merkittävästi Suomen kustannuskilpailukykyä.
 – Suomalaisen työn ja tuotannon kustannuskilpailukyky parani vuosina 2014- 2017 noin 6-7 prosentin verran. Eroa kilpakumppanimaihin on kurottu merkittävästi, ja tällä on ollut myönteistä vaikutusta Suomen talouden kehitykseen.
 Rehnin mukaan kiky-sopimuksella oli myös osansa siinä, että työllisyysaste on kohonnut 68:sta 72 prosenttiin.
 Meneillään olevissa työehtoneuvotteluissa kiistaa ovat herättäneet erityisesti sopimuksessa suunnitellut kiky-tunnit.

Suomen Pankin pääjohtaja Olli Rehn toivoo palkkamalttia: "1,6 prosentin palkankorotukset paransivat Suomen kilpailukykyä"


Summary: Ulosmarssi alkaa maanantaina aamukahdeksalta ja päättyy puoliltaöin.

Julkisten ja hyvinvointialojen liitto (JHL)

Porissa kaikki kaupungin teknisellä toimialalla työskentelevät ammattiliitto JHL:n jäsenet marssivat ulos työpaikoiltaan maanantaina kello kahdeksalta aamulla. Ulosmarssi kestää puolilleöin saakka.
 Pääluottamusmies  Kimmo Hohkala  kertoo, että JHL vastustaa Porin kaupunginhallituksen käsittelemää suunnitelmaa kaupungin oman rakentamisyksikön lopettamisesta.
 Ulosmarssiin osallistuu noin 250 työntekijää. Työllistetyt, virassa olevat ja palkanlaskijat on suljettu ulosmarssin ulkopuolelle.
 JHL vaatii Porin kaupunkia selvittämään vielä lisää, onko kaupungilla varaa lopettaa rakentamisyksikkönsä.
 Porin teknisen toimen auditointi valmistui syksyllä. Rakentamisyksikön lopettamisesta huolimatta esitys ei sisällä irtisanomisia.

JHL järjestää ulosmarssin Porissa – 250 työntekijää vastustaa rakentamisyksikön lopettamista


Summary: Puolustusministeriö oli varoittanut presidenttiä muun muassa siitä, että sotarikoksista tuomittujen armahtaminen saattaa vaikeuttaa kurin ja järjestyksen ylläpitämistä joukoissa.

Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  on armahtanut sotarikoksista tuomitun ja syytetyn amerikkalaissotilaan sekä palauttanut yhden sotilasarvon.
 Uutiskanava CNN:n  mukaan puolustusministeriö Pentagon oli yrittänyt puhua Trumpia ympäri armahduskysymyksessä. Puolustusministeri  Mark Esper  sekä armeijan korkea-arvoiset johtajat olivat varoittaneet presidenttiä siitä, että sotarikoksista tuomittujen armahtaminen saattaisi vaarantaa sotilastuomioistuimen koskemattomuuden ja vaikeuttaa kurin ja järjestyksen ylläpitämistä joukoissa. Lisäksi Yhdysvaltojen liittolaisten luottamus Yhdysvaltain armeijaa kohtaan joutuisi armahdusten myötä koetukselle, Trumpia neuvottiin.
 Trump päätti kuitenkin sivuuttaa Pentagonin neuvot ja armahti perjantaina yliluutnantti  Clint Lorancen  ja  Mathew Golsteynin . Presidentti palautti lisäksi aiemmin alennetun sotilasarvon Navy Seals -erikoisjoukkojen päällikölle  Eddie R. Gallagherille .
 Lorance tuomittiin vuonna 2014 toisen asteen murhasta, kun hän oli käskenyt sotilaitaan ampumaan kolmea moottoripyörällä liikkuvaa miestä Afganistanissa.
 Golsteynia syytettiin aseettoman afgaanin surmaamisesta vuonna 2010. Kesäkuussa pidetyssä oikeudenkäynnissä hän kiisti syytteet.
 Gallagheria syytettiin aseettomien siviilien ampumisesta sekä vangitun vihollistaistelijan surmaamisesta puukolla Irakissa. Nämä syytteet hylättiin sotaoikeudessa. Sen sijaan hänen sotilasarvonsa alennettiin, kun hän poseerasi valokuvassa kaatuneen vieressä.
 Valkoinen talo julkaisi armahduspäätösten jälkeen tiedotteen, jossa todettiin, että presidentti on armeijan ylipäällikkönä lopulta vastuussa lain toteuttamisesta ja siitä, että myös armahdus suodaan tarvittaessa.
 Lue myös:
 Trump ignores Pentagon advice and intervenes in military war crimes cases

Trump sivuutti Pentagonin neuvot ja armahti sotarikoksista tuomitun ja syytetyn amerikkalaissotilaan


Summary: Mielenosoituksia järjestetään yhä lauantaisin, vaikka niiden osallistujamäärät ovat romahtaneet alkukuukausista.

Ranskassa poliisi on ottanut kiinni kymmeniä niin kutsuttujen keltaliivien vuosijuhlan mielenosoituksiin Pariisissa osallistuneita. Lisäksi poliisi on pyrkinyt hajottamaan väkijoukkoja kyynelkaasulla.
 Uutistoimisto AFP:n kirjeenvaihtajan mukaan mielenosoittajat ovat heitelleet kiviä sekä sytyttäneet tuleen roska-astioita ja katolleen käännetyn auton.
 Keltaliiviliikkeen juhlamielenosoituksilla vietetään protestien alkamisen vuosipäivää. Koolle kutsuttiin jopa 200 mielenosoitusta. Pariisissa viranomaiset valmistautuivat päivään muun muassa sulkemalla metroasemia, tehostamalla ministeriöiden valvontaa ja kieltämällä protestit kokonaan keskustan kuuluisalla Champs-Elysees-kadulla.
 Kansanliike lähti liikkeelle vastalauseena polttoaineverojen korotuksille, mutta kasvoi ajan mittaan protestiliikkeeksi presidentti  Emmanuel Macronia  ja tämän politiikkaa vastaan. Mielenosoittajien mukaan presidentti on suhtautunut pienituloisten ongelmiin välinpitämättömästi.
 – Me olemme täällä, vaikka Macron ei siitä pitäisikään, mielenosoittajat huusivat kulkiessaan Pariisissa.
 Mielenosoituksia on ollut myös muissa Ranskan kaupungeissa, mutta pääkaupungin ulkopuolella ei ole raportoitu olleen väkivaltaisuuksia.
 Enemmistö kansasta ymmärtää keltaliivejä yhä
 Kansanliike lähti liikkeelle vastalauseena polttoaineverojen korotuksille, mutta kasvoi ajan mittaan protestiliikkeeksi presidentti  Emmanuel Macronia  ja tämän politiikkaa vastaan. Mielenosoittajien mukaan presidentti on suhtautunut pienituloisten ongelmiin välinpitämättömästi.
 Liikkeen nimi tulee mielenosoittajien käyttämistä kirkkaan keltaisista heijastinliiveistä, jotka Ranskan lain mukaan jokaisella pitää olla autossaan. Alkuun protestit keräsivät kaduille jopa satojatuhansia ihmisiä. Viime aikoina osanottajia on ollut joitain satoja.
 Politiikantutkija varoittaa julistamasta protestiliikettä kuolleeksi vain siksi, että mielenosoitukset ovat pienentyneet.
 – Keltaliivit ovat kiistämättä menettäneet vauhtiaan verrattuna viime vuoden protesteihin. Mutta kansanliikkeiden vaikutukset ulottuvat aina pidemmälle ajalle kuin niiden mobilisaatio jatkuu, sanoi pariisilainen professori  Laurent Jeanpierre .
 Aiemmin viikolla julkaistun mielipidekyselyn mukaan ranskalaisista 55 prosenttia edelleen tukee tai ainakin ymmärtää keltaliivien toimintaa. Toisaalta vastaajista 63 prosenttia sanoi, ettei kaipaa protestiliikkeen alkuaikojen jättiprotesteja.
 Noin 2 500 mielenosoittajaa saanut vammoja
 Keltaliivit ovat saaneet osan vaatimuksistaan läpi. Esimerkiksi kansanliikkeen kirvoittajana toiminut polttoaineiden veronkorotus peruttiin ja minimipalkkoja korotettiin.
 Saavutuksilla on ollut kuitenkin hintansa. Varsinkin alkuvaiheessa keltaliivien protestit äityivät usein väkivaltaisiksi. Mielenosoittajat myös vandalisoivat esimerkiksi Pariisin Champs-Elysees-kadun kauppoja ja kahviloita.
 Ranskan sisäministeriö on laskenut, että mielenosoituksissa on loukkaantunut noin 2 500 mielenosoittajaa ja 1 800 poliisia. Aktivistien mukaan 24 mielenosoittajaa on menettänyt silmänsä ja viisi kätensä.
 Keltaliivit ovat syyttäneet poliisia liiallisesta voimankäytöstä. Esimerkiksi silmänsä menettäneistä ihmisistä monet olivat saaneet kasvoihinsa poliisin ampuman kumiluodin.
 Tähän mennessä kaksi poliisia on joutumassa oikeuden eteen protesteihin liittyen. Syytteiden mukaan toinen poliiseista löi mielenosoittajaa kädellä kasvoihin ja toinen heitti mielenosoittajia kivellä vapunpäivänä Pariisissa.

Pariisissa leviää kyynelkaasu – poliisi on ottanut kiinni kymmeniä keltaliivien vuosipäivän mielenosoituksessa


Summary: Liikenteen itsemurhat ovat tabu, jonka vuoksi onnettomuuden henkiin jäävä osapuoli jää helposti ilman tukea.

Oli syysyö, kun Tuula Tikerpuu lähti ajamaan syrjäisestä Kaarniemestä pelastuskoiraseuran kokeista kotiin Pyhtäälle. Hän ajoi varovasti pimeää hiekkatietä pitkin, koska pelkäsi hirviä.
 – Muistan, kuinka helpotuin päästyäni valaistulle moottoritielle, Tikerpuu kertoo.
 Hän oli jo melkein kotona, kun lähti ohittamaan sillan alle sukeltanutta rekkaa. Palatessaan takaisin oikealle kaistalle Tikerpuu ehti havaita, kuinka jokin putosi suoraan auton eteen maahan.
 – En ehtinyt tehdä mitään. Meni hetki, ennen kuin käsitin että kyseessä oli ihminen.
 Oma ratkaisu
 Tikerpuu ajoi tien oikeaan reunaan. Paikalle pysähtyi muitakin. Nämä soittivat ambulanssin. Tuula Tikerpuu pyrki tiellä maanneen nuoren luo auttamaan. Muut estivät häntä menemästä.
 Poliisi tuli paikalle nopeasti ja kertoi, ettei mitään ollut tehtävissä.
 – Tuntui, että he olivat siinä hyvin nopeasti. Ehkä joku oli jo soittanut sillalla kiipeilevästä nuoresta. Tai ehkä hän oli ilmoittanut asiasta itse, Tikerpuu pohtii.
 Kävi ilmi, että kyseessä ei ollut vahinko. Nuori mies oli päätynyt ratkaisuunsa itse.
 – Luulen, että hän aikoi mennä rekan alle eikä huomannut, että yksi auto oli lähtenyt ohittamaan sitä.
 Oli vuosi 2016. Noin viisi vuotta aiemmin Tikerpuun oma isä oli kuollut rekkakolarissa.
 Pieni teko voi pelastaa hengen
 Yle Uutiset kertoi viime viikolla  Petra Peiposta , joka pelastui 15-vuotiaana ohikulkijan tarkkaavaisuuden ansiosta viime hetkellä itsemurhalta. Ohikulkija auttoi hänet alas sillankaiteelta.
 Lue lisää :  15-vuotias tyttö istui sillan kaiteella odottamassa rekkaa, jonka alle hypätä – yksi ohikulkija pysähtyi ja sanoi pelastavat sanat: "Mitä kuuluu?"
 Itsemurhien ehkäisykeskuksen kriisityöntekijä  Harri Sihvola  sanoo, että ohikulkijalla on hyvät mahdollisuudet estää itsemurha – kuten Petra Peipolle kävi.
 – Puhekontakti palauttaa ihmisen aikaan ja paikkaan. Se aktivoi ne aivojen osat, jotka ovat rationaalisia. Kun näin käy, pystyy taas ajattelemaan laajemmin, Sihvola toteaa.
 Peippo sai apua ongelmiinsa, ja voi nykyään hyvin. Juttu herätti sosiaalisessa mediassa kipakkaa keskustelua siitä, miksi liikenteessä itsemurhan tekevä vetää tilanteeseen mukaan viattoman sivullisen.
 Tuula Tikerpuu halusi palata onnettomuuden jälkeen mahdollisimman nopeasti arkeen. Ville Vanhala / Yle
 “Tämä ihana ohikulkija pelasti sekä tytön että rekkakuskin! Kukaan ei jää pelkän rekan tai junan alle. Niissä on aina kuljettajana joku.”
 “Ei ymmärrystä noille.”
 Kommentit on poimittu Ylen Facebook-tileiltä. Itsemurhien ehkäisykeskuksen kriisityöntekijän Harri Sihvolan mukaan valittu keino on usein  sattumanvarainen .
 – Kyseessä on hyvin voimakas, irrationaalinen henkinen kiputila. Silloin ei pysty ajattelemaan muiden tunteita, Sihvola toteaa.
 Hän kertoo puhuneensa kriisipuhelimessa henkilön kanssa, jolle ei ole tullut mieleen, että tällä on omia lapsia. Sihvola painottaa, että kyseessä ei ole itsekkyys.
 – Kaikki laajempi kontekstuaalinen ajattelu vain on siinä hetkessä mahdotonta. He, jotka ovat itsemurhayrityksestä selvinneet, kokevat muiden ihmisten mukaan liittämisestä hyvin voimakkaita itsesyytöksiä.
 Ammattilaisen ura voi loppua
 Tuula Tikerpuu vietiin onnettomuuspaikalta ensiapuun. Selvisi, ettei hänellä ollut fyysisiä vammoja. Hänelle tarjottiin kriisiapua, mutta hän ei ottanut sitä vastaan.
 – Halusin kotiin. Kotona olivat lapset ja arki. Lisäksi lähipiirissäni oli ihmisiä, joilla on koulutus sellaisiin tilanteisiin. Ajattelin, etten tarvitse virallista kriisiapua.
 Tikerpuu keskittyi käytännön asioihin ja arkeen. Hän ei antanut itsensä ajatella menehtynyttä nuorta tai hänen omaisiaan. Katkeruus kuitenkin iski myöhemmin.
 Kriisipuhelin auttaa tarjoaa keskusteluapua tavoitteena ehkäistä henkistä hätää ja itsemurhia kriisipuhelimeen voi soittaa nimettömästi puhelut ovat luottamuksellisia on avoinna arkisin klo 09.00–07.00 viikonloppuisin klo 15.00–07.00 numero on 09 2525 0111
 Liikenteessä itsemurhan tekevistä ei puhuta kovin paljon julkisuudessa, sillä ilmiötä ei haluta pitää esillä.
 – Tapaukset ovat tietenkin aina surullisia ja kuormittavat ikävästi raskaan liikenteen ammattilaisia. Olemme aika hiljaa näistä suojataksemme toimialaa, kertoo Suomen Kuljetus ja Logistiikka SKAL ry:n viestintäpäällikkö  Heini Polamo .
 Sitä, miten itsemurhat vaikuttavat raskaan liikenteen kuljettajiin pitkällä tähtäimellä, on Polamon mukaan äskettäin tutkittu, mutta raporttia ei ole julkistettu vielä suomeksi. Raportti paljastaa, että sekä henkiset että aineelliset vahingot voivat olla tuntuvia. Tutkimukseen osallistuneiden joukossa oli myös uransa päättäneitä.
 – Monesti kuulee, että joillekin on sattunut näin ja hän ei enää välttämättä tätä työtä tee. Unenlaatu voi kärsiä ja hän voi saada pelkotiloja, sanoo Polamo.
 Harva pyytää apua
 Kuljettajille on tarjolla ammattiapua paitsi itsemurhien, myös muiden onnettomuuksien jälkeen. Ongelma on, ettei kuljettaja välttämättä halua ottaa apua vastaan.
 – Monesti kun kysytään, haluatko mennä juttelemaan jonnekin, vastaus on ei. Kynnys on valtavan korkea. Kieltävään vastaukseen ei ehkä pitäisi heti tyytyä vaan kysyä sinnikkäämmin.
 Polamon mukaan avuntarpeen tunnustaminen ei kuulu alan kulttuuriin. Tämä näkyy esimerkiksi raskaan liikenteen kuljettajille perustetun vertaistukipuhelimen melko vähäisenä käyttönä. Vertaistukipuhelimessa kuljettajat ja heidän perheenjäsenensä voivat purkaa mieltään mistä tahansa kuljettajan ammattiin liittyvästä asiasta.
 Puhelimeen tulee vain noin 30 puhelua vuodessa.
 – Joinakin kuukausia niitä tulee nolla. Kuljettajat ovat yleensä miehiä, joille omista tunteista avautuminen ei ehkä ole kaikkein luontevinta. Palkitsevin tilanne vertaistukihenkilölle on, että hän on pystynyt läsnäolollaan tai jollakin pienellä huomiolla auttamaan ihmistä eteenpäin.
 Lapset, koirat ja käytännön asioihin keskittyminen auttoivat Tuula Tikerpuuta pääsemään eteenpäin. Ville Vanhala / Yle
 Myös Tuula Tikerpuu kokee, että hän pääsi tapahtuneesta yli juuri puhumalla. Menehtynyt nuori pyöri ajatuksissa pitkään.
 – Olin hänelle katkera siitä, miksi asia piti toteuttaa näin. Meillä on viisi lasta, joista nuorin oli silloin pieni vauva. Jos olisin tehnyt väistöliikkeen tai lukkojarrutuksen, olisin kolaroinut takaa tulleen rekan kanssa. Olisin ehkä kuollut tai loukkaantunut vakavasti. Lisäksi rekkakuski ja ehkä muutkin autoilijat olisivat joutuneet vaaraan.
 Tikerpuu haluaa puhua omasta selviytymisestään, jotta muiden saman kokeneiden olisi helpompi hakea ja saada apua.
 "Ymmärsin, että vika ei ollut minussa"
 Nainen tyhjensi mieltään kertaamalla tapahtumia ystäviensä kanssa uudestaan ja uudestaan.
 – Sitä kautta sain vakuutettua itselleni, etten olisi voinut tehdä tilanteessa mitään. Ymmärsin, ettei vika ollut minussa.
 Hän uskoo, että muiden onnettomuuspaikalle saapuneiden toiminta säästi häneltä syvemmiltä traumoilta. Hän on kiitollinen siitä, että muut estivät häntä menemästä nuoren luo.
 – Olen miettinyt, että auttoi omaa selviämistäni kun en nähnyt häntä.
 Tikerpuu on pohtinut paljon myös sitä, kuinka vaikeaa asian käsittely on ammattikuljettajille. Hän on kokenut tilanteen tavallaan kaksi kertaa, koska hänen oma isänsä kuoli aikoinaan törmäyksessä rekan kanssa.
 – En tosin usko, että isäni olisi tehnyt itsemurhaa. Hän ei ollut itsetuhoinen. Todennäköisempää on, että hän ei havainnut rekkaa tai oli nukahtanut rattiin.
 Isän läheiset, Tikerpuu mukaan lukien, toimittivat tuolloin rekkakuskille kirjeen, jossa kertoivat ettei isän teko ollut tahallinen.
 – Toivoimme, että kuski pystyi kaikesta huolimatta jatkamaan elämäänsä mahdollisimman normaalisti. En tiedä, miten siinä kävi.
 Viranomaisetkin tarvitsevat keskusteluapua
 Kriisiavun juurruttamisessa on ollut ongelmia Suomessa. Sen merkitystä on painotettu 80-luvulta asti, mutta kehitys on ollut hidasta.
 Itsemurhien ehkäisykeskuksen mukaan kriisi- ja keskusteluapua pitäisi saada paikalle aina mahdollisimman pian onnettomuuden jälkeen.
 – Hyvin voimakkaissa tapauksissa traumatisoituminen tapahtuu aina, mutta se ei välttämättä näy. Pakolla auttaminen ei toimi, vaan sen pitäisi mennä kulttuurin muuttumisen kautta, sanoo kriisityöntekijä Harri Sihvola.
 Suomen kuljetus ja logistiikka SKALin mukaan apua tarvittaisiin jo onnettomuuspaikalle, mutta näin ei aina käy.
 – Jos kuljettaja selviää päällisin puolin ilman fyysisiä vammoja, hän jää helposti yksin tai heitteille. On tuurista kiinni, miten sattuu juuri sillä kertaa käymään, sanoo viestintäpäällikkö Heini Polamo.
 Tuula Tikerpuu on nykyään onnellinen siitä, ettei kenellekään sivulliselle tullut fyysisiä vammoja. Ville Vanhala / Yle
 Kulttuurin muutos ottaa aikaa myös viranomaispuolella. Kriiristyöntekijä Harri Sihvolan mukaan esimerkiksi palomiehet, ensihoitajat ja poliisi joutuvat säännöllisesti tilanteisiin, joissa joku kuolee. Näitä olisi tärkeä purkaa jälkikäteen.
 – Traumaattiset tapahtumat voivat olla erilaisia, mutta avuntarve on aika samantyyppistä.
 Poliiseilla tilanteiden jälkeinen traumaterapia on alkanut yleistyä vasta viime aikoina.
 Muistot palaavat mieleen sillan alla
 Tuula Tikerpuun kokemuksesta on aikaa noin kolme vuotta. Hänestä tuntuu, että hän on päässyt tapahtuneesta yli melko hyvin. Onnettomuuspaikalle saapuneista poliiseista ja ensihoitajista oli suuri apu.
 – Mieleeni on jäänyt, että ensihoitaja kysyi heti mistä olen tulossa. Kun vastasin, että pelastuskoiraseuran kokeista, hän kysyi heti koirani vointia. Minulla ei ollut koiraa kyydissä, mutta siinä tilanteessa tuntui upealta, että hän huomioi senkin.
 Kun Tikerpuu nykyään ajaa sillan alta, hän huomioi sillalla liikkuvat ihmiset entistä tarkemmin. Jos joku katselee sillalta alas tielle, ajatukset kolmen vuoden takaa palaavat helposti mieleen.
 – Saattaa lähteä ajatusketju, että mitä hän aikoo, pitääkö jarruttaa ja tarkkailla, tuleeko jostakin toinen auto. Se on eräänlainen varautumissuunnitelma.
 Itsemurhaan päätyneelle nuorelle Tikerpuu ei enää ole katkera. Päällimmäinen ajatus nykyään on, että onneksi kenellekään sivulliselle ei käynyt pahemmin.
 – En ajattele häntä pahalla. Toivoisin vain kovasti, että vastaavat tapaukset saataisiin estettyä jatkossa.

5 lapsen äiti ajoi kohti kotia, kun nuori mies hyppäsi sillalta hänen autonsa eteen – vain toinen selvisi hengissä: "Olin pitkään katkera"


Summary: Bensan hinta kohosi perjantaina Iranissa ainakin 50 prosenttia.

Eri puolilla Irania on puhjennut levottomuuksia sen jälkeen, kun maan hallitus ilmoitti yllättäen mittavista korotuksista bensiinin hintaan.
 Hallitus ilmoitti lisäksi tiukentavansa bensiinin säännöstelyä. Bensan hinta kohosi perjantaina ainakin 50 prosenttia.
 Aiemmin autoilijat ovat voineet hankkia kuukaudeksi 250 litraa bensaa 0,30 euron litrahintaan. Nyt bensiiniä voi hankkia kuukaudeksi enää 60 litraa ja siitä taytyy pulittaa 0,45 euroa litralta. Tämän jälkeen kaiken ylimääräisen bensalitran hinta on 0,90 euroa.
 Ainakin yhden ihmisen kerrotaan kuolleen Sirjanin kaupungissa maan keskiosissa, kun raivostunut väkijoukko yritti sytyttää tuleen rakennuksen, jossa varastoidaan polttoainetta. Useita ihmisiä on lisäksi loukkaantunut.
 Useissa kaupungeissa, kuten pääkaupunki Teheranissa, autoilijat tukkivat teitä ja osa hylkäsi ajoneuvonsa keskelle liikennettä, kertoo  BBC .
 Iranissa bensa on äärimmäisen edullista valtiontukien vuoksi. Maa on myös yksi maailman suurimmista öljyntuottajista. Öljyntuotanto on ollut kuitenkin vaikeuksissa Iranille asetettujen pakotteiden vuoksi.
 Hallitus on kiistänyt, että hinnankorotus johtuisi maan talousvaikeuksista. Sen mukaan hinnankorotuksista saatavat lisärahat käytetään vähäosaisten auttamiseen.

Iranilaiset raivostuivat bensan hinnan valtavasta korotuksesta – hallitus kiistää korotusten johtuvan talousvaikeuksista


Summary: Todennäköisimmät paikat valkoisen hirven bongaamiseen ovat Mynämäen ja Hyvinkään lähiseudut.

Valkoinen hirvi kuulostaa lähes satuolennolta. Sellaisista on viime aikoina tehty havaintoja ainakin Maskussa, Salossa, Mynämäessä ja Parkanossa.
 Viimeisin havainto valkoisesta hirvestä tehtiin Maskussa Kankaisten golfkentällä marraskuun alussa. Paikallinen golfseura KGM Kankaisten Golf kertoi viheriöllä tepastelleesta vieraasta jäsenkirjeessään.
 Parkanon valkoinen hirvisonni  kaatui lokakuun lopulla. Vehmaalla liikkuneen hirven uskotaan siirtyneen Mynämäen puolelle.
 Hyvinkäällä ja sen lähikunnissa, muun muassa Janakkalassa ja Vihdissä, havaintoja on tehty useina vuosina.
 Yle Uutiset Lounais-Suomesta nappasi  videokuvaa valkoisesta hirvestä  neljä vuotta sitten Mynämäessä. Mynämäen Erän jahtipäällikkö ja sihteeri  Ville Kalluinen  kertoo televisiosta tutun hirven jälkeläisiä olevan alueella yhä useita. Havaintoja on ainakin kolmesta tänä syksynä.
 Suomessa on arviolta 20–30 valkoista hirveä, joista on tehty  eniten havaintoja Etelä-Hämeestä  Varsinais-Suomen eteläosiin ulottuvalla alueella. 3 500 eläimen hirvikannassa saattaa olla yksi tai kaksi lähes valkoista hirveä. Havainnoista ei pidetä mitään virallista listaa.
 Salossa aikoinaan havaittu, Valkoksi nimetty hirvi, oli laikukas kuin Peppi Pitkätossun hevonen.  Jörgen Hermansson / Suomen Riistakeskus
 Ampua vai ei?
 Suomen riistakeskuksen Varsinais-Suomen riistasuunnittelija  Jörgen Hermansson  ei ole kohdannut valkoista hirveä, mutta olisi valmis ampumaan sellaisen kohdatessaan.
 – Ei se voi olla tarkoitus, että ihminen lähtisi suosimaan luonnonoikkua. Hirven kuuluu olla harmaa ja tumma, se on se luonnon oikea väri. Ei ole ihmisen tehtävä jalostaa hirvikanta valkoiseksi.
 Kuitenkin pari vuotta sitten Ylen verkkojutussa mainittiin, että metsästysseuroilla saattaa olla  sopimus valkoisten hirvien säästämisestä.
 Tuolloin valkoiset hirvet olivat otsikoissa Ruotsissa tehdyn havainnon myötä. Värmlannissa Keski-Ruotsissa hirven uimareissua kuvannut  Hans Nilsson  vertasi kohtaamista yhtä upeaan hetkeen,  kuin jos olisi nähnyt leopardin Afrikassa.
 Kysyimme asiasta varsinaissuomalaiselta ja etelähämäläiseltä metsästysseuralta.
 Mynämäkeläisillä metsästysseuroilla ei ole erityistä sopimusta valkoisen hirven säästämiseksi.
 – Yli 10 vuotta sitten saatettin valkoista hirveä vielä suojella, kun ne olivat harvinaisempia. Ei niitä lähdetä erikseen jahtaamaan, mutta ei suojellakaan, kertoo Mynämäen Erän Ville Kalluinen.
 Pyhäntaan Erämiehet toimii Etelä-Hämeessä Mäkelässä. Siellä ei ole tehty havaintoja valkoisista hirvistä, mutta metsämiehet ja -naiset eivät hentoisi kaataa erikoista hirvieläintä. Puheenjohtaja  Heikki Alén  naurahtaa, että heillä on helläsydämisiä metsästäjiä.
 – Emme halua aiheuttaa mielipahaa, jos joku on vaikka seurannut sellaisen hirven elämää. Sen verran sydämellisiä metsästäjiä, vaikka puuha onkin muuten raakaa. Hirviä riittää muutenkin.
 Havaintoja valkoisista hirvistä 2002 Hattulassa metsästysseurat rauhoittivat alueella liikkuneen uroshirven 2009 Hämennlinnan Rengossa sekä Hyvinkään Kytäjällä ja Nopossa havaintoja muutamasta hirvestä 2010 Mouhijärvellä havaittiin hirvi laskentalennon yhteydessä 2012 Hämeenlinnan Rengossa useita havaintoja, Mynämäellä hirvi patsasteli rypsipellon reunalla. 2015 Mynämäellä hirvi osui televisiokameran vangitsemaksi 2017 Salon Vaskiolla liikkui emä kahden vasan kanssa 2018 Kyrössä liikkui valkoinen hirvi kahden vasan kanssa. Toinen vasoista oli myös osittain valkoinen. Parkanossa hirvi kurkki hirviaidan takaa. Vehmaalla tehtiin havainto hirvestä, joka on luultavasti sittemmin siirtynyt naapurikunnan puolelle. 2019 Maskussa Kankaisten golfkentällä, Hyvinkäällä, Mynämäellä ja Parkanossa havaintoja. Tunnetuin näistä lienee Parkanossa lokakuun lopulla kaadettu hirvi, josta uutisoitiin useaan otteeseen. Hyvinkäällä ja Mynämäellä sekä niiden rajakunnissa havaintoja on tehty useina vuosina. Havainnoista ei pidetä tarkkaa kirjaa. Tiedot on kerätty Suomen riistakeskuksista ja uutisoiduista hirvihavainnoista.
 Voisiko valkoisen hirven ampuminen tuottaa huonoa onnea?
 – Taikauskoa ei valkoisen hirven ampumiseen liity. Ehkä aikoinaan vanha, suomalainen kansa koki siihen liittyvän jotain sellaista, Hermansson kertoo.
 Miksi luonnossa esiintyy valkoisia hirviä?
 Hirvet eivät ole ainoita eläimiä, joilla esiintyy värimuunnoksia. Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija  Jyrki Pusenius   avasi valkoisuuteen johtuvia syitä aiemmin Ylen haastattelussa.
 – Kyse on valkosta eli vaaleasta hirvestä, jolla syntyy normaalisti karvapeitteen väriainetta, mutta väriaine ei kulkeudu asianmukaisiin kohteisiin elimistössä. Todennäköisesti nämä vaaleat hirvet ovat seurausta sattumalta syntyneestä mutaatiosta.
 Hirvi ei katso kaverin väriä, kun on kiima-aika.
 – Värin puolesta ne eivät syrji toisiaan, riistasuunnittelija Jörgen Hermansson kertoo.
 Hirven väri voi olla osittain valkoinen, jolloin kyse on värimuunnoksesta. Hermansson tietää, että tällöin hirvi voi näyttää laikulliselta kuin Peppi Pitkätossun hevonen. Värimuunnos voi näkyä myös valkoisena laikkuna tai niin, että hirven takaneljännes on valkoinen.
 Albiinohirvi on puolestaan kauttaaltaan valkoinen eikä siinä ole yhtään väripigmenttiä. Albiinohirvellä on usein punaiset silmät, kun ne normaalisti ovat tummat.

Valkoinen hirvi on yhä harvinainen metsänelävä – Osa metsästäjistä nostaisi sormen liipasimelta sellaisen kohdatessaan


Summary: Mia Hirttiö todisti Morian pakolaisleirillä naisten ahdinkoa.  Liikkuminen leirissä ei ole turvallista pimeän aikaan.

Mia Hirttiö , 39, katselee marraskuista Suomenlahtea. Hämärtää, vaikkei aurinko ole vielä laskenut.
 Syyskuussa hän oli sinisen Välimeren äärellä – meren, jonka yli Turkin kautta tulevat pakolaiset yhä saapuvat kumiveneillään. Heistä moni päätyy Morian jättileirille Lesboksen saarella.
 Fysioterapeutti hakeutui kuukaudeksi vapaaehtoistyöhön leirin klinikalle. Mikä saa lähettämään CV:n ja ilmoittautumaan raskaaseen työhön omalla kustannuksella?
 – Minä en oikein voi sietää epäoikeudenmukaisuutta. Tämän asenteen olen kai omaksunut isältäni, sanoo Hirttiö kävellessään Ruoholahden rannalla.
 Mia Hirttiö muistuttaa, että ihminen on kohdattava kokonaisuutena myös avustustyössä.    Petteri Sopanen / Yle
 – Suomessa olin kuullut turvapaikanhakijoiden kertomuksia. Halusin auttaa ja samalla itse nähdä, millaista heidän elämänsä pakolaisleireissä on.
 Mia Hirttiö oli ollut aiemminkin avustustyössä. Nepalissa hän oli nähnyt köyhyyden ja alhaisen kastin seuraukset ihmisten elämässä.
 "Ihmisten elämä on odottamista"
 Kreikan Lesboksen saarella autettavien ahdinkoa kärjistää heidän epävarma asemansa. Jo ensivaikutelma täyteen ahdetusta leiristä oli kaoottinen.
 Lesboksella on rannan lähistölle koottu rikkinäisten pelastusliivien hautausmaa. Vaikka tulijoiden määrä on vähentynyt, vaaralliselle merimatkalle lähdetään yhä.
 – Syyskuu taisi olla yksi vilkkaimmista ajoista, sanoo Hirttiö.
 "Pelastusliivien hautausmaa" kertoo Lesboksen saarelle saapuneiden pakolaisten määrästä.  Mia Hirttiö
 – Automatkalla Lesboksella Mytilinin kaupungista klinikalle sain lyhyen perehdytyksen tilanteeseen. Sitten tultiinkin jo perille, ja potilaita alkoi tulla välittömästi. Meitä fysioterapeutteja oli silloin kaksi, mutta minä olin ainoa nainen.
 Leirin kahdella klinikalla Hirttiö hoiti lähinnä naispotilaita – pääosin afganistanilaisia ja somalialaisia. Työpäivät venyivät aamusta iltaseitsemään.
 – Odotustila tulvi potilaista. Meillä oli numerojärjestelmä, ja potilaat joutuivat usein odottamaan neljä, viisikin tuntia. Näiden epätoivoisten ihmisten elämä on pelkkää odottamista muutenkin. Kun menin pois vastaanottohuoneesta, oli heti ympärillä ihmisiä tarttumassa hihoihin, Hirttiö muistelee.
 "Naiset eivät uskalla yöllä ulos"
 Vaikka fysioterapeutti toi potilaitten avuksi oman osaamisensa, oli vastaanotolla usein kyse myös henkisestä tuesta.
 – Usein potilailla oli jokin aiempi vamma, joka oli pakolaisuuden ja leirielämän myötä alkanut vaivata, Hirstiö sanoo.
 – Henkinen paine oli valtava. Vaikka en halunnut kysellä, niin usein naiset alkoivat itkeä ja kertoa painajaisista ja unettomuudesta. He toistivat "problems, problems", fysioterapeutti kertoo.
 Naisten asema on Morian pakolaisleirillä vaikea. Valery Sharifulin / AOP
 Naisten asema leirillä on turvaton. Pimeän aikaan naiset eivät uskalla kulkea ulkona eivätkä siis pääse käymään edes tarpeillaan, mainitsee Hirttiö.
 – Vaatteiden alta saattoi paljastua pahoinpitelyiden ja kidutuksen jälkiä, ja miehillä näin myös ampumahaavojen arpia. Ne kertoivat osaltaan pakolaisten lähdön syistä, arvioi Hirttiö. – Ei ole ihme, että ihmiset tulevat noissa oloissa kertomaan kiputiloista.
 "Lähtiessään potilaat halasivat minua"
 Pakolaisleirillä vastaanotto tarjoaa turvallisen hetken. Merkitystä on jopa sillä, että parakissa sijainneen vastaanottohuoneen oven saa kiinni ja lukituksi.
 Fysioterapeutin luona käynti oli monelle pakolaiselle ensimmäinen rauhallinen tuokio viikkokausiin. Hirttiö kertoo, ettei aina katsonut kelloa. – Yleensä käynnit olivat puolesta tunnista kolmeen varttiin, mutta illan viimeinen potilas saattoi olla luonani joskus puolitoistakin tuntia.
 – Aina ei ollut mahdollista poistaa kipuja, ja toki joku potilas poistui myös pettyneenä, kun niissä oloissa ei ollut mahdollista järjestää sairaalahoitoa.
 – Kohtaaminen ja läsnäolo on aina keskeistä, korostaa Hirttiö – Oli tärkeää antaa ihmiselle tilaisuus kertoa kokemastaan, vaikka keskittyykin oman ammattinsa mukaiseen auttamiseen.
 Fysioterapeutti Mia Hirttiö klinikan portilla.  Mia Hirttiö
 – Minulta kysyttiin, että mitä sinä teet, kun niin moni potilas lähtiessään halaa sinua, kertoo Mia Hirttiö nauraen.
 "Oli tunne, että mitä tahansa voi tapahtua"
 Morian leiri on muodostunut tuhansille ihmisille umpikujaksi. Mia Hirttiön mukaan esimerkiksi syyskuussa tulleille sanottiin, että ensimmäistä turvapaikkahaastattelua voi joutua odottamaan vuoden verran.
 Leiri on mitoitettu kolmelle tuhannelle ihmiselle, mutta määrä on ylitetty nelinkertaisesti. Yhdessä pienessä teltassa saattaa majoittua 15-20 ihmistä.
 Tulijat olivat kuvitelleet, että asiat olisivat Eurooppaan päästyä hyvin, Hirttiö kertoo. Juututtuaan Morian leirille pakolaiset saattoivat sanoa, että eivät olisi tulleet lainkaan, jos olisivat tienneet, mikä tilanne on.
 Pakolaisia saapumassa Lesboksen saarelle Kreikkaan vuonna 2016. Markus Heine / AOP
 – Joskus he olivat kiukkuisia, mutta mitään uhkaavaa en itse kokenut, kertoo Hirttiö.
 Hän pudistaa päätään muistellessaan turvapaikanhakijoiden olosuhteita.
 – Joka ilta on oltava paikalla kuin vankilassa, eikä Lesboksen saarelta ole mahdollisuutta jatkaa eteenpäin. Oli sellainen tunne, että mitä tahansa voi tapahtua. Yhteenottoja olikin ollut, ja sellaiset saattavat laajentua mellakoiksi.
 "Rankinta oli nähdä olosuhteet"
 Entä kuinka avustustyöntekijät itse jaksavat? Tämä on kysymys, jonka Mia Hirttiö sanoo kuulleensa usein.
 – Turvapaikanhakijoiden tarinoiden kuuleminen ei ollut vaikeinta, vaan rankinta oli nähdä, että sellaisia olosuhteita ylipäätään on, sanoo Hirttiö ja oudoksuu, kuinka näin voidaan menetellä Euroopan union alueella.
 Hirttiö muistuttaa, että Kreikassa myös paikallisilla väestöllä on tiukkaa ja Ateenassa näkee kaduilla kerjääviä ihmisiä. Mutta Pohjoismaissa olisi hänen mielestään mahdollisuuksia auttaa
 "Mietin olisiko pitänyt palata"
 Pian Hirttiön lähdettyä takaisin Suomeen syttyi Morian leirissä tulipalo, joka johti yhden ihmisen kuolemaan ja useiden loukkaantumiseen.
 – Olin vielä viestiketjussa, ja näin kuinka kollegat antoivat leirissä ensiapua. Silloin mietin, voisinko tehdä kalenteriin tilaa ja palata auttamaan, sillä lähdettyäni ei kukaan fysioterapeutti jäänyt jatkamaan työtäni, Hirttiö sanoo.
 – Me avustustyöntekijät voimme aina lähteä pois, toisin kuin leirin asukkaat, hän jatkaa.
 Kreikka on ilmoittanut palauttavansa pakolaisia takaisin Turkkiin. Myös talven tulon myötä ankeutuvat olosuhteet kiristävät mielialoja leirissä.
 Mia Hirttiö pohtii paluuta avustustyöhön Morian pakolaisleirille.  Petteri Sopanen / Yle
 Suomessa Mia Hirttiö on jatkanut opintojaan ja laajentanut osaamistaan myös mielenterveyden alueelle. Lapsuudesta ja Oopperan balettikoulusta tuttu tanssikin on tullut vastaan – nyt tanssiterapian muodossa.
 Mutta Morian pakolaisleirin todellisuus on yhä mielessä, samoin auttamisen mahdollisuus.
 – Voi olla, että palaan leirille vielä keväällä, sanoo fysioterapeutti Mia Hirttiö.
 Lue lisää:
 -  Kreikan saarilla pakolaisleirit ovat ratkeamispisteessä: Ihmisiä nukkuu taivasalla ja pulaa on kaikesta
 -  Tulipalo sytytti protestin pakolaisleirillä Lesboksen saarella – Kreikka haluaa palauttaa pakolaisia Turkkiin
 -  Ihmisoikeusvaltuutettu: Kreikan saarien siirtolaistilanne on katastrofin partaalla

"Potilaat halasivat, kun lähtivät vastaanotolta"  – Kreikkalaisella pakolaisleirillä tärkeintä oli turvallinen kohtaaminen, kertoo avustustyötä tehnyt fysioterapeutti


Summary: EU:n komitea päättää tiistaina lyijyhaulien kieltämisestä kosteikkoalueilla.

Kuopiolaisen aseliikkeen takahuone on täynnä käytettyjä haulikoita, joilla ammutaan lyijyhauleja. Samanlaisia haulikoita on monen suomalaismetsästäjän kotona, mutta pian niistä saattaa tulla arvotonta tavaraa.
 EU on parhaillaan harkitsemassa lyijyhaulien kieltämistä kosteikoilla, ja myöhemmin lyijyn käyttö saatetaan kieltää metsästyksessä ja kalastuksessa kokonaan.
 Lyijykielto tekisi vanhoista haulikoista arvottomia. Sami Takkinen / Yle
 Kielto iskisi suomalaisiin aseenomistajiin kovaa, sillä lyijyn vaihtoehdot, kuten esimerkiksi teräshaulit, eivät sovellu vanhoihin haulikoihin.
 Armoria Kuopion yrittäjän  Veli-Matti Iskaniuksen  mukaan muuttunut tilanne näkyisi myös käytettyjen aseiden kaupassa.
 – Meille tarjotaan paljon käytettyjä haulikoita, mutta niille ei ole enää ostajia. Eli se tavara menettää arvoaan hyvin rankasti, hän arvioi.
 "Sahalla voi tulla ongelmia"
 Lyijyhaulien kieltäminen kasvattaisi todennäköisesti uusien haulikoiden kauppaa, mutta samalla kasvaisivat myös ampumatarvikekustannukset.
 Lyijyä korvaavat haulimateriaalit, kuten teräs, kupari ja volframi, ovat selvästi lyijyä kalliimpia. Iskanius havainnollistaa asiaa kymmenen lyijyhaulipatruunaa sisältävän rasian hinnalla. Jos rasia lyijyhaulipatruunoita maksaa 7–13 euroa, maksaa vastaava volframipatruunarasia 60–100 euroa.
 – Moni saattaisi ehkä jättää harrastuksen sikseen, kun ei enää halua uusia kalustoa, Iskanius arvelee.
 Lyijyä korvaavat materiaalit maksavat perinteistä lyijyhaulia enemmän. Sami Takkinen / Yle
 Ongelmia voisivat tuoda myös puukauppoja suunnittelevat metsänomistajat.
 – Jos metsässä ammutaan tungstenia (volframia) tai terästä, niin sahalla voi tulla ongelmia.
 Iskaniuksen mukaan tilanne voisi pahimmillaan johtaa siihen, että metsänomistajat saattavat jopa kieltää korvaavilla hauleilla ampumisen omassa metsässään.
 Veli-Matti Iskaniuksen mukaan moni suomalainen saattaisi lopettaa lyijyhaulikiellon vuoksi metsästyksen. Sami Takkinen / Yle
 Kansainvälisissä kisoissa vain lyijy kelpaa
 Raasion ampumakeskuksessa Siilinjärvellä yksistään haulikkoammunnasta kertyy vuosittain kahdeksan tonnia lyijyä. Siilinjärven urheiluampujien puheenjohtajan  Seppo Mahlamäen  mukaan lyijy jää alueelle, eikä pilaa pohjavettä.
 – Rata-alueen sisällä on pohjavesikaivo, jossa veden lyijypitoisuus on matalampi kuin Siilinjärven ja Kuopion talousvedessä, hän hymyilee.
 Seppo Mahlamäki pitää mahdollista lyijyhaulikieltoa ylimitoitettuna. Sami Takkinen / Yle
 Mahlamäen mukaan lyijyhaulien kieltäminen ampumaurheilussa olisi ylimitoitettua, sillä lyijy voidaan helposti ottaa talteen esimerkiksi pressuttamalla ampumavalli.
 – Ammutaan vasten pressua, josta haulit valuvat teräskouruun, josta ne saadaan talteen.
 Lyijyhaulikielto vaikuttaisi vahingollisesti myös suomalaisten haulikkoampujien kilpailutoimintaan, sillä kansainvälisissä kisoissa materiaaliksi kelpuutetaan vain lyijy.
 – Suomen ennätyksiä, jotka on ammuttu teräshaulipatruunoilla, ei rekisteröidä, Mahlamäki toteaa.
 Kansainvälisissä kisoissa kelpaa vain lyijyhauli. Sami Takkinen / Yle
 Lue myös:
 Suonenjoen Onkilammen lyijytilanteeseen tulossa lisäselvityksiä – Suonenjoen kaupunki hakee ratkaisua yhdessä ely-keskusten kanssa
 Joutsenet kuolevat vanhan ampumaradan vuoksi – Olli Korhonen kuvasi joutsenparin viimeisen kevään Suonenjoen Onkilammella
 EU harkitsee kieltävänsä lyijyn käytön metsästyksessä ja kalastuksessa – tarkoituksena vähentää lyijyn joutumista eläimiin ja ihmisiin

EU:n kaavailema lyijykielto uhkaa tehdä vanhoista haulikoista arvottomia