Summary: Britanniasta Syyriaan 15-vuotiaana lähtenyt nuori nainen on raskaana ja tahtoisi kotiin. Britannia ei ole halukas auttamaan.

Helmikuussa 2015 lontoolainen  Shamima Begum  pakkasi laukkunsa ja suuntasi Gatwickin lentokentälle yhdessä kahden ystävänsä kanssa.
 He sanoivat vanhemmilleen menevänsä ulos, lensivät Turkkiin ja myöhemmin ylittivät rajan Syyriaan.
 Tytöt olivat päättäneet muuttaa terroristijärjestö Isisin kalifaattiin. Shamima Begum oli tuolloin 15-vuotias.
 Nyt yksi tytöistä on kuollut pommituksessa ja toisen kohtalo epäselvä.
 Begum puolestaan on 19-vuotias, raskaana ja haluaisi takaisin kotiin. Hän kertoi tarinansa  brittilehti Timesille  torstaina julkaistussa haastattelussa.
 Kaksi kuollutta lasta
 Syyrian Raqqassa Begum toivoi puolisokseen 20–25-vuotiasta englantia puhuvaa miestä. Kymmenen päivän kuluttua hänen puolisokseen laitettiin 27-vuotias, islaminuskoon kääntynyt hollantilainen.
 Begum kertoi Timesille, että pariskunta oli paennut Isisin viimeisestä linnakkeesta Baghuzista pari viikkoa sitten. Puoliso antautui syyrialaistaistelijoille, ja Begum on nyt yksin pakolaisleirillä Pohjois-Syyriassa.
 Isis-aikanaan Begum sanoo saaneensa kaksi lasta, mutta molemmat ovat hänen mukaansa kuolleet. Toinen kuoli vuoden ja yhdeksän kuukauden iässä, toinen 8-kuukautisena.
 Nyt Begum haluaisi kotiin syntyvän lapsensa vuoksi.
 Hän kertoi Timesille, ettei kadu tuloaan Syyriaan. Pako taistelukentiltä näyttää vähän hävettävän häntä.
 – Olin heikko, en kestänyt kärsimystä ja vaikeuksia joita taistelutantereella asuminen tarkoitti. Mutta pelkäsin myös, että syntymätön lapseni kuolee muiden lasteni tavoin, jos jään. Niinpä pakenin. Nyt haluan vain kotiin Britanniaan, hän kertoi Timesin toimittajalle pakolaisleirissä.
 Lapsiin suhtaudutaan eri tavalla
 Samaan aikaan, kun  Isis heikentyy , Euroopan maat ovat olleet uuden ongelman edessä: mitä tehdä  kalifaattiin lähteneiden taistelijoiden lapsille ja perheille ? Valtansa huipulla Isis houkutti ulkomaisia taistelijoita ja nuoria tyttöjä, jotka halusivat jihadisteille vaimoiksi.
 Kalifaatin alueille lähdettiin myös Suomesta.
 Isisin kukistumisen myötä osa ulkomaalaisista jihadisteista on kuollut, osa jäänyt kiinni, ja osa vain haluaisi kotiin. Monilla naisialla on nyt pieniä lapsia.
 Kaikki eivät palaajia halua. Esimerkiksi ranskalaissyntyiset, kiinnijääneet jihadistivaimot  haastoivat kotimaansa oikeuteen , koska se ei suostu kotiuttamaan heitä.
 Venäjä on  ottanut lapsia , joiden vanhemmat ovat vankilassa tai kuolleita. Sen mielestä on vaarallista jättää lapsia radikalisoitumaan.
 Britanniassa otsikoihin päätyi tammikuussa tapaus, jossa Pink Floyd -tähti  Roger Waters  auttoi omalta osaltaan palauttamaan  isänsä kalifaattiin kidnappaamat  veljekset äidilleen. Isä oli vienyt lapset Trinidadista Syyriaan vuonna 2014.
 Ihmisoikeusjärjestö  Human Rights Watchin tutkija huomautti , että ei pitäisi olla Pink Floydin asia hoitaa lapsia kotiin, vaan hallitusten.
 "Teoilla on seurauksia"
 Timesin haastattelu ja Begumin tapaus herätti heti Britanniassakin keskustelun, mitä Begumille tapahtuu tai pitäisi tapahtua.
 Lapsesta olisi pidettävä huoli, mutta Begum on jo virallisesti aikuinen. Kokemukset kalifaatissa ovat epäilemättä aiheuttaneet hänelle traumoja.
 Isisiin Begum tuntuu suhtautuvan haastattelun perusteella ristiriitaisesti. Ei sikäli ole ihme, jos Begum aiheuttaa huolta monissa viranomaisissa.
 Britannian turvallisuudesta vastaava ministeri  Ben Wallace  kommentoi tuoreeltaan,  ettei aio vaarantaa brittien  henkeä etsiäkseen terroristeja tai entisiä terroristeja. Teoilla on seurauksia, Wallace napautti.
 Vaikka Begum oli lähtiessään vain 15-vuotias, ministerin mielestä ihmiset tietävän mitä tekevät. Hän kehotti Begumia hakeutumaan itse Turkkiin tai Irakiin järjestääkseen kotimatkansa. Britannialla ei ole tällä hetkellä lähetystöä Syyriassa.
 Wallace huomautti myös, että brittinä Begumilla on oikeus palata, mutta Isisin riveihin liittynyt voi myös odottaa kotimaassaan tutkintaa ja vähintään syytteitä.
 Vuonna 2016 kalifaatista Britanniaan palannut nainen sai kotimaassaan  kuuden vuoden tuomion  Isisiin liittymisestä.

Jos teininä kalifaattiin lähtenyt nuori nainen on raskaana ja tahtoo kotiin, pitääkö kotimaan auttaa häntä – Tätä pohtii nyt Britannia


Summary: Yhä useampi korkeakouluopiskelupaikka aukeaa jatkossa ylioppilastodistuksen arvosanojen perusteella. Valintakoeuudistus mietityttää nuoria.

Penkkarit ovat pitäneet Hämeenlinnan Lyseon lukion abiturientti  Ville Karirinteen  viime viikkoina kiireisenä.
 – Aloittelin rekkavastaavana. Sitten olin abivideoita kuvaamassa, näyttelemässä ja sitten vastasin myös abigaalan toteutuksesta, luettelee Karirinne penkkareihin liittyviä sitoumuksiaan.
 Karirinne harppoo koulun pihalla kuorma-autojen välissä, huutelee ohjeita lavoille nouseville abeille ja teippaa ilmastointiteipillä lakanoita auton lavojen kylkiin.
 – Kohta lähdetään torille heittelemään kansalle karkkia ja sitten on abiristeilyn vuoro. Mennään paatilla Tallinnaan, kertoo Karirinne.
 Tulevaisuutensa varalle aktiivisella abilla on selvät suunnitelmat: hän aikoo hakea heti ylioppilaskeväänä Kauppakorkeakouluun opiskelemaan.
 – Minulla on sellaisia ominaisuuksia, joita minun ja monen muunkin mielestä voisi hyvin hyödyntää kauppatieteellisen alan ja eritoten kauppatieteellisen johtamisen alalla, pohtii Karirinne.
 Hämeenlinnan Lyseon lukion penkkarirekassa Ville Karirinne kuvassa oikealla punainen lippalakki päässään. Nina Keski-Korpela / Yle
 Korkeakoulujen valintakoejärjestelmä muuttuu
 Ennen kuin opiskelupaikka on selvillä, niin Karirinteellä kuin muullakin penkkarikansalla on vielä monta haastetta selvitettävänä.  Korkeakoulujen valintakoejärjestelmä muuttuu  vuonna 2020 ja monessa oppilaitoksessa ollaan jo menty kohti uutta. Jatkossa ylioppilaskokeen painoarvo kasvaa jatko-opintoihin hakeutumisessa. Uudistuksessa valintakokeita kevennetään ja valtaosa opiskelijoista valitaan vuodesta 2020 alkaen todistusten perusteella.
 Abiturientti Ville Karirinne suhtautuu uudistukseen kaksijakoisesti.
 – Onhan se totta, että uudistus poistaisi kahden kokeen painetta. Nyt painetaan hirveällä höökillä kohti ylioppilaskoetta ja sitten pitäisi pääsykokeisiin ruveta lukemaan. Huonoa uudistuksessa on se, että paine ylioppilaskirjoituksen suorittamiseen kasvaa aivan suunnattomasti, pohtii Karirinne.
 Suomen lukiolaisten liiton puheenjohtaja  Roosa Pajunen  tietää, että valintakoeuudistus huolestuttaa nuoria.
 – Pelko on aivan ymmärrettävää, mutta se on suhteellisen aiheetonta, koska valintakokeillakin edelleen pääsee opiskelemaan, sanoo Pajunen.
 Aiheesta liikkuu myös väärää tietoa, joten on täysin inhimillistä, että asia huolestuttaa.  Roosa Pajunen
 Suomen lukiolaisten liiton puheenjohtaja mainitsee, että jatkossa pääsykokeiden painoarvo ei ole laskemassa. Sen sijaan todistuksen painoarvoa ollaan korottamassa.
 Pajunen pitää tärkeänä sitä, että lukiolaiset saavat oikeaa tietoa valintakoeuudistukseta.
 – Aiheesta liikkuu myös väärää tietoa, joten on täysin inhimillistä, että asia huolestuttaa, sanoo Pajunen.
 Hämeenlinnalaisen Kaurialan lukion opinto-ohjaaja  Elina Torkko-Hieto  tietää, että valintakoeuudistus puhuttaa lukiolaisia.
 – Se on se pieni epätietoisuus siitä, että olenko ottanut ylioppilastutkinnossani huomioon, että ensi vuonna on haettava uuden hakusysteemin mukaan.
 Erityisesti uudistuksen alkuvaiheessa opiskelijoille aiheuttaa epävarmuutta myös kahden systeemin päällekkäisyys.
 – Opiskelija ei välttämättä tiedä, tuleeko valituksi paperivalinnassa eli hänen on valmistauduttava pääsykokeeseen kuitenkin kevään aikana. Esimerkiksi tänä keväänä on hakukohteita, joissa täytyy joka tapauksessa mennä pääsykokeeseen, koska pääsykoe on ennen kuin ylioppilastulokset tulevat, avaa Torkko-Hieto.
  Vähemmän välivuosia
 Valintakoeuudistuksen tarkoituksena on helpottaa pääsykoerumbaa ja vaikuttaa siihen, että entistä useampi saisi opiskelupaikan yliopistossa tai ammattikorkeakoulussa heti toisen asteen opintojen jälkeen.
 – Tällä hetkellähän tilanne on Suomessa melko huono. Vaikka noin 75 prosenttia ylioppilaista hakee heti ylioppilaaksitulon jälkeen korkeakoulutukseen, niin vuonna 2017 vain 28 prosenttia heistä jatkoi, kertoo opetusneuvos  Ilmari Hyvönen  opetus- ja kulttuuriministeriön korkeakoulu- ja tiedepolitiikan osastolta.
 Hyvönen luonnehtii nivelvaihetta toisen asteen ja korkeakoulutuksen välillä Suomessa raskaaksi.
 – Täytyy suorittaa ylioppilastutkinto ja sitten on pääosin vielä tarvinnut valmistautua pääsykokeisiin.
 Jatkossa hyväksyttyä ylioppilaskokeen arvosanaa voi halutessaan korottaa useamman kerran, kun nyt se on mahdollista vain kerran.
 Kaurialan lukion abirekassa pohditaan tulevaisuutta. Nina Keski-Korpela / Yle
 Yhä useampi opiskelija on tulevaisuudessa alan vaihtaja tai täydennyskoulutusta hankkiva, joten väylien korkeakouluopintoihinkin on oltava nykyistä joustavampia.
 – Korkeakoulut joutuvat tällä hetkellä miettimään uudenlaisia polkuja, väyläopintomahdollisuuksia, avointa ammattikorkeakoulua tai yliopistoja ja muunlaisia valintatapoja kuin suoraan toiselta asteelta, pohtii Torkko-Hieto.
 Opinto-ohjaaja kuvailee, että nykyiset abiturientit kohtaavat "eksponentiaalisesti muuttuvan tulevaisuuden".
 – Kukaan meistä ei tiedä, minkälaisiin töihin he 5-10 vuoden kuluttua suuntaavat. Muutos ja sen sietokyky on tärkeää, tärkeämpää varmaan mitä meillä on ollut tuon ikäisenä, pohtii Torkko-Hieto.

Valintakoeuudistus poistaa kahden kokeen stressiä – abit ovat kuitenkin huolissaan ylioppilaskirjoitusten suorituspaineista


Summary: Marttaliitto perustettiin 120 vuotta sitten vahvistamaan suomalaisia koteja venäläistämistoimia vastaan. Martat pitivät pintansa jopa radikaalilla 1960-luvulla, jolloin järjestö teki jäsenennätyksen.

1 Marttaliikkeen perustaja, koulunjohtaja Lucina Hagman. On suurempi koti -kirja / Otava Martat perustettiin taistelemaan venäläistämistä vastaan – asialla kaupunkilaissivistyneistö Helsinkiläinen koulun johtajatar  Lucina Hagman  oli aktiivinen naisasianainen ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hagman huolestui viesteistä, joita hänen karjalaiset opettajakollegansa lähettivät pääkaupunkiin. Venäläisten vaikutus oli vahvistunut ja Suomen autonomia kaventunut vuonna 1899 keisari  Nikolai II :n julistaman Helmikuun manifestin myötä. Karjalassa sivistyneistö huolestui siitä, että vähävaraisten perheiden jäsenet olivat alttiita venäläistämistoimille. Hagman päätteli, että köyhään väkeen voisi vaikuttaa parhaiten perheenemäntien kautta, heitä sivistämällä. Kodinhoitoon keskittyvän yhdistyksen kautta voisi vaalia suomalaista kulttuuria herättämättä venäläisviranomaisten huomiota. Innostavana puhujana tunnettu Hagman perusti ystävänsä  Alli Nissisen  kanssa  Sivistystä kodeille  -järjestön, jonka nimettiin pian uudelleen Raamatun ahkeran naisen perikuvan, Martan, mukaan. Helsingin yliopiston dosentti, historiantutkija  Ville Jalovaara  on kirjoittanut marttojen yhteiskunnallista ulottuvuutta valottavan historiikin  On suurempi koti . Nimi viittaa marttojen ajatukseen siitä, että koti on yhteiskunnan ydin ja yhteiskunta puolestaan on kaikkien suomalaisten suuri koti. 2 Harvinainen kuva sotamartoista reppuineen. Museovirasto / Otava Sotamartat Suomen itsenäistyttyä martat joutuivat yhteiskunnallisen turbulenssin silmään. Järjestö valitsi vuonna 1918 puolensa ja se oli valkoinen. Karjalassa perustettiin Vaasan valkoisen hallituksen myötävaikutuksella sotamarttaorganisaatio. Punaisten riveihin astui aseistettuja naisia, mutta valkoisten puolella heitä ei nähty. Sotamartat auttoivat valkoisten sotaponnistuksissa toimimalla sanitääreinä ja auttamalla hädänalaisia koteja. Marttojen avulla mustamaalattiin venäläisiä, joiden väitettiin muun muassa levittävän tauteja. Ville Jalovaara kiinnostui sotamartoista kirjoittaessaan marttahistoriikkia. – Sisällissotaa on viime vuosina tutkittu paljon, mutta sotamartat ovat jääneet kokonaan pimentoon. Tätä tekisi mieli vielä penkoa myöhemmin, Jalovaara sanoo. Sisällissodan jälkeen sotamartat katosivat. Toimintaa jatkoi 1919 perustettu Lotta Svärd -järjestö. Sen jäsenet osallistuivat sotatoimiin talvi- ja jatkosodassa. Lotta-järjestö nakersi marttojen jäsenmäärää. Toisaalta monet naiset toimivat sodan aikaan molemmissa järjestöissä. Lotta Svärd -järjestö kiellettiin vuonna 1944 valvontakomission määräyksestä. 3 Ensimmäiset naiskansanedustajat ryhmäkuvassa vuonna 1907. Helsingin kaupunginmuseo / Otava Ponnahduslauta politiikkaan Marttaliitto on profiloitunut epäpoliittiseksi järjestöksi, vaikka järjestön alku olikin mitä poliittisin. Perheiden hyvinvointi oli marttojen ase, sillä terveellinen ravinto, puhtaus ja sairauksien ehkäisy olivat keinoja kasvattaa suomalaisista vahvoja ja terveitä yksilöitä. Martta-aatteen mukaan he pystyisivät näin palvelemaan yhteiskuntaa ja täyttämään siten kansalaisvelvollisuutensa paremmin. Marttayhdistyksen alkuperäinen nimi  Sivistystä kodeille  osoittautui huonoksi. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikovin kerrotaan henkilökohtaisesti puuttuneen asiaan. Rahvaan- ja työväennaisten sivistämistä pidettiin liian epäilyttävänä, kukaties jopa vallankumouksellisena toimintana, jota ei voitu sallia, kertoo Ville Jalovaara  On suurempi koti  -kirjassaan. Raamatullinen Martta toimi sumuverhona paremmin ja marttojen annettiin toimia suomalaisen kulttuurin ylläpitäjinä perheiden hyvinvointia lisäämällä. Marttajärjestön johtohahmot katsoivat kansaa ylhäältä alas. Heillä oli itsellään ajan naisille harvinaista korkeampaa sivistystä ja koulutusta. Siitä he halusivat ammentaa kansalle neuvoja ja opastusta. Lucina Hagman oli monella tapaa radikaalikin aatteissaan. Hän taisteli paitsi venäläistämistä vastaan myös tyttöjen koulutuksen, prostituution kieltämisen ja tehtaissa työskentelevien naisten aseman kohentamisen puolesta. Hagman ja muut valistuneet naisasianaiset edistivät myös raittiusaatetta. Yhteiskunnallinen aktivisuus nosti marttaliikkeen voimahahmoja yhteiskunnan portailla ja vuonna 1905 Marttayhdistys otti jo kantaa naisten äänioikeuden puolesta. Ensimmäisissä eduskuntavaaleissa parlamenttiin valittiin yhdeksäntoista naista. Heidän joukossaan olivat Nuorsuomalaiseen Puolueeseen kuuluneet Marttayhdistyksen perustajäsenet Lucina Hagman ja Alli Nissinen sekä Ruotsalaisen Kansanpuolueen jäsen  Dagmar Neovius . Martoissa on myöhemminkin vaikuttanut politiikassa menestyneitä henkilöitä, kuten kaksi vuosikymmentä kansanedustajana ja Ahon hallituksen ministerinä toiminut  Tytti Isohookana-Asunmaa . 4 Martta esittelee kahvipaketeista tehtyjä pakastepusseja vuonna 1963. On suurempi koti -kirja / Otava Perhemartat hulluna vuonna vuonna 1968 Marttojen toiminnassa auttaminen ja opastaminen ovat olleet punaisena lankana alusta asti. Aluksi toiminta oli täysin vapaaehtoisten varassa, mutta jo varhain marttoihin palkattiin neuvojia ja konsulentteja, joiden tehtävänä oli perehtyä ammattimaisesti puutarhan ja eläinten hoitoon ja moniin maaseudulla vaadittaviin kodin tehtäviin. Marttojen ideologia perustui siihen, että nainen vastaa paitsi kotitöistä myös kodin hengestä. Hän pitää ojennuksessa lapset, piiat ja rengit. Mies oli toki perheen pää, mutta marttaemäntä piti omalla napakalla otteellaan myös miehen kaidalla tiellä ja erossa viinaksista. Hyvän hengen luominen kotiin oli yksi perheenäidin haastavimmista tehtävistä. Martat halusivat kotityölle arvostusta. Siihen ei kuitenkaan pyritty niin, että työt olisi jaettu naisten ja miesten kesken tasan, vaan niin, että kotityön profiilia pyrittiin parantamaan valistuksen, jopa tieteen keinoin. Ajateltiin, että naisen työsarka helpottuu ja aikaa jää muullekin toiminnalle, kun työtä tehostetaan ja sitä helpotetaan erilaisilla koneilla ja välineillä. Jo 1950-luvulle tultaessa ajatus koneena toimivasta kotiäidistä alkoi hämmentää, sillä naiset suuntasivat yhä enemmän töihin kodin ulkopuolelle. Suurempi murros naisten työelämään osallistumisessa oli käsillä 1960-70-lukujen taitteessa. Päivähoito, sen tarpeellisuus ja eettisyys keskusteluttivat. Lopulta martatkin taipuivat vaatimaan hyvää päivähoitoa. Kotitöiden jakamisen aika tuli myöhemmin. Sanotaan, että maailma ei ollut enää entisensä vuoden 1968 jälkeen. Muutoksen tuulet puhalsivat myös Suomessa. Opiskelijat kapinoivat ja poliittinen viisari värähti voimallisesti vasemmalle. Erikoista kyllä juuri 1968 martat saavuttivat jäsenmäärässään ennätyslukeman, liki 100 000 jäsentä. – Monet suomalaiset olivat väsyneitä politiikan myllerrykseen. He etsivät ehkä martoista vakautta. He ajattelivat, että martat eivät ole ensimmäisenä kiipeämässä barrikadeille vaatimaan vallankumousta, kertoo  On suurempi koti  -kirjan kirjoittaja Ville Jalovaara. Suomi teollistui ja kaupunkilaistui monia Euroopan maita hitaammin, mutta 1970-luvulla muutos oli jo totta. Käsitys perheestä muuttui samalla. Äidit lähtivät töihin, lapset saivat avaimen kaulaan ja leikkivät lähiöiden kerrostalojen pihoilla. Kotiapua ei enää ollut varaa eikä oikein sopivaakaan palkata. Kodin toimia helpottamaan oli tullut koneita ja hiljalleen isätkin saatiin osallistettua. 5 Martat Pride-kulkueessa. Edessä oikealla toinen on Martta-liiton pääsihteeri Marianne Heikkilä perunteisessä martta-puvussa. On suurempi koti -kirja / Otava Koti-uskonto-isänmaa ja lopulta tasa-arvoinen avioliittolaki Marttojen pitkä kokemus suomalaisten perheiden parissa on tuonut järjestölle sananvaltaa perheitä koskevissa päätöksissä. Martoilta on pyydetty lausuntoja niin avioliittolain uudistuksesta kuin samaa sukupuolta olevien avioliitostakin. Avioliittolaki uudistettiin 1980-luvun alussa ja tuolloin marttajärjestö kallistui kannattamaan puolisoiden tasa-arvoa sekä yhtäläisiä oikeuksia ja velvollisuuksia. Avioeron myöntämiseen toivottiin harkinta-aikaa, mutta syyllisyysperiaatteesta haluttiin luopua. Marttaliitolla oli yhä siteensä kirkkoon, eikä liitto kannattanutkaan esitystä kirkon vihkimispoikeuden poistamisesta, vaan kannatti avioliittotoimikunnan esitystä säilyttää mahdollisuus valita joko siviili- tai kirkollinen vihkiminen. Perhe-elämää neuvovassa sävyssä käsittelevät kirjoitukset loppuivat 1980-luvulla hiljalleen marttojen Emäntälehti-julkaisussa. Samoin lakkasi moralisointi naisten työssäkäynnistä ja lasten päivähoidosta. Kotitöidenkin osalta martat höllensivät esiliinannauhojaan. Naiset olivat nyt koulutettuja, heistä 70% oli kiinni työelämässä ja palkkatasokin oli kohonnut niin, ettei mies enää ollut perheen pääelättäjä. Tästä pääteltiin, että kotityötkin on syytä jakaa tasaisemmin. Marttojen maailma aukeni nopeasti uusille ajatuksille ja 1990-luvulla liitto liputti jo samaa sukupuolta olevien avioliitto-oikeuden puolesta. Vuonna 2017 pieni ryhmä marttoja osallistui Helsingin Pride-kulkueeseen. Marttojen banderollissa luki “Hyvä arki kuuluu kaikille”. 6 ProMartat-yhdistys kokeilee CrossFit-jumppaa. Etualalla yhdistyksen jäsen Elina Sydänmaalakka. Antti Haanpää / Yle Nykymartat menevät CrossFit-salille ja kokkaavat thaimaalaista Marttajärjestö on edelleen voimissaan, vaikka yhteiskunta on sen ympärillä muuttunutkin. Koti ja perhe ovat silti edelleen yhteiskunnan ytimessä, vain monimuotoisempina kuin koskaan. Marttaliittoa juotsaa nyt pääsihteeri  Marianne Heikkilä  ja se keskittyy hyvän arjen edistämiseen. Heikkilä sanoo tavoittelevansa tasa-arvoa, suvaitsevaisuutta, globaalia vastuuta ja kestävää kehitystä. Niin marttojen kuin monien muidenkin järjestöjen toimintaan on vaikuttanut ympäristöahdistus. Sen kimppuun martat aikoo heittäytyä seuraavaksi. Perhe-elämän haasteet ovat edelleen läsnä yhteiskunnassa. Nyt murheenkryyneinä ovat muun muassa perheiden eriarvoistuminen, työ- ja vapaa-ajan tasapaino ruuhkavuosina tai vaikkapa vanhustenhoito. Yhdessä tekeminen ja kotoilu ovat nousseet megatrendeiksi, joihin marttatoiminta sopii hyvin. Moni marttaliittoon kuuluva marttayhdistys käy kokeilemassa erilaisia yhteisen tekemisen muotoja. Martoilla on ollut 1930-luvulta lähtien oma asu. Marttapuvun suunnitteli tekstiilitaiteilija  Eeva Saurio . Asu toimi edustusasuna naisille, joiden vaatevarasto oli työvaatepainotteinen. Puku oli helppo vetää ylle, kun lähti marttailtaan tapaamaan muita. Puvun tarkoituksena oli myös osoittaa, että martoissa kaikki oli tasa-arvoisia mökin miinasta ruustinnaan. Asua muodistettiin jo 1980-luvulla ja 2010 järjestöasut uusittiin kangasta myöten. Uudet asut ovat Aalto-yliopiston Taideteollisen korkeakoulun opiskelijoiden suunnittelemat ja niistä löytyy paita myös miehille. Marttoja on Suomessa vuonna 2019 noin 50 000.

Tiesitkö tämän martoista? – Valkoiset saivat 1918 avukseen sotamarttoja, sata vuotta myöhemmin martat marssivat Pride-kulkueessa


Summary: Alkoholiongelmat voivat aiheuttaa Suomessa pahimmillaan miljardikulut.

Mielikuva nukkavierusta, käännetyn veneen alla asuvasta alkoholistista elää yhä vahvasti, vaikka todellisuus on varsin toinen.  Perjantain Sannikka & Ukkola -ohjelmassa  puhutaan runsaan alkoholinkäytön ja työelämän yhdistelmästä.
 – Riski- ja ongelmakäyttäjät ovat meidän työssäkäyvien ihmisten keskuudessa, ja heitä on paljon, toteaa  Tuomas Tenkanen , joka on Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry:n aikuiset-osaston päällikkö.
 Alkoholiongelmaisten tarkkaa määrää työväestössä on vaikea arvioida, mutta talousjärjestö OECD:n mukaan joka kymmenes työntekijä on ongelmakäyttäjä. Arvio on, että iso osa riskikäyttäjistä on työelämässä eikä sillan alla.
 Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimuksessa on selvinnyt, että 80 prosenttia keski-ikäisenä alkoholin takia kuolleista suomalaisista oli työelämässä vielä 17 vuotta ennen kuolemaansa. Alkoholin takia kuolleet ovat siis olleet työelämässä suunnilleen samassa mitassa kuin muut samanikäiset.
 Alkoholin takia kuolleista yli puolet oli töissä vielä kymmenen vuotta ennen kuolemaa. Neljännes oli töissä vielä kuolemaa edeltävänä vuonna.
 Tulokset osoittavat, että työelämästä putoaminen on pitkä prosessi, kertoo THL:n tutkimusprofessori  Pia Mäkelä .
 – Aika paljon aikaisemmin pitäisi yrittää ehkäistä ongelmien syntyä. Kun ongelmat ovat niin pahat, että ne näkyvät työkavereille tai työ on jo menetetty, ollaan liikkeellä jälkijunassa Mäkelä toteaa.
 Ongelmakäyttäjät uskovat olevansa kohtuujuojia
 Ehkäisevää päihdetyötä tekevä EHYT kouluttaa ja kannustaa työpaikkoja tekemään päihdeohjelmia, joissa on sovittu pelisäännöt alkoholiongelmien ehkäisemiseen ja puuttumiseen. Päihdeohjelmaan voidaan kirjata, kenellä on vastuu esimerkiksi puuttua ongelmiin. Näin kaikilla on tiedossa, miten eri tilanteissa toimitaan ja ennaltaehkäisy on helpompaa.
 EHYT ry:n Tenkanen painottaa, että jos työkaverista herää huoli, tärkeintä on ottaa asia puheeksi. Moni saattaa kyetä työskentelemään tavallisesti, vaikka vapaa-ajalla korkkaa juoman toisensa perään.
 – On hirveän erilaisia töitä ja työyhteisöjä eikä ole olemassa yhtä alkoholistin arkkityyppiä. Jos pääsääntöisesti tekee työnsä, voi hyvin pitkään luovia työpaikalla.
 David Kashakhi / A
 Usein tilanne rupeaa avautumaan siinä vaiheessa, kun työn jälki kärsii tai muut joutuvat tekemään työt alkoholiongelmaisen puolesta.
 Muille ongelma voi näyttäytyä jo hyvin selvästi, vaikka ihminen itse pitää tilannetta aivan tavallisena. THL jakaa alkoholin käyttäjät kolmeen ryhmään: käyttäjiin, joilla on vähäinen, kohtalainen tai korkea pitkäaikaisten terveyshaittojen riski.
 Vuoden 2016 Juomatapatutkimuksessa havaittiin, että korkean riskin käyttäjistä 58 prosenttia pitää itseään kohtuukäyttäjinä. Korkean riskin käyttäjistä naiset juovat viikossa 12–16 annosta tai enemmän ja miehet 23–24 annosta tai enemmän.
 Näin otat alkoholin ongelmakäytön puheeksi
 Valmistaudu siihen, mitä kysyt ja ennakoi tiettyjä vastauksia. Älä lähde neuvomaan tai tuomitsemaan. Puuttuminen ei ole nuhdesaarna. Aloita kertomalla omasta huolestasi ja kysymällä, miten työkaveri jaksaa. Jos työkaveri toteaa, että kaikki ei ehkä ole kunnossa, häntä autetaan hakeutumaan esimerkiksi työterveyshuoltoon. Työkaveri tai esimies ei kuitenkaan ole terapeutti. Voi olla, että osa suhtautuu kielteisesti kysymiseen ja puolustautuu kipakasti. Yleensä kuitenkin se henkilö, jonka tilanteeseen on puututtu, kiittää lopulta. Osoita, että välität aidosti. Et arvioi ihmistä vaan työtä.
 Moni arastelee toisen asioihin puuttumista, mutta mikä on pahinta mitä voisi tapahtua?
 – Työkaveri ehkä suuttuu, mutta se ei lopulta ole vakavaa ja kääntyy yleensä hyväksi, Tenkanen toteaa.
 Jos ihmisellä on huoli ja tunne siitä, että jotain pitäisi tehdä, huoli katoaa, kun sen ottaa puheeksi.
 Alkoholin ongelmakäyttäjä voi pelätä myös työpaikan menettämistä. Tavoitteena pitäisikin olla, että ketään ei jätetä ja ihminen palaa työyhteisön täysivaltaiseksi jäseneksi toipumisen jälkeen. Tämä helpottaa myös ongelmakäytöstä keskustelemista.
 – Eihän tämä ole rakettitiedettä. Samalla tavalla tämä toimii, miten asioita ratkotaan lasten tai kumppanin kanssa, Tenkanen sanoo.
 Puuttumisella on myös kansantaloudellisia etuja. Varovaisen arvion mukaan alkoholin ongelmakäyttö aiheuttaa 500 miljoonan euron kulut vuodessa. Jos kaikki välilliset kulut huomioidaan, päästään miljardiin euroon.
 Tenkasen mukaan OECD arvioi vielä rajummin: kulut ovat prosentti bruttokansantuotteesta eli Suomessa noin kaksi miljardia euroa.
 – Siinä ollaan aidon kilpailukyvyn äärellä. Jos ei jumpattaisi kuuden minuutin työajanlisäyksen kanssa, voitaisiin saada tehokkaita ratkaisuja aikaan, Tenkanen sanoo.
 Mitä viina tekee työpaikoilla? Tästä aiheesta keskustellaan lisää perjantain  Sannikka & Ukkola -ohjelmassa Yle TV1:ssä kello 20.00 .

Alkoholisti voi olla mukana työelämässä vielä vuosia ongelmien alettua – näin otat alkoholiongelmat puheeksi työpaikalla


Summary: Osakesäästäjien keskusliiton toimitusjohtajan mielestä myös Suomessa ilmenneillä ongelmilla oli merkitystä Attendon kurssilaskussa.

Hoivakotien ympärillä jatkuva skandaali alkaa näyttää huonolta myös sijoittajien silmissä. Aiemmin tällä viikolla varainhoitoyhtiö FIM ja S-Pankki ilmoittivat laittaneensa hoivayhtiö Attendon osakkeet toistaiseksi ostokieltoon rahastoissaan. Tänään Attendon osake syöksyi pörssissä heti tulosjulkistuksen jälkeen.
 Attendon osakkeen kurssi laski päivän aikana yli 15 prosenttia Tukholman pörssissä. Vuoden alusta osake on halventunut jo yli neljänneksen. Tulostiedotteessaan yhtiön johto kertoi ottavansa vakavasti viranomaisten moitteet sekä Alavuden Pelimanni-hoivakodin sulkemisen. Attendolla hoito ei ole kuitenkaan ollut sitä, mitä on luvattu ja sijoittajat eivät sitä halua.
 Kysyimme Osakesäästäjien keskusliiton toimitusjohtaja  Tuomo Katajamäeltä , mitä sijoittajat ajettelevat uutisista.
 1) Miksi kurssi laskee? Onko taustalla yleinen epäluottamus koko soten onnistumista kohtaan, ja nyt nämä ongelmat vain vahvistavat sitä, että ei tästä hommasta mitään tule?
 – Yleinen keskustelu hoivaliiketoiminnan onnistumisesta eettisessä mielessä on ollut varmasti syynä kurssipudotukseen, ei sote. Soten läpiviemisen vaikeudet on hinnoiteltu markkinoilla alan yhtiöiden kursseihin jo aikaisemmin. Se ei ole nyt oleellisesti vaikuttanut, koska Suomessa on hoivayrityksiä, jotka ovat pitäneet kurssinsa ihan hyvin. Sijoittajat odottavatkin, että vaikka sotea ei ikinä syntyisi, ulkoistuksia voi kuitenkin tulla.
 2) Kuinka paljon kurssilaskun taustalla on sijoittajien ahneus? Eikö Attendo ole säästänyt riittävästi?
 – Sijoittajat odottavat tulosta, mutta eettinen ja vastuullinen toiminta on pitkällä aikavälillä tuloksen tekemisen edellytys. Kun suuret sijoittajat ilmoittavat  asettavansa yhden toimijan eettisistä syistä boikottiin , toimivan johdon on käytännössä pakko parantaa toiminnan eettisyyttä. Sen on tajuttava, että omistajien kaipamaa lisäarvoa saa vain vastuullisesta bisneksestä.
 Mikko Airikka | Yle
 Attendon pörssikurssin heikentyi torstaina, kun yhtiö kertoi, että kannattavuuden parantumisessa kestää kauemman kuin aiemmin arvioitiin.
 Markkinoilla kurssilaskun arvioitiin johtuvan yhtiön liian nopeasta kasvusta. Kun uusia hoivakoteja perustetaan, niiden käyttöaste voi olla alkuun pieni. Osassa Attendon hoivakodeista on tyhjää, jolloin kannattavuus on heikko.
 Osakesäästäjien keskusliiton toimitusjohtajan Tuomo Katajamäen mielestä myös Suomessa ilmenneillä ongelmilla oli merkitystä kurssilaskussa.
 – Sijoittajien näkemyksen mukaan nyt ei ole pidetty kiinni siitä, mitä on sovittu.
 3) Mille sijoittajat panevat painoa, kun he arvioivat sosiaali- ja terveysalan yhtiöitä?
 Katajamäen mukaan hoiva-alalla eettisyys on poikkeuksellisen tärkeää.
 – Sijoittajat odottavat hoiva-yhtiöiltä korkeaa eettisyyttä ja korkeita arvoja liiketoiminnan ohella. Hoiva-ala on defensiivinen toimiala, eli sijoittajat mieltävät sen vähemmän suhdanteista riippuvaiseksi ja paremmin ennustettavammaksi kuin monia muita aloja.
 Eettisyyden merkitys korostuu Katajamäen mukaan hoiva-alalla, sillä defensiisenä alana sillä ei odoteta kovin suuria voittoja tai laskuja. Hänen mukaansa sijoittajat eivät edes odota kovin isoja katteita terveysalan yrityksiltä, vaan ennemminkin tasaista tulovirtaa ja liikevaihtoa, eli ennustettavuutta.
 4) Voidaanko päätellä, että pörssiyhtiö tai pääomasijoittaja omistajana ei sovi sote-alalle, kun ykköstavoitteena on arvon luominen omistajille?
 Katajamäen mukaan missään nimessä ei. Hoiva-ala sopii erinomaisesti pörssiin. Se sopii hyvin pääomasijoittajillekin, koska se ei ole suuresti suhdanteista riippuvainen toimiala. Sijoittajat haluavat hakea kohteita, joissa tulovirta on tasaista.
 – Silloin yrityksen tuloskasvu perustuu siihen, että liikevaihto kasvaa uusien kohteiden myötä, eikä niinkään sen takia, että katteita parannettaisi tai kannattavuutta kiristettäisi äärimmilleen. Eettiset arvot ovat äärimmäisen tärkeät hoivayrityksissä, koska uskoakseni omistajat haluavat sitä – olivat ne sitten pääomasijoittajia tai suomalaisia yksityissijoittajia.
 5) Onko näillä viime aikojen ongelmilla mitään vaikutusta sijoittajien käytökseen pitkällä aikavälillä? Mitä he nyt odottavat Attendon tekevän?
 – Ikävää, että tällaisia asioita on, mutta hyvä että ne ovat tulleet esiin. Uskoakseni viime aikojen ongelmilla on sellainen vaikutus, että eettiset arvot tulevat korostumaan hoiva-alalla. Yritykset haluavat – ja niiden täytyy – tuoda arvot paremmin esille ja ennen kaikkea noudattaa niitä. Että arvot ei jää pöytälaatikkoon tai mappiin, vaan ne on käytännössä. Sitä sijoittajat haluavat.
 Lue lisää:
 Hoivayhtiö Attendon osake syöksyy pörssissä tulosjulkistuksen jälkeen

Sijoittajat rankaisevat epäeettisestä toiminnasta – Attendon johdon on käytännössä pakko korjata toimintatapojaan


Summary: Kokkolalaiset Ari ja Jari Lehtinen ovat kehittäneet useita erikoissaunoja. Uusin, hamppusauna, viedään tuotantoon toholampisen Aalto Haitekin kanssa.

Ensin syntyi pystymallinen, vedenalainen sauna. Sitä seurasivat vaakamallinen veden alla ajettava sauna ja maanpäällinen akvaariosauna.
 – Ideat syntyvät monesti saunan löylyissä. Meillä on kova mielikuvitus. Se lentää löylyn mukana, naureskelevat Ari ja Jari Lehtinen.
 Ari ja Jari Lehtinen aikovat viedä saunansa tuotantoon yhteistyössä terveellistä puurakentamista kehittävän toholampilaisen Aalto Haitekin kanssa.
 Hamppusaunan rakenteelle on jo saatu maailmanlaajuinen mallisuoja.
 Uusin prototyyppi on kuin röllimetsän rakennus. Hamppusaunasta pursuaa hamppua luontevasti puupalikoiden väleistä. Tunnelmallisten pienten ruutuikkunoiden takaa paljastuu polttamalla tummennetut sisätilat ja pyöristetty sisäkatto.
 Saunassa on myös pieni eteinen. Ensimmäinen sauna on tarkoituksella tehty sellaiseksi, että hamppu näkyy hyvin.
 Hampun edut hyödyksi
 Hamppu on vanha eriste, jolla on hyvä märkäkestävyys eikä se homehdu helposti. Saunassa se toimii hengittävänä läpituulettuvana eristeenä, joka takaa korvausilman saannin, mikä on saunassa tärkeää.
 Lehtisten rakentamassa saunassa on sisäkkäin kaksi puupalikoista tehtyä kehikkoa. Sekä palikoiden välissä että kehikoiden välissä on eristeenä hamppua. Harvinainen pyöristetty sisäkatto on tehty päreillä, ja niidenkin päällä on hamppua ja uloimpana uusi pärekerros.
 Jari ja Ari Lehtinen saunassa Raila Paavola / Yle
 – Löyly ei paukahda seinistä takaisin kuten tavallisesta seinäpaneelista, eikä tässä edes väsytä kuten usein tavallisessa saunassa, kehuvat yrittäjät.
 He ovat koemielessä saunottaneet myös ihmisiä, joille sauna aiheuttaa herkästi huonoa oloa. Hamppusaunassa nämäkin ovat pystyneet saunomaan.

Saunassa syntyy uusia saunoja: kokkolalaisveljekset keksivät lauteilla hamppusaunan


Summary: Luvattomasta kalastuksesta ja kalastusrikkomuksesta syytetyt utsjokelaiset vetoavat oikeuteensa harjoittaa saamelaista kulttuuria.

Utsjoen kunnan valtuustosalissa vallitsee hyvä henki, vaikka tilassa on juuri alkamassa Lapin käräjäoikeuden istunto. Viisi utsjokelaista kalasti kesällä 2017 Tenon sivujokiin kuuluvissa Utsjoessa ja Vetsijoessa luvatta. He tekivät asiasta itse rikosilmoituksen päästäkseen käräjille. Tänään koitti päivä, jota he olivat odottaneet puolitoista vuotta.
 Utsjokelaiset  Anne Nuorgam ,  Heidi Eriksen  ja  Kati Eriksen  olivat paikan päällä vastaamassa syytteisiin luvattomasta pyynnistä. He ja Kati Eriksenin tuolloin 17-vuotias poika  kalastivat Vetsijoessa ilman vapakalastuslupaa heinäkuussa 2017 . Vastaajat kuuluvat Vetsijoen osakaskuntaan, joka vastaa Vetsijoen vesialueesta.
 Utsjokelainen  Esko Aikio  taas on syytettynä kalastusrikkomuksesta. Hän  pyysi lohta verkoilla elokuussa 2017 Utsjoella , vaikka verkkopyyntikausi oli uuden Tenon sivujokiasetuksen myötä päättynyt jo heinäkuun lopussa. Myös Aikio ilmoitti itse verkkonsa poliisille ja teki rikosilmoituksen.
 Toistakymmentä ihmistä kokoontui paikan päälle seuraamaan käräjäoikeuden istuntoa torstaina Utsjoen kunnantalolle. Tapaus herättää kiinnostusta, sillä pari vuotta sitten voimaan tulleet uudet kalastussäännökset rajoittivat voimakkaasti paikallisten kalastusoikeuksia.
 Syytettyjen tavoitteena onkin muuttaa Suomen kalastuslakia. He myöntävät rikkoneensa säädöksiä, mutta kiistävät syyllistyneensä mihinkään väärään.
 – Emme ole tehneet rikosta, toteaa Kati Eriksen.
 Vetsijoen kalastajat uskovat mahdollisuuksiinsa oikeudessa.
 – Meidän asianajajamme on aika hyvin kertonut sen perustan, jolla kiistämme tehneemme rikoksen. Me olemme saamelaisia ja olemme vain kalastaneet jokeamme, kuten saamelaiset ovat tehneet jo vuosisatoja ennen tätä. Olemme melko varmoja, että voitamme, sanoo Heidi Eriksen.
 Oikeuden puheenjohtajana toimii käräjätuomari Esko Hohti. Vesa Toppari / Yle
 Syytetyt eivät hyväksy perusteluja pyynnin rajoittamisesta
 Vuonna 2016 voimaan tullut uusi kalastuslaki vei paikkakuntalaisilta oikeuden ilmaiseen kalastuslupaan lohen ja taimenen nousualueille Ylä-Lapissa. Seuraavana vuonna vahvistettiin uusi valtioiden välinen Tenon rajajokisopimus, joka lyhensi pyyntikautta ja rajoitti muun muassa perinteistä kalastusta jopa 80 prosenttia.
 Uusia säännöksiä on perusteltu lohikannan suojelulla. Vetsijoen syytteessä olevat kalastajat kertovat osakaskuntansa suojelleen kalakantaa omassa toiminnassaan.
 – Olemme itse rajoittaneet osakkaidemme pyyntiä. Saamelaiset ovat kalastaneet Tenolla ja sen sivujoilla vuosisatoja, eikä lohi ole loppunut, sanoo Heidi Eriksen.
 Laillisen kalastuskauden jälkeen Utsjoen osakaskunnan luvalla verkostanutta Esko Aikiota syytetään kalastusrikkomuksesta. Ennen vuotta 2017 Tenon sivuvesissä oli lupa kalastaa elokuun loppuun saakka, eli kuukauden nykytilannetta kauemmin. Myös Aikio on sitä mieltä, että lohikannan suojelu on huono peruste pyyntiajan lyhentämiselle.
 – Tutkijoilla on melko tarkat tiedot siitä, paljonko Tenosta nousee Utsjokeen kalaa. Näiden tietojen perusteella todetaan, että Utsjoella on useimpina vuosina jopa enemmän lohta, kuin sinne mahtuu kutemaan. Vaikka Utsjoella lopettaisi pyynnin kokonaan, se ei lisäisi lohenpoikasten määrää alkuunkaan, perustelee Aikio.
 Puolustuspuheenvuoroissa nostettiin esiin saamelaisten kalastusoikeudet osakaskuntien vesissä ja nojauduttiin niin perustuslakiin, ihmisoikeuksiin kuin saamelaisten oikeuteen harjoittaa omaa kulttuuriaan. Syyttäjän mielestä on hyvä, että näitä asioita punnitaan ja niille saadaan oikeuden päätös.
 – Näen, että tässä tapauksessa on kysymys kahden perusoikeuden välisestä punninnasta: toisaalta perustuslain 20. pykälän, joka koskee vastuuta ympäristöstä ja lähinnä tässä tapauksessa lohen suojelusta, ja perustuslain 17. pykälän, joka koskee saamelaisten oikeutta harjoittaa omaa kulttuuriaan, johon kalastus sisältyy olennaisena osana, toteaa kihlakunnan syyttäjä  Anita Haapakoski .
 Kihlakunnansyyttäjä Anita Haapakoski Tenon vesistöllä tapahtuneen luvattoman pyynnin oikeusistunnossa Utsjoella 14.2.2019.  Vesa Toppari / Yle
 Tuomio annetaan parin viikon sisällä
 Torstain käräjäistunnossa käsiteltiin kahta eri rikettä: vetsikkolaisten luvatonta pyyntiä ja Esko Aikion kalastusrikkomusta. Eri henkilöiden tekemiä eri rikoksia voidaan lain mukaan käsitellä yhtä aikaa, mikäli se on eduksi asian selvittämiselle.
 Tuomio annetaan keskiviikkona 6. maaliskuuta etänä Utsjoen kunnan valtuustosalissa kello 9.
 Suurin rangaistus molemmissa rikoksissa on sakko. Syytetyille kyse on kuitenkin isommasta asiasta: taistelusta saamelaisten oikeuksien puolesta. Mikäli he eivät voita käräjäoikeudessa, ovat he valmiita viemään asian pidemmälle.
 – Sitten valitamme hovioikeuteen, korkeimpaan oikeuteen ja kansainvälisiin oikeusistuimiin saakka, sanoo Kati Eriksen.
 Myös Esko Aikiolle käräjäoikeusistunto on vasta alkua.
 – Minulle on aivan sama, miten tämän istunnon kanssa käy. Tavoitteeni on saada vähintään korkeimman oikeuden tuomio, Aikio painottaa.

Kalastussääntöjä rikkoneet saamelaiset kiistävät syyllisyytensä – Protestiksi tarkoitettu oikeudenkäynti alkoi Utsjoella


Summary: Lääkkeiden toimitusvaikeudet ovat lisääntyneet selvästi Suomessa. Migreenipotilaat joutuvat kärsimään niistä hyvin usein.

Helsinkiläinen  Katja Klami  on kärsinyt rajuista päänsäryistä lapsuudesta saakka. Hänellä oli jo alle kouluikäisenä lamauttavia särkykohtauksia, joihin ei oikein mikään tepsinyt. 1990-luvun puolivälissä tuli migreenidiagnoosi ja helpotus, injektiona otettava täsmälääke.
 – Se auttoi niin hyvin, että pystyin opiskelemaan, käymään töissä ja matkustelemaan. Olen joutunut menemään ensiapuun kohtauksen katkaisuun sen jälkeen vain pari kertaa vuodessa, Klami kertoo.
 Viime marraskuussa Imigran-injektiot loppuivat Suomesta. Nyt 36-vuotias Klami sanoo, ettei ole sen jälkeen voinut tehdä oikeastaan mitään – paitsi ravata ensiavussa.
 – En ole saanut kipua katkeamaan, joten migreenipäiviä on ollut noin 15 kuukaudessa. Olen käytännössä kotini vanki.
 Olen alkanut pelätä. Se on tunne, jota minulla ei ole ollut sairauteni vuoksi vuosiin.  Katja Klami
 Kodin ulkopuolella on paljon ärsykkeitä, jotka voivat laukaista migreenin. Klamin työpaikka on avokonttorissa, jossa ei pysty säätämään valoja tai melua. Siksi hän tekee etätöitä silloin, kun ei ole sairauslomalla. Lisäksi hän välttelee raitiovaunuja aamuisin.
 – Ratikka on aina täynnä. Ihmiset tulevat suoraan suihkusta ja jokainen tuoksuu voimakkaasti hiuslakalle tai saippualle. Nyt kun on koko ajan se kohtauksen vaara pinnassa, tuollainen hyvinkin pieneltä tuntuva juttu voi laukaista migreenin.
 Lääkkeistä pulaa päivittäin
 Klami on kysellyt lääkettä tuloksetta apteekeista ympäri Suomen ja myös Tukholmasta.
 – Olen alkanut pelätä. Se on tunne, jota minulla ei ole ollut sairauteni vuoksi vuosiin.
 Imigran-injektion vaikuttava aine on sumatriptaani, jonka toimitusvaikeudet ovat lisääntyneet Suomessa kuluvan vuoden aikana. Ongelma on ollut suurin edullisimpien rinnakkaisvalmisteiden toimituksissa, koska niitä käytetään eniten. 50 milligramman vahvuinen rinnakkaisvalmiste on tällä hetkellä loppu monista apteekeista ympäri maata.
 – Olemme tilanneet valmistetta lääketukusta marraskuussa ja kahdesti tammikuussa, mutta sitä ei ole voitu toimittaa. Osa asiakkaista on jättänyt meille yhteystietonsa saadakseen tiedon heti, kun lääkettä tulee, kertoo farmaseutti  Tarja Malinen  Kotkan Hakamäen apteekista.
 Henrietta Hassinen / Yle
 Lääkkeiden toimitusvaikeudet ovat lisääntyneet Suomessa selvästi. Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea arvioi viime vuonna, että lääkkeiden saatavuusongelmat ovat jopa viisinkertaistuneet vuodesta 2010. Sen  verkkosivuille  tulee päivittäin useita ilmoituksia saatavuusvaikeuksista.
 Syksyllä tarkastetun  väitöstutkimuksen  mukaan myös valtaosalla suomalaisista apteekeista on saatavuusongelmia lähes päivittäin.
 Elintärkeä allergialääke loppui
 Keskeisiä syitä ovat Suomen lääkemarkkinoiden pieni koko ja äkilliset kysynnän muutokset.
 – Maailmassa voi olla vain yksi tehdas, joka valmistaa lääkkeen raaka-ainetta. Jos siellä on joku ongelma, se heijastuu tietysti koko maailman lääkemarkkinoihin, sanoo viestintäproviisori  Elina Aaltonen  Apteekkariliitosta.
 Suurin osa saatavuushäiriöistä ei näy potilaille saakka, koska apteekeilla on yleensä tarjolla vaihtoehtoisia valmisteita. Ongelmat kärjistyvät, kun kyse on elintärkeistä lääkkeistä.
 Viime kesänä apteekeista loppuivat allergisiin reaktioihin käytettävät adrenaliiniruiskeet.
 – Niiden tilalle ei ollut tarjolla mitään. Oli kova ampiaiskesä ja kriittiset hetket, kun lääke oli loppu. Onneksi saimme korvaavan lääkkeen melko nopeasti, mutta se vaati tosi paljon töitä viranomaisilta ja koko lääkejakeluketjulta tukkuineen, Aaltonen toteaa.
 Esimerkiksi sumatriptaanin kohdalla jo yli vuoden jatkuneiden saatavuusongelmien takia apteekkien varastoissa ei juurikaan ole puskuria kysynnän varalle. Jos migreenilääkettä ei saa eikä kohtaus mene ohi, potilas joutuu usein hakeutumaan päivystykseen. Siellä kohtaus saadaan poikki ns. Färkkilän tipalla.
 – Triptaaneja on muitakin, mutta sumatriptaani on valitettavasti monelle ainoa, joka auttaa. Kun erä lääkettä tulee tukkuun, se menee heti. Koska näin on jatkunut pitkään, puskurivarastot ovat käyneet vähiin.
 Katja Klami yrittää pysyä positiivisena ja elää normaalisti päänsärkykohtauksista huolimatta. Kuva häämatkalta. Markku Klami
 Hedelmöityshoito jäihin
 Imigran on sumatriptaaneista ainoa valmiste, jota saa myös nenäsuihkeena ja injektiona. Se on valmisteista myös kallein. Suihkeen ja injektion etu pilleriin verrattuna on nopea apu. Katja Klami käyttää injektioita, koska muut valmisteet eivät auta.
 – Pilleri tai suihke ei auta lainkaan tai jää puoliteholle, jolloin ne pitkittävät migreeniä, Klami sanoo.
 Muiden valmisteiden käytön estää myös toinen sairaus. Klamilla todettiin syksyllä Hortonin neuralgia, joka aiheuttaa erittäin kivuliaita särkykohtauksia jompaankumpaan silmään. Siihen Klamilla on tehokas hoito, mutta migreenin kannalta uusi diagnoosi on hankala.
 – Muut triptaanit laukaisevat Hortonin. Tämä lääkekatko on hankaloittanut tilannettani kovasti ja vaatinut perheeltä, ystäviltäni ja työpaikaltani suunnatonta joustoa. Myös joulukuulle ajoitetut hedelmöityshoitoni jouduttiin siirtämään kevääseen, Klami sanoo.
 Fimea arvioi, että 50 milligramman sumatriptaanitabletteja saataisiin viikolla 10 eli maaliskuun alussa. Silloin apteekkeihin pitäisi tulla myös Katja Klamin käyttämiä Imigran-injektioita.
 Migreenin täsmälääkkeenä käytettävien sumatriptaanien kauppanimet ovat Sumatriptan Teva, Sumatriptan Sandoz, Sumatriptan Accord ja Imigran Radis, joka on alkuperäisvalmiste.
 Apteekkariliiton viestintäproviisorin Elina Aaltosen mukaan lääketilanne korjaantuu pitkittyneen saatavuushäiriön jälkeen hitaasti.
 – Joskus käy niin, että kun lääke loppuu yhdeltä toimittajalta, se syö pienempiin eriin tottuneiden toimittajien varastoa. Voi mennä jopa kaksi vuotta ennen kuin lääkeyhtiöt Suomessa pystyvät vastaamaan kasvaneeseen kysyntään korkeamman menekin mukaan.

Lääke loppui koko maasta – 36-vuotias Katja Klami on ollut jo kuukausia kotinsa vanki: "En ole saanut kipua katkeamaan"


Summary: Valtion jäänmurtoyhtiö Arctia moittii liiton vaarantavan talvimerenkulun.

Merimies-Unioni on antanut torstai-iltana lakkovaroituksen. Lakkovaroitus koskee koko Suomen kauppamerenkulkua mukaan lukien jäänmurtajat.
 Lakko alkaisi maaliskuun ensimmäisenä päivänä kello 10. Merenkulkualan neuvotteluja on takana reilut pari viikkoa. Ne alkoivat helmikuun alussa.
 Työnantajapuolta edustavan Suomen Varustamot ry varatoimitusjohtaja  Hans Ahlström  kertoo, että lakkovaroitus koskee myös Suomen lipun alla kulkevia matkustajalauttoja. Näin ollen osa Suomesta Tallinnaan ja Tukholmaan kulkevasta laivaliikenteestä on vaarassa pysähtyä.
 Suomen ja Ruotsin välillä liikennöivistä matkustajalautoista kolme neljästä toimii Suomen lipun alla. Tämä pätee niin Helsinki-Tukholma kuin Turku-Tukholma -reittiliikenteeseen. Helsingin ja Tallinnan välillä kulkevista lautoista valtaosa, eli viisi kuudesta, toimii sen sijaan Viron lipun alla. Vain Eckerö Linen M/S Finlandia kulkee Suomen lipun alla.
 Ahlström painottaa, että Suomen tuonnista yli 40 prosenttia kuljetetaan Suomen lipun alla kulkevilla laivoilla. Lakolla olisi siis toteutuessaan hyvin merkittäviä taloudellisia seurauksia.
 Merimies-Unioni: Lakkovaroitus oli ainut vaihtoehto
 Työntekijöitä edustavan Merimies-Unionin puheenjohtaja  Simo Zitting  sanoo, että lakkovaroitukseen päädyttiin, koska neuvottelujen kuluessa kävi selväksi, että työnantajapuolella ei ollut halukkuutta neuvotella heille tehdyistä esityksistä.
 – Sen sijaan heillä on agendalla säästöjen tekeminen ja suomalaisten työntekijöiden korvaaminen ulkomaisilla halpatyöntekijöillä. Siksi lakkovaroitus oli ainut vaihtoehto, johon oli pakko päätyä.
 Zitting sanoo, että neuvotteluosapuolten näkemykset ovat olleet hyvin kaukana toisistaan.
 – Me olemme koko ajan olleet valmiit tekemään esityksiä ja etsimään uusia ratkaisuja, mutta työnantajapuolen vastaus on ollut aina sama: ei käy. He haluavat hakea vain leikkauksia.
 Merimies-Unionin toive on, että neuvottelut lähtisivät paremmalla tavalla liikenteeseen ensi viikolla. Neuvotteluissa on kolme kokonaisuutta: matkustaja-alukset, ulkomaanliikenteen lastialukset ja jäänmurtajat.
 Zittingin mukaan isoimmat erimielisyydet ovat koskeneet ulkomaanliikennettä ja parhaiten neuvottelut ovat sujuneet jäänmurtajien puolella.
 – Jäänmurto jouduttiin ottamaan mukaan, koska tämä on kokonaisuus, hän sanoo.
 Työnantajapuolta edustava Suomen Varustamot ry viestitti Ylelle, että Merimies-Unioni on esittänyt yli 2,5 prosentin palkankorotuksia. Merimies-Unionin Zitting sanoo, että työntekijäpuoli olisi esittänyt 2,2 prosentin palkankorotuksia.
 Arctia moittii – "tulevaisuus on haastava"
 Valtion jäänmurtoyhtiö Arctia moittii, että Merimies-Unioni vaarantaa talvimerenkulun. Yhtiö arvostelee, että liitto vaatii merkittäviä parannuksia merenkulun jo ennestään kalliimpiin työehtoihin.
 Arctian mukaan lakolla uhkaamista on vaikea ymmärtää, koska liiton edustamien työntekijöiden palkat "ovat jo nykyisellään noin 30 prosenttia korkeammat kuin merenkulkualalla yleisesti".
 Arctian vt. toimitusjohtaja  Kim Höijer  sanoo, että kustannustaso ei saa nousta, koska yhtiö teki toissa vuonna tappiota, viime vuonna vaatimattoman tuloksen ja tulevaisuus on "haastava".
 Yhtiö tavoittelee murtajille merenkulun yleistä palkkatasoa. Arctia laskee, että kansi- ja konemiehistön kuukausipalkka oli viime vuonna korvauksineen 4 200 euroa.
 Jäänmurtoyhtiö valittaa, että myös vapaita kertyy enemmän kuin muissa varustamoissa. Arctian mukaan yhdestä työpäivästä ansaitsee murtajalla yhden palkallisen vapaapäivän, tavallisen vuosilomakertymän lisäksi.
 Juttua muokattu 14.2. kello 21:40. Lisätty Merimies-Unionin kommentit.

Merimies-Unioni antoi lakkovaroituksen – kaikki laivaliikenne saattaa pysähtyä, mukana iso osa Tallinnan ja Tukholman lautoista


Summary: Risto Räppääjä ja pullistelija -elokuva saa ensi-iltansa perjantaina.

Kuopiolaisella  Silmu Ståhlbergilla  on takanaan hämmästyttävä vuosi. 12-vuotiaan koululaisen kesäloma kului töitä paiskiessa.
 Ståhlberg on nimittäin uusi Risto Räppääjä, joka taipuu roolissaan niin lauluun kuin tanssiin. Lisäksi Ståhlberg oli viime vuonna Juice-elokuvassa, jossa hän esitti nuorta laulaja-lauluntekijä  Juice Leskistä .
 – On ollut tosi kiva ja siisti vuosi! Olen päässyt kahteen isoon rooliin. Tai ei se Juice nyt niin iso ollut, mutta kuitenkin tosi kiva, Ståhlberg arvioi.
 Kova työnteko palkitaan nyt. Juice täytti valkokankaat joulukuussa. Perjantaina ensi-iltansa saa puolestaan  Markus Lehmusruusun  ohjaama  Risto Räppääjä ja pullistelija.
 Julmaa somepyöritystä
 Kuopiolainen Ståhlberg on astunut isoihin kumppareihin jo nuorena. Äiti  Leena Ståhlberg  kertoo kuitenkin, että pojan arki on sujunut tähän asti melko normaalisti. Kun poika on reissussa, vanhemmilla on tarkka tieto lapsensa tekemisistä ja aikataulusta.
 – Tiedossa on esimerkiksi, missä mennään ja milloin syödään. Jopa mitä syödään, nauraa äiti.
 Leena Ståhlberg myöntää, että äitiä hirvittää enemmän kuin poikaa. Erityisesti raaka nettimaailma mietityttää.
 – Silmulla on jalat maassa. Ei sitä kiinnosta, jos sen kuva on jossain esillä. Enemmän kiinnostaa näytteleminen.
 Kun elokuvan traileri tuli ulos, uusi Risto Räppääjä sai positiivisten kommenttien lisäksi myös haukkuja ja häiritseviä kommentteja.
 – Silmu tuumasi, että "kyllä mä ymmärrän, jos ihmisiä ärsyttää, kun näyttelijä vaihtuu". Sovimme kuitenkin hänen kanssaan, ettei hän saa asioikseen lukea kommentteja, äiti Leena Ståhlberg kertoo.
 Loan heitosta somessa saisi oman juttunsa, mutta Silmun tyyli on keskittyä mieluummin siihen, mikä on hyvää ja kaunista.
 Viime vuonna Silmu Ståhlberg kertoi  Ylen haastattelussa , ettei hän aio ottaa paineita roolistaan Risto Räppääjänä. Nyt hän vahvistaa, että lupaus on pitänyt.
 – Kyllä minä luotin, että osaan aika hyvin, Ståhlberg virnistää.
 Virne ja vihreä huppari tekevät Räppääjän
 Elokuvan ennakkönäytöksessä Kuopiossa on paikalla Silmu Ståhlbergin oma luokka, jolle elokuva tuntuu uppoavan. Kesken näytöksen kuuluu naurunhörähdyksiä.
 Ari Tauslahti / Yle
 Mutta missä kummassa on elokuvan päätähti?
 Teatterin punaisten penkkien välissä viuhahtaa vihreän hupparin hiha, kun Ståhlberg sukeltaa paidan sisään näytöksen jälkeen. Käden käänteessä tavallisesta koulupojasta kuoriutuu kaikkien tunnistama hahmo. Vihreä pusero korostaa oranssia pehkoa.
 – Eivät tuntemattomat ole vielä tunnistaneet, Ståhlberg tuumaa.
 Toimittajien kesken olemme yksimielisiä. Jos Ståhlberg tamineissaan kävelisi Kuopion torin poikki, niin varmasti tunnistaisivat. Ståhlbergin virne vangitsee katseen niin verkon mainoksissa kuin katubanderolleissa.
 – Onhan se aika hassua nähdä itsensä niissä, Ståhlberg sanoo.
 Elokuva on muutakin kuin riemunkiljahdusta
 Uudessa Risto Räppääjä -elokuvassa tanssitaan ja lauletaan paljon. Pelkkää riemunkiljahdusta elokuva ei kuitenkaan ole, kun "pullistelija" eli Sylvester Pöntinen ( Eelis Kesäläinen ) sekoittaa Risto Räppääjän ja Nelli Nuudelipään ( Lumi Kallio ) kesäloman rauhaa.
 Roolissaan Ståhlberg uppoutuu mustasukkaisuuden, kateuden ja surumielisyyden teemoihin.
 – En ole aiemmin näytellyt mustasukkaisuutta, mutta surua kyllä Juice-elokuvassa. Se oli mielenkiintoista, Ståhlberg summaa.
 Vaikka elokuvassa lapsinäyttelijöiden välejä hiertävät myös negatiiviset tunteet, tosielämässä kemiat ovat toimineet hyvin yhteen. Ståhlberg ei tuntenut vastanäyttelijöitään etukäteen, mutta kuvauksissa oli hänen mukaansa aina todella hauskaa.
 En ole aiemmin näytellyt mustasukkaisuutta, mutta surua kyllä Juice-elokuvassa.   Silmu Ståhlberg
 Alun perin Ståhlberg haki rooliin, kun hän sai kuulla koekuvauksesta tuttavaltaan.
 – Tuntui siltä, että voisin päästä. Ja sitten pääsinkin! Olen laulanut pienestä pitäen. Tanssinut en ole niin paljon, mutta kyllä sekin näköjään sujuu, Ståhlberg toteaa
 No, voisitko sitten laulaa luikauttaa jotain?
 Ståhlberg katsoo hetken aikaa mietteliäänä.
 – Joo, voin mä.  Aurinkolasien alta kurkin, pois viskaan talviturkin , Ståhlberg kajauttaa.
 Kyseinen kappale kuullaan myös elokuvassa.
 Silmu rimpauttaa vaikka ohjaajan äidille
 Hakuvaiheessa Ståhlberg lähetti elokuvatiimille esittelyvideon, jossa piti tuoda esiin myös laulu- ja tanssitaidot. Kun elokuvatiimi näki Ståhlbergin videon, peli oli selvä. Kuopiolaisesta Ståhlbergistä leivottaisiin seuraava Risto Räppääjä.
 Tuottaja  Rimbo Salomaa  kertoo, että aluksi Ståhlbergin kuopiolaisuus epäilytti: miten poika pääsisi kulkemaan kuvauksiin?
 Kaikki järjestyi kuitenkin hyvin. Kun kuvaukset olivat kiivaimmillaan kesällä, Ståhlbergin perheelle järjestettiin koti Töölöstä.
 Kyllä kaverit kai pitävät minua ihan samana Silmuna.  Silmu Ståhlberg
 Muutoin kesällä vielä 11-vuotias Ståhlberg yöpyi tuottaja Salomaan perheen hoivissa ja matkusti kuvauksiin milloin junalla, milloin lentokoneella.
 Onko lentäminen ilman vanhempia jännittävää?
 – Ekalla kerralla on jännittävää. Sitten siihen tottuu, eikä se sen ihmeellisempää ole, Ståhlberg hymyilee.
 Risto Räppääjä ja pullistelija  -elokuvan ohjaaja  Markus Lehmusruusu  pitää Silmu Ståhlbergin asennetta mainiona. Edellispäivänä Lehmusruusu ja Ståhlberg olivat istuneet pitkän päivän autossa.
 – Silmu alkoi kysellä minulta, että jutteletko sinä usein äitisi kanssa. Että pitäisikö meidän soittaa minun äidilleni, Lehmusruusu muistelee.
 – Vastasin, että äh, en minä jaksa nyt. Silmu sanoi, että anna minä soitan. Sitten hän jutteli videopuhelun minun äitini kanssa, Lehmusruusu nauraa.
 Sama vanha Silmu
 Risto Räppääjän tietävät kaikki.  Sinikka Nopolan  ja  Tiina Nopolan  teoksia on myyty parinkymmenen vuoden aikana lähes miljoona. Kirjoja on käännetty miltei 20 kielelle.
 Yli 1,7 miljoonaa katsojaa on nähnyt Risto Räppääjä -elokuvia ja kuullut niissä  Iiro Rantalan  säveltämiä lauluja.  Risto Räppääjä ja pullistelija  on järjestyksessä sarjan seitsemäs elokuva. Silmu Ståhlberg on elokuvien viides Risto Räppääjä.
 Ståhlbergin ja muiden lapsinäyttelijöiden lisäksi uudessa elokuvassa nähdään  Jenni Kokander ,  Timo Lavikainen ,  Pamela Tola  ja  Ylermi Rajamaa .
 Ståhlberg kertoo, että koulussa on sujunut elokuvarooleista ja niiden mukanaan tuomista velvollisuuksista huolimatta hyvin. Lempiaineita ovat englanti ja musiikki. Näyttelemisen ohella muille harrastuksille ei ole viime aikoina jäänyt aikaa.
 Entä kaverit, oletko heille nykyisin Risto Räppääjä?
 – Kyllä kaverit kai pitävät minua ihan samana Silmuna. Onhan se heistä myös ihan siistiä, että olen päässyt tähän elokuvaan, Ståhlberg iloitsee.

Kuopiolainen Silmu Ståhlberg on uusi Risto Räppääjä, jolla pysyy jalat maassa myös somepyörityksessä: "Minä luotin, että osaan aika hyvin"


Summary: Tutkinta laajeni Comeyn erottamisen jälkeen, kertoo FBI:n apulaisjohtaja tuoreessa haastattelussa.

FBI:n entinen apulaisjohtaja  Andrew McCabe  sanoo  haastattelussa , että hän päätti laajentaa Venäjän vaalisekaantumista koskevaa tutkintaa päivä sen jälkeen, kun hänen päällikkönsä  James Comey  oli erotettu.
 McCabe nousi väliaikaisesti Comeyn tilalle FBI:n johtoon, kun tämä erotettiin toukokuussa 2017.
 FBI:n johtoon valittiin saman vuoden elokuussa  Christopher Wray .
 Comeyn potkujen jälkeen alettiin selvittää, oliko presidentti  Donald Trump  estänyt oikeutta toimimasta erottaessaan Comeyn tai tehnyt Venäjän kanssa yhteistyötä Yhdysvaltain etujen vastaisesti.
 Pitäisikö Trump erottaa?
 Haastatteluaineiston mukaan Yhdysvaltain oikeusministeriössä pohdittiin jopa sitä, pitäisikö Trump yrittää erottaa.
 Comeyn irtisanominen sai oikeusministeriön edustajat jo miettimään perustuslain 25. lisäyksen käyttämistä. Tämä lisäys käsittelee presidentin erottamista.
 Hanketta varten olisi tarvittu hallitusministereiden tuki. McCaben mukaan ministeriössä harkittiin, pitäisikö ministereitä jo rekrytoida.
 McCaben haastattelu esitetään kokonaisuudessaan sunnuntaina. Häneltä ilmestyy pian kirja.

FBI-johtaja: Oikeusministeriö pohti jo, pitäisikö hallitus kutsua panemaan Trump viralta


Summary: Vanhojentanssien mekkomuoti on tänäkin vuonna näyttävää. Lapinlahtelaiset lukiolaistytöt hankkivat mekot juhlapäivään monella eri tavalla. Yllättävän moni osti mekon muualta kuin verkosta.

Lukion vanhojen tanssimekot ovat tänä vuonna pitkähelmaisia prinsessamekkoja, joiden muhkeus korostuu säädettävällä vannehameella. Mekoissa suositaan olkaimia.
 Koristeita on runsaasti. Samassa asussa saattaa olla paljetteja, kiviä ja helmiä. Uusi materiaali on joustava mesh-verkko.
 Värimaailma on talvisen kalpea. Hennot, utuiset ja murretut värit ovat suosituimpia.
 Ilta- ja gaalapukumaisissa puvuissa on pliseerattuja osia. Pliseeraus onkin taas pitkästä aikaa muodissa.
 Prinsessahelmat liehuvat myös Pohjois-Savossa, kun Lapinlahden monitoimitalon salissa pyörähtelee perjantaina 28 tanssiparia.
 Kävimme vanhojentanssien kenraaliharjoituksessa, jossa käytiin vielä kerran päivän ohjelma läpi.
 Ringissä Jenna Airaksinen, Mira-Maaria Kuosmanen, Emma Mikkonen, Viivi Lappalainen ja Ella Solehmainen. Mekot on hankittu verkkokaupasta, pukuliikkeestä, tavaratalosta tai käytettynä. Marianne Mattila / Yle
 Viivi Lappalaiselle  verkkokauppa oli tällä kertaa viimeinen vaihtoehto. Hän koki, että tilaamisesta syntyisi hankala härdelli mahdollisine palautuksineen.
 Lappalainen oli valmistautunut monen mekon sovitusrumbaan, mutta toisin kävi. Hän löysi mekon jo kesällä Facebookin kautta.
 – Äiti huomasi sattumalta ilmoituksen mekosta, joka näytti kivalta.
 Yllätykseksi se oli myös sopiva, vaikka Lappalainen epäili ettei heti ensimmäisellä yrittämällä voi löytää juuri oikeaa mekkoa.
 Yksityiskohta Viivi Lappalaisen mekosta. Marianne Mattila / Yle
 Mira-Maaria Kuosmanen  hankki mekkonsa tavaratalosta Kuopiosta. Tarjousmekko oli edullinen löytö. Mekko istuu täydellisesti ja se päällä on hyvä tanssia.
 Mira-Maaria Kuosmasen mekon helmaa. Marianne Mattila / Yle
 Jenna Airaksinen  osti myös mekon Kuopiosta. Ensin Airaksinen uskoi pyörivänsä liikkeessä tuntikaupalla, mutta loppujen lopuksi aikaa meni vain noin tunti.
 Yksityiskohta Jenna Airaksisen mekosta.  Marianne Mattila / Yle
 Ella Solehmainen  osti käytetyn puvun kaverilta. Mekko maksoi 300 euroa. Alkuperäinen hinta oli 550 euroa.
 Lähikuva Ella Solehmaisen mekosta.  Marianne Mattila / Yle
 Emma Mikkonen  lähti mukaan, kun vanhojentanssien kurssi oli jo puolivälissä. Mikkonen ei aikonut tanssia ensin ollenkaan, mutta muutti mielensä, kun yksi pojista oli ilman paria. Mekko löytyi kuopiolaisesta liikkeestä.
 Lähikuva Emma Mikkosen mekosta. Marianne Mattila / Yle
 Vanessa Huttunen  halusi löytää vanhojentansseihin itsensä näköisen mekon. Ei-listalla oli neljä kohtaa. Mekko ei saanut olla perinteinen, siinä ei saanut olla pitsiä, ei kimallusta, eikä vannetta.
 Huttunen tilasi mekon verkkokaupasta. Se oli muuten sopiva, mutta laahusta lyhennettiin hieman. Tilaukseen merkittiin tarkat mitat, joten Huttunen uskoo, että se on myös tehty mittojen mukaan.
 Emmi Kauhanen  toimi samoin ja onnistui saamaan lähes sopivan kokoisen mekon itselleen. Mekon helmaa jouduttiin lyhentämään, koska tilausta tehdessä helmaan pystyi varaamaan pituutta korkokenkien varalle. Sitä ei kuitenkaan tarvittu.
 Kaverukset Emmi Kauhanen ja Vanessa Huttunen kulkevat lukioon bussilla, joten he eivät halunneet ottaa mekkoja mukaan kenraaliharjoitukseen. Marianne Mattila / Yle

Vanhojentanssien mekon on oltava täydellinen - verkostakin mekon löytää, mutta siihen liittyvä härdelli voi hirvittää


Summary: Vahvat johtajat viehättävät ja puolueiden ote kirpoaa. Onko käsillä liberaalin demokratian loppu vai vasta lopun alku?

WASHINGTON/CAMBRIDGE  Enää vajaa kolmannes nuorista Yhdysvalloissa pitää erittäin tärkeänä sitä, että he asuvat demokraattisessa maassa.
 Politiikan tutkija  Yascha Mounk  pudottaa tutkimustiedon tasaisella äänellään Ylen haastattelussa. Yksityiskohta soljahtaa puheesta helposti, lähes huomaamatta.
 Mounkin mukaan on vaarallista, että niin moni nuori on valmis luopumaan vapauksistaan, jos joku tulee ja tarjoaa parempaa elämää.
 – Tämä ei välttämättä tarkoita suoraan sitä, että ihmiset ovat heti valmiita sotilasvaltaan, jos kenraalit kaappaavat vallan, Mounk huomauttaa.
 Mounkin mukaan huolestuttavaa on jo se, että monien nuorten mielestä mahdollisuus on kokeilemisen arvoinen.
 Näin muuttuvat demokratiasta puhumisen lähtölauseet.
 Yascha Mounk on tämän hetken keskeisimpiä demokratiatutkijoita maailmassa. Häntä hämmentää se, kuinka moni nuori ei pidä demokratiaa välttämättömänä. Nina Svahn
 Politiikan tutkijat analysoivat nyt kilvan, miksi liberaali demokratia on joutunut vuosikymmenten voittokulun jälkeen puolustuskannalle.
 Kärkijoukossa on 36-vuotias saksalaissyntyinen Yascha Mounk, joka on tällä hetkellä Johns Hopkinsin yliopiston professori Washingtonissa. Hänen viime vuonna ilmestynyt kirjansa  People vs. Democracy: Why Our Freedom is in Danger and How to Save It  latoo lukijan eteen vaikeita kysymyksiä.
 Miksi demokratia ei kelpaa, vaikka vilkaisu ympärille näyttää, että juuri sen ansiota ovat vakaus, vauraus ja turvallisuus?
 Kysymys sisältää myös vastauksen – juuri nuo asiat tuntuvat nuorten elämässä tänään kaikkein horjuvimmilta. Vanhemmilla ikäluokilla on selkänojana historia, nuorilla tunne tästä hetkestä.
 Demokratian tuki onkin vankempaa kaikkein vanhimpien parissa. Yli kaksi kolmasosaa 1930- ja 1940-luvuilla syntyneistä yhdysvaltalaisista pitää demokratiaa olennaisen tärkeänä.
 Kansan äänellä on ottajia
 Populististen liikkeiden ja itsevaltaisten johtajien nousu ovat olleet suora vastaus asennemuutokseen. Populistit ovat ottaneet kansan äänen käyttöönsä ja antaneet lupauksen siitä, että vain he puolustavat kansaa eliittiä vastaan.
 – Populistit tarjoavat jotain juuri niihin asioihin, jotka saavat ihmiset tuntemaan vihaa ja suuttumusta, Mounk sanoo.
 Ranskan kaduilla mieltään osoittavat keltaliivit, maahanmuuton vastustajat eri puolilla Eurooppaa sekä EU-eroa ajavat britit ovat kuva samasta asiasta – he ovat liikkeellä oman sosiaalisen ja taloudellisen asemansa heikkenemisen innoittamina.
 He ovat turhautuneita eliittiin. Sen edustaja voi olla oman maan hallitus, Brysselin koneisto, suurpääomaa henkilöivä Lontoon Cityn pankkiiri tai vaikka oman kaupungin tehtaan sulkenut monikansallisen yrityksen johtaja.
 Kuuntele Maailmanpolitiikan arkipäivää: Politiikan tutkijat Yascha Mounk ja David Runciman pohtivat demokratian tilaa:
 Liberaalin demokratian kannalta tulenarka yhtälö muotoutuu siitä, että kasvava joukko on valmis luovuttamaan vallan kontrollinsa ulkopuolelle, jos he uskovat oman taloudellisen tai sosiaalisen aseman siten kohenevan.
 – Ei enää luoteta eliittiin tai poliittiseen järjestelmään. Yritetään jotain muuta, kun ei ole mitään menetettävääkään, Yascha Mounk selittää ihmisten tuntoja.
 Mounk muistuttaa, että elintason kohoaminen sukupolvesta toiseen on katkennut. Ihmiset nyt näkevät, ettei heidän elintasonsa ole parempi kuin vanhempiensa. Lisäksi seuraavan sukupolven elintaso näyttäisi olevan vieläkin huonompi.
 Selitys kierteelle on tuttu talouden globalisaatio. Tuotanto on automatisoitunut ja robotisoitunut. Monilla aloilla tehtaat ovat siirtyneet halvempiin maihin.
 Ranskassa jo kuukausia mieltään osoittaneet keskiluokkaiset keltaliivit ovat selkeä esimerkki tästä turhautumisesta ja epätoivosta. Demokratian kannalta on olennaista, mihin keltaliivien protesti johtaa ja miten se jatkossa kanavoituu.
 Muuttuuko se puolueeksi, kytkeytyykö se puolueisiin vai radikalisoituuko se kenties entisestään?
 Työtä työttömille ja turvaa turvattomille
 Talouden rakenteiden ohella myös poliittiset rakenteet rapautuvat. Poliittisella päätöksenteolla ei tunnu olevan kuin statistin ja sopeutujan rooli talouden suurissa muutoksissa.
 Poliittinen toiminta ei ohjaa markkinoita, vaan päinvastoin. Talouden kieli on politiikan kieli – kvartaalit ja kilpailukykysopimukset määrittävät poliittisen päätöksenteon raamit.
 Näissä paineissa perinteiset poliittiset puolueet eivät ole osanneet muuttua tätä aikaa vastaaviksi liikkeiksi. Tähän saumaan ovat iskeneet populistiset johtajat.
 Brasilian presidentti Jair Bolsonaro lupaa kansalleen turvaa ja ihailee sotilasvoimaa. Joedson Alves / EPA
 Yhdysvaltain presidentin  Donald Trumpin  lupaukset tehdä Amerikasta jälleen suuri ja tuoda työ takaisin ovat siksi takuuvarma resepti saada kannattajia. Samoilla apajilla on Brasilian uusi oikeistopopulistinen presidentti  Jair Bolsonaro , joka tarjoaa turvaa turvattomassa maassa ja ajassa.
 Sama hämmennyksen, neuvottomuuden ja epävarmuuden ilmapiiri ohjasi britit äänestämään maansa ulos EU:sta. Vanha epäluulo koko unionia kohtaan yhdistyi kansallismieliseen ja populistiseen viestiin EU:sta kaikkien ongelmien sylttytehtaana.
 Koulutettu nuoriso näki kuitenkin EU:ssa tulevaisuutensa ja äänesti jäsenyyden jatkumisen puolesta. Ikääntynyt ja kouluttamaton väestö katsoi taaksepäin ja tunsi epävarmuuden ja elinolojensa heikenneen. He äänestivät Britannian unionista ulos.
 Luokkayhteiskunnan uudet jaot
 Cambridgen yliopiston politiikan tutkimuksen professori  David Runciman  näkee toisen merkittävän muutoksen parlamentin ja äänestäjäkunnan välillä. Esimerkiksi 50 vuotta sitten lähes jokaisella parlamenttiin valitulla oli korkeakoulututkinto, mutta äänestäjistä sitä ei ollut juuri kenelläkään.
 Tänään puolet äänestäjäkunnasta on käynyt korkeakoulun. Koulutus on nyt äänestäjäkuntaa sisäisesti jakava tekijä, jakolinja ei ole äänestäjien ja kansanedustajien välillä.
 Britannian kaltaisessa vanhassa luokkayhteiskunnassa sillä on iso merkitys, etteivät parlamentin edusmiehet ja -naiset ole sen paremmista piireistä kuin itsekään. Alemmuudentunto vaihtuu tunteeksi tasavertaisuudesta.
 – Ihmiset ajattelevat enenevässä määrin niin, että miksi antaisin ääneni jollekin, jota en oikeastaan tunne ja joka ei ole sen kummempi kuin minäkään, Runciman sanoo Ylen haastattelussa.
 Lopultakin brexitissä kristallisoitui yksi demokratian kriisin keskeisistä kysymyksistä – puoluejärjestelmien kriisi. Britannian valtakaksikko konservatiivinen puolue ja työväenpuolue hajosivat brexitin vuoksi sisäisesti.
 Brittiparlamentin alahuone huokuu vanhaa politiikkaa. Jako konservatiiveihin ja työväenpuolueeseen ei enää vastaa kansan tahtoa.  AOP
 David Runciman näkee Britannian kaksipuoluejärjestelmän olevan erittäin suurissa ongelmissa. Äänestäjät ovat vaaleissa omituisessa tilanteessa.
 – Ihmiset joutuvat valitsemaan joko konservatiivien tai työväenpuolueen väliltä, vaikka oikeastaan juuri kukaan ei pidä näistä puolueista. Puolueilla ei ole kannattajia.
 Demokratian kannalta on pirullista, että edustuksellisuus ei toteudu. Enemmistövaalitapa, jossa vaalipiirin eniten ääniä saanut ehdokas saa vaalipiirin ainoan paikan, vääristää tulosta.
 Jos Britanniassa olisi meikäläisen kaltainen suhteellinen vaalitapa, maahan syntyisi uusia liikkeitä, ja ihmisten poliittisten näkemysten kirjo tulisi rymisten parlamenttiin.
 Kaatuuko Trump kanavoimaansa vihaan?
 Toisaalta myös monipuoluejärjestelmät ovat vaikeuksissa. Puolueet eivät saa ihmisiä liikkeelle.
 – On syytä kysyä, miksi äänestäjät eivät sitoudu ja ole uskollisia puolueille, politiikan tutkimuksen professori Yascha Mounk pohtii.
 Etenkin perinteisillä sosiaalidemokraattisilla puolueilla on ollut viime vuosina vaikeaa puhutella globaalin talouden murjomia työläisiä ja pätkätöihin tottunutta nuorisoa. Viesti on ollut auttamattoman vanhakantainen.
 Myös konservatiiviset ja muut keskustaoikeistolaiset puolueet ovat menettäneet Euroopassa kannatustaan oikeistopopulistien paineessa.
 Äärikansallismielinen ja populistinen pääministeri Viktor Orbán on ajanut Unkarin opposition ahtaalle. Demokratia ei missään muualla Euroopassa ole yhtä ahtaalla. Balazs Mohai / EPA
 Politiikan suhdanteet ovat kuitenkin nopeassa liikkeessä. Siksi politiikan tutkimuksen professori David Runciman arvelee, että perinteisetkin puolueet voisivat vielä kanavoida turhautuneiden ihmisten suuttumusta.
 Yhdysvalloissa tuo mahdollisuus on ensi vuonna presidentinvaaleissa.
 – On hyvinkin mahdollista, että Yhdysvaltain politiikassa oleva viha kanavoituu Trumpia vastaan. Se on tapahtumassa, Runciman arvelee.
 Puoluekentän pirstaloituminen on lisännyt poliittisen elämään ennustamattomuutta. Esimerkiksi Ruotsissa ja Saksassa hallitusten kasaaminen oli viime vuonna työn ja tuskan takana.
 – Nykydemokratiassa on vialla nimenomaan se, että olemme niin kiinni vaaleissa. Ajattelemme aina, että seuraavat vaalit ratkaisevat. Eivät ratkaise, Runciman sanoo.
 Kansanäänestyksen menetetty maine
 Runciman pitää hölmönä ajatusta, että demokratia typistyisi yhteen, noin neljän vuoden välein toistuvaan tapahtumaan. Hänen mukaansa ihmiset kaipaavat uusia muotoja osallistua poliittiseen päätöksentekoon, ja se voisi tepsiä demokratian kriisiin.
 Kansanäänestys voisi auttaa, mutta sen maine vallankin Britanniassa on tahriintunut epäonnistuneen EU-eroäänestyksen vuoksi. Äänestyksen jälkeisiä askelmerkkejä ei kukaan pohtinut, ja maa on ajautunut poliittiseen kaaokseen.
 David Runciman arvelee, että kansanäänestysten sijaan parlamentin rinnalle voisi muodostua lainsäädäntöä tukevia vaikuttamisen muotoja, joihin ihmiset pääsisivät osallistumaan.
 Nämä sähköisiä ratkaisuja hyödyntävät yhteisöt ohjaisivat omalta osaltaan parlamentin päätöksiä. Ne voisivat vahvistaa demokratiaa huomattavasti.
 – 10–20 vuoden aikana tulee uusia keinoja saattaa poliitikot ja äänestäjät yhteen. Siten ihmiset tuntevat, että heillä on oikeasti sanansa sanottavana, Runciman sanoo.
 Runciman uskoo lujasti siihen, että ihmiset kyllä osallistuisivat merkitykselliseen poliittiseen keskusteluun, jos he vain saisivat mahdollisuuden.
 – Ei voi tietää, jos ei koskaan kunnolla yritetä.
 Uusi demokratia vaatii uudet poliitikot
 Runciman teilaa harhakuvan ihmisten poliittisesta passiivisuudesta. Hän muistuttaa, että ihmiset purnaavat Twitterissä ja muilla sosiaalisen median alustoilla jatkuvasti poliittisista päätöksistä. He väittelevät politiikasta ja solvaavat sen vuoksi toisiaan.
 Keskustelun kärkevyys ja suoranainen vihapuhe ovat demokratian kannalta suuria ongelmia. Keskustelukulttuuriin on muodostunut kehä, jossa äänestäjien viha ruokkii poliitikkoja ja poliitikkojen ronskit puheet ruokkivat äänestäjien vihaa. Paluuta vanhoihin tapoihin ei Runcimanin mukaan ole.
 – Se aika on mennyttä, jolloin kaikki lukivat muutamaa samaa lehteä ja jakoivat saman informaation. Idea yhteisistä luotettavista uutislähteistä on mennyttä.
 Politiikan tutkija David Runciman ja hänen kiperä tutkimuskysymyksensä. Juan Solari
 Populismin, vihapuheen, poliittisen kentän pirstaloitumisen ja epävarman tulevaisuuden maailma on uusi normaali. Sen kanssa on nyt elettävä, ja siitä myös uusi suhde demokratiaan on rakennettava.
 Runciman arvioi, että uusi normaali on pian vanha normaali ja ihmiset ovat edelleen vihaisia.
 – Populistit eivät ratkoneet ongelmia. Bolsonaro ei tehnyt Brasiliasta vakaata ja rauhallista. On edelleen voittajia ja häviäjiä.
 Runcimanin mielestä meneillään oleva poliittinen murros on erittäin syvä ja demokratia on vakavassa kriisissä.
 – Tämä ei ole demokratian loppu, mutta lopun alku tämä voi olla.
 Runciman arvioi, että uudet poliitikot ja uudet puolueet tulevat vanhojen tilalle. Heillä on avoimempi, optimistisempi ja kokeilevampi ajatus demokratiasta.
 – Nykypoliitikot eivät saata meitä ulos tästä umpikujasta ja kaaoksesta, Cambridgen yliopiston politiikan tutkimuksen professori David Runciman sanoo.
 Aiheesta lisää:
 A-Studio: Talk käsittelee torstaina 14.2. klo 21.05 alkaen  liberaalin demokratian kriisiä . Mukana keskustelemassa Martti Koskenniemi, Katalin Miklossy, Kaius Niemi ja Johanna Vuorelma.
 Lue myös:
 Ranskalaisten raivo kytee yhä – Presidentti Macronin politiikka herättää kritiikkiä etenkin isojen kaupunkien ulkopuolella
 Hullunkurinen perhe brexit-pelin äärellä: Nämä toraisat poliitikot puuhailevat Britannian EU-eroa
 Yhdysvalloissa todellisuus on paikoitellen absurdia ja siksi sitä ymmärtääkseen tarvitsee mielikuvitusta
 Analyysi: Brasilian kansa on jakautuneempi kuin koskaan äärioikeiston voittaessa presidentinvaalit – ja tämän pelätään olevan vasta alkua

Keltaliivit, brexit ja Trump ovat vasta alkua, väittävät huippututkijat – "Nykypoliitikot eivät saa meitä ulos umpikujasta"


Summary: Making of Lea osoittaa, miten kansainvälinen joukko tarvittiin, että suomi kelpasi teatterin kieleksi.

Kompurointia ja hankalaa, tragikoomista haparointia; sellaista oli suomenkielisen sivistyksen alkutaival.
 Ainakin, jos  Making of Lea  -näytelmään on uskominen. KOM-teatterin uutuuskomedia on ohjaaja-käsikirjoittaja  Juha Hurmeen  mukaan lähestulkoon totta.
 – Näytelmä on sataprosenttisesti totta, mutta jotta tarinasta tulee teatteria, olen keksinyt kaiken.
 Making of Lea  kuvaa kevättä 1869, jolloin joukko kulttuuriväkeä päätti suomalaisuusaatteen ja hirvittävän rahapulan ajamana toteuttaa ensimmäisen suomenkielisen teatteriesityksen,  Aleksis Kiven   Lean .
 Se oli käänteentekevää aikaa sekä suomalaiselle teatterille että Aleksis Kivelle.
 Seitsemän veljestä  odotteli julkaisupäätöstä, ja Kivi elätti haaveita siitä, että viimein eläisi kirjoittamisellaan. Suurteoksen käsin kirjoitettu teksti tosin lojui vielä luettavana  Karl Bergbomilla , jolla oli vaikeuksia saada sitä tankattua läpi. Hän nimittäin vasta opetteli suomea.
 – Ne olivat ratkaisevia aikoja suomen kielen kannalta, ja viimeisiä hyviä aikoja Kiven elämässä. Ei kukaan tiennyt vielä, että  Seitsemän veljestä  tuomittaisiin moraalittomana, koska siinä kerrottiin jollain Uudenmaan nurkkamurteella hävyttömiä tarinoita tappelusta ja juomisesta.
 Aleksis Kivi (Juho Milonoff) on Making of Leassa vielä kirjailijanuransa urkenemiseen luottava raikulipoika. Antti Haanpää / Yle
 "Kivi oli legendaarinen pummi"
 Making of Leassa  Kivi, tai kavereiden kesken Stena, on suhteellisen hilpeä tuurijuoppo, joka on onnistunut luistelemaan läpi elämänsä tekemättä päivääkään rehellistä työtä. Hän pysyy jotenkuten kirjoituskunnossa Kaisaniemessä vesiparantolaa pitävän saksalaisen puolihuijarin  Friedrich Everthin  hoitojen ansiosta. Tai niistä huolimatta.
 – Oli ihan ainutlaatuista, että siihen aikaan pystyi elämään tekemättä työtä, niinpä hänen on täytynyt herättää sympatiaa. Kivi oli kirjailijana harrastaja siinä mielessä, ettei hänelle siitä kukaan mitään maksanut. Hän oli legendaarinen pummi.
 Hurme huomauttaa, että Kivestä perinteisesti maalattu synkkä kuva mieleltään järkkyneestä, kriitikoiden tyrmäämästä ja viinan viemästä lahjakkuudesta ei voi olla koko totuus.
 - Kevät 1869 oli ratkaiseva hetki suomenkieliselle teatterille ja Aleksis Kivelle. Teatterintekijänä mua kiinnosti myös se, miten valtavasti komediaa ja farssia liittyi Lean tekemiseen. Tämä on hauskin näytelmäni, vaikka loppu onkin karmaiseva, toteaa Hurme. Antti Haanpää / Yle
 Ilman seuramiehen taitoja Kiveä tuskin olisi kukaan elättänyt, ja ilman huumorintajua hänen tuotantonsa olisi ollut merkittävästi melankolisempaa. Kiven tuotannosta löytyvä hauskuus ja ilo olivat yksi lähtökohta, kun Hurme alkoi kehitellä  Making of Leaa  parikymmentä vuotta sitten.
 – Halusin tuoda esiin ominaisuuksia, jotka ovat humoristin ja valtavan lahjakkaan puhujan. Hän oli sosiaalisesti etevä veikko, jolle sitten kävi kalpaten. Tämä on komedia, jossa on traagiset painotukset.
 Vaikka Hurmeen Kivi perustuu vankkaan tutkimustietoon, hän on myös fiktiota. Kukaan ei oikeasti tiedä edes, miltä kansalliskirjailija näytti. Suurin osa  Making of Lean  hahmoista on historiallisia, ja suurimmasta osasta löytyy runsaasti valokuvia.
 Elävästä Kivestä ei ole yhtäkään.
 – Kivestä ainoa tunnettu kuva on rekonstruoitu amatöörikeinoin, ja se on tehty sairauden runteleman miehen ruumiin naamasta. Sillä on yhtä vähän totuusarvoa kuin niillä kuvilla Jeesuksesta, joita Jeesus-markkinoilla pyörii.
 Making of Lea  ei kuitenkaan kerro vain Aleksis Kivestä, vaan tavallaan meistä kaikista.
 – Tämä on näytelmä siitä, millaisin ponnistuksin syntyi se Suomi, missä me nyt ollaan.
 Aleksis Kivi  ja Emelie Bergbom (Vilma Melasniemi) kurmuuttavat Karl Bergbomia (Paavo Kinnunen).  Seksuaalisuudessaan haparoiva Karl on aivan isosiskonsa tossun alla. Antti Haanpää / Yle
 "Teatteri oli hyvä bisnes, kuuminta hottia Hesassa"
 Pyrkimykset suomenkielisen teatteriesityksen tekemisestä olivat kevääseen 1869 asti tyssänneet kelvollisen tekstin puuttumiseen.
 Teatteria Helsingissä kyllä tehtiin paljonkin, mutta ruotsiksi ja venäjäksi, jopa saksaksi ja ranskaksi. Suomenkielistä kirjallisuutta ei ollut. Sivistyksen kieli oli satoja vuosia ollut ruotsi, ja ruotsiksi koulunsa kävi myös Kivi.
 Hän myös kirjoitti alkuun ruotsiksi, mutta vaihtoi kieltä fennomaanisten suomenruotsalaisten älykköystäviensä Karl Bergbomin ja  Fredrik Cygnaeuksen  patistamana.
 Houkuttimena toimi kansallisuusaatteen ohella raha. Kivi kavereineen arveli, että jos teatteria voitaisiin tehdä suomeksi, sitä tulisi kaikista ovista.
 Koko  Leaa  puuhannut joukko oli hirveässä pulassa, myös suomalaisen teatterin priimusmoottoreina toimineet sisarukset Karl ja  Emelie Bergbom .
 Katovuodet olivat kurittaneet koko Suomea, mutta alkujaan vauraita Bergbomeja oli kohdannut myös omakohtainen perikato. Karlin ja Emelien veli  Leopold  oli upseerikomennuksellaan Baltiassa tehnyt valtavat velat pelaamalla ja ryyppäämällä.
 – Lisäksi Karl Bergbom oli sillä hetkellä työtön. Hän sai Lean avulla itselleen duunia. Emelie taas oli ajan tapaan säätyläisneiti, jolla ei ollut mitään tuloja. Kaikille näille näytelmän ihmisille iso motiivi oli se, että teatteri oli merkittävä bisnes siihen aikaan, kuuminta hottia Hesassa.
 Aleksis Kivi oli kirjoittanut jo kymmenkunta näytelmää, joista yksikään ei kelvannut Bergbomeille. Sen ajan sensuuri olisi ottanut ne heti hampaisiinsa.
 –  Nummisuutarit ,  Kullervo , ja  Kihlaus  olivat aivan liian rajuja ja rivoja. Niitä pidettiin mahdottomina esittää. Kivellä oli oikeastaan koko näytelmätuotantonsa valtava aarre kirjoitettuna jo ennen Leaa, eikä hän sen jälkeen saanut enää mitään järkevää aikaiseksi, summaa Hurme.
 Sensuuria miellyttääkseen Kivi kääri itselleen tärkeät teemat näennäisen raamatulliseen pakettiin: Luukkaan evankeliumista tutun Sakkeuksen – eli Sakeuksen – ja tämän tyttären tarinaan.
 Lea  täytti kriteerit. Kansankielisen kulttuurin piti olla kohottavaa.
 Ylioppilaat esittävät kohottavaa suomenkielistä runoutta Esplanadin puistossa järjestetyssä kilpailussa.  Antti Haanpää / Yle
 Vahvoja naisia sovinistiselle ukkoseuralle
 Aleksis Kivi kuitenkin pysyi itselleen uskollisena, Juha Hurme huomauttaa.
 Raamatun tarina oli vain kursorinen kehys. Oikeasti  Lea  käsitteli sosiaalista tasa-arvoa ja rauhan aatetta.
 – Kivi näyttää, miten rötösherra Sakeus rupeaa köyhäksi tavattuaan Jeesuksen. Hauskalla tavalla Kivi, mitä köyhin rotta, kirjoittaa näytelmän siitä, ettei rikkaus merkitse mitään. Leassa näkyy myös Kiven tuotannon läpäisevä pasifismi, ajatus siitä, että rakasta vihamiestäsi.
 Lean  ydinsisältö vaikuttaa radikaalilta, kun miettii 150 vuoden takaista teatteriyleisöä.
 Se ei ollut köyhälistöä, ei edes keskiluokkaa, vaan enimmäkseen varakkaita säätyläisiä. Vielä raflaavamman näytelmästä teki se, että siinä teinityttö kertoo ihmiskunnalle, miten pitää elää.
 – Ajatus sukupuolten tasa-arvosta sai Kiven jatkuvasti vaikeuksiin. Hän kirjoitti täysin sovinistiselle ukkoseuralle, mutta hänen naishahmonsa olivat voimakkaita. On hyvä muistaa, että kaikki seitsemän veljestä menivät itseään kivempien, vahvatahtoisten tyttöjen kanssa naimisiin – paitsi Simeoni, joka eli naimattomina.
 - Näytelmän tärkein tehtävä on muistuttaa siitä, miten nuorta on suomenkielinen sivistys, sanoo Hurme. Antti Haanpää / Yle
 Vahvat naiset saavat tilaa myös  Making of Leassa . Näytelmän ratkaiseva hahmo on maan vähäisimpiin kuuluva fiktiivinen piikatyttö Elisabeth, teatterin kuiskaaja.
 – Hän on sitä lähestulkoon totta -asiaa.
 Arvonpalautuksen saa myös todellinen henkilö, Emelie Bergbom, jonka Kaarloksi nimensä suomentanut veli on julistettu suomenkielisen teatterin kantaisäksi. Hurme muistuttaa, että Kaarlo sai oppinsa siskoltaan. Sisarukset pysyivät koko ikänsä naimattomina ja tekivät töitä rinta rinnan.
 – He rakensivat vuosikymmenien ajan suomenkielisen teatterin asemaa yhdessä, mutta kaikki pantiin Karlin piikkiin. Tässä näytelmässä Emelie saa valtavan revanssin siitä, että hänet unohdettiin historiankirjoista.
 Neljän isosiskon pikkuveli Juha Hurme kertoo Bergbomin sisarusten kautta myös itsestään.
 – Olen rakentanut tähän sellaisen homman, jossa isosisko todella vie, ja pikkuveli ottaa oppia. Karlista tehdään suurmiestä, mutta hän ei ole sitä tässä vielä.
 Elisabeth Lindblad -niminen, fiktiivinen palvelustyttö (Eeva Soivio) pelastaa Lea-näytelmän ensi-illan neuvokkuudellaan.  Antti Haanpää / Yle
 Suomenkielinen teatteri syntyi kansainvälisin voimin
 Suomenkielisen teatterin alkumetreillä ei ollut pulaa ainoastaan näytelmistä.
 Koska ei ollut suomenkielistä teatteria, ei ollut myöskään suomenkielisiä ammattinäyttelijöitä.  Lean  pääosaan jouduttiin palkkaamaan aikansa huippunimi  Charlotte Raa , joka ei osannut suomea lainkaan.
 Hänelle kelpasi vähän kummallisempikin työkeikka, koska hänen miehensä joi pariskunnan rahat. Onneksi  Lealle  oli varattu harjoitusaikaa ennen Nya Teaternin ensi-iltaa ruhtinaalliset kahdeksan päivää.
 – Ryhmä ilmeisesti aivan oikein arvioi, että kukaan suomenkielinen nainen ei selviäisi roolista. Raa joutui papukaijamaisesti opettelemaan valtavat tekstimäärät ulkoa.
 Ensimmäistä suomenkielistä teatteriesitystä oli tekemässä kansainvälinen joukko melkoisella kielien sekamelskalla. Sellaista kuullaan myös  Making of Leassa , vaikka siinä teatterin taika tuleekin tulkkausavuksi.
 Hurme haluaa muistuttaa, miten nuorta on suomenkielinen sivistys, ja siitä, että se ei syntynyt yksin suomenkielisin voimin. Helsinki oli 150 vuotta sitten Helsingfors, todella monikulttuurinen paikka.
 – Näytelmässä on suomenruotsalaisia, ruotsinruotsalaisia, ja saksalainen yrittäjä. Heidän yhteisellä ponnistuksellaan saadaan aikaan suomenkielinen teatteri. Näytelmän nimeen sisältyy ironinen vitsi, ja oikein toivon, että se ärsyttäisi mahdollisimman monia.
 Making of Lean  motto on “suomalaisuuden puolesta, ei ketään vastaan”.
 – Kyllä mä hyökkään tällä näytelmällä suoraan sellaista nykyidiotismia vastaan, jossa eletään väärien nationalististen satujen nojassa, ja väitetään niitä tosiksi.
 - Jään eläkkeelle parin vuoden päästä, enkä hirveästi jaksa surra sellaista, että kuoleeko painettu sana, Hurme tuumii. Antti Haanpää / Yle
 "Sadan vuoden päästä Kiveä lukevat vain tutkijat"
 Vaikka Juha Hurmeella on vankka kansanvalistajan eetos, ei hän halua hieroa kenenkään nenää Aleksis Kiven kirjoihin.
 Se ei ole  Making of Lean  tarkoitus.
 – Jos nuorta tartutaan niskasta, ja työnnetään naama kiinni  Seitsemään veljekseen , hän inhoaa sitä loppuelämänsä. En ajattele, että tämä näytelmä linkoaisi ketään muutakaan lukemaan Kiveä.
 Jos joku älykäs ihminen aiheesta innostuu, niin hyvä, mutta Hurme pitää mahdollisena, että sadan vuoden kuluttua Kiven tekstejä lukevat vain akateemiset tutkijat.
 – Vuosi vuodelta hänen lukemisensa muuttuu vaikeammaksi, aika kuljettaa meitä etäämmäs siitä kielestä. Se on väistämätöntä.
 Hurme arvelee, että koko kirjoitettu ja painettu kulttuuri saattaa olla näivettymässä. Hänen kannaltaan se on huono juttu. Muuten se ei välttämättä ole. Maailma muuttuu.
 – Elän suomenkielisiä satuja kirjoittamalla, ja yritän omilla keinoillani muistuttaa, että tämä on tärkeää ja kivaa. Suhtaudun kuitenkin leppoisasti siihen, että kirjoitetun kulttuurin aika on pian ohi. En ole niin tyhmä, että sanoisin sen olevan huonoa, tai köyhtymistä.
 Kulttuuri löytää uusia ilmenemistapoja; kuvallisia ja digitaalisia, tai sitten jotain aivan muita.
 – Siitä pitää huolehtia, ettei kulttuuri ja taiteellinen toiminta tyrehdy, mutta ne voivat hakea ihan uusia muotoja. Se hakee niitä väkisinkin, se on jo menossa jonnekin.
 Aleksis Kiven merkityksestä voi olla kiinnostunut, vaikka ei jaksaisi ikinä lukea yhtään hänen kirjoittamaansa kirjaa. Ja Aleksis Kivi on merkittävä, vaikka ei ikinä miettisi hänen merkitystään.
 Kivi herätti suomen kielen halvaantuneesta tilasta 300 vuoden unen jälkeen, ja teki suomesta kulttuurikielen.
 – Me kaikki hengitämme Aleksis Kiven ilmaa, vaikka emme tietäisi hänestä mitään. Ihan kuin Shakespeare, hän elää kaikissa, jotka suomea puhuvat.
 Ja lukea kannattaa, mutta vain, jos huvittaa.
 – Jos ihminen lukee, sen pitää rakastaa sitä lukemista. Jollei näin ole, sen pitää tehdä jotain muuta kivaa.

Juha Hurme teki näytelmän suomenkielisen teatterin kömpelöistä ensiaskelista: "Hyökkään tällä nationalistisia satuja vastaan"


Summary: Live Entertainment Finland: "Myynnissä olevat konsertit eivät vaarassa".

Kulttuuri- ja taidetapahtumat ja -näyttelyt

Konsertti- ja festivaalijärjestäjä Live Entertainment Finland Oy kertoo valmistelevansa hakemusta yrityssaneeraukseen. Yritys kertoo saneerauksesta tiedotteessaan. Yritys tunnetaan myös nimellä Eastway Live.
 Samalla Live Entertainment Finland kiistää julkisuudessa aiemmin torstaina olleet tiedot, joiden mukaan verottaja olisi hakenut sen konkurssiin.
 Taloussanomat kertoi aiemmin  torstaina, että verottajalla on yhtiöltä saatavia yhteensä noin 660 400 euroa. Konkurssihakemus on jätetty Länsi-Uudenmaan käräjäoikeuteen 5. helmikuuta. Live Entertainment Finlandin toiminta on ollut viime vuosina tappiollista.
 Yritys puolestaan kertoo, että verottaja on jättänyt sitä koskevan konkurssihakemuksen, mutta varsinaisesta konkurssista ei ole vielä kyse. Jos yrityssaneeraushakemus hyväksytään, se keskeyttää konkurssiprosessin.
 Tiedotteen mukaan yrityssaneeraushakemuksella on tämän hetkisen tiedon mukaan suurimpien velkojien tuki. Hakemus jätetään käräjäoikeudelle lähipäivinä.
 Tapahtumajärjestäjän mukaan sen toiminta jatkuu normaalisti ja se sanoo keskittyvänsä kaikkien jo julkistettujen tapahtumiensa toteuttamiseen. Lisäksi kaikki myynnissä olevat tapahtumat on tarkoitus järjestää suunnitellusti.

Suomen suurimpiin lukeutuva tapahtumajärjestäjä hakeutumassa yrityssaneeraukseen


Näytelmä nimeltä EU-ero brittiläisittäin saa yhä erikoisempia käänteitä. Perustellusti voi alkaa kysyä, riittääkö kovan linjan brexit-poliitikoille mikään pääministeri  Theresa Mayn  teko – tai kelpaako heille mikään kompromissi.
 Torstaina pääministeri May sai jälleen selkäänsä parlamentissa.
 Esillä oli hallituksen esitys, jolla haettiin tukea sen pyrkimyksille yrittää uutta erosopimusta Euroopan unionista. Uuteen yritykseen päädyttiin, kun jo neuvoteltu sopimus ei kelvannut brittiparlamentin enemmistölle – myöskään kaikille Mayn omista konservatiiveista.
 Torstaina brittiparlamentaarikot äänestivät myös tätä esitystä vastaan äänin 303-258.
 Kovaa linjaa ajavat konservatiivit eivät osallistuneet äänestykseen. Vastustajien mielestä  esitys olisi käytännössä tarkoittanut , että parlamentti vastustaa eroa ilman sopimusta, mikä taas sopisi kovimman eron kannattajille.
 Neuvonpito jatkuu
 Esityksellä ei ole laillista merkitystä, mutta se on jälleen yksi nolo tappio pääministeri Maylle. Tabloidlehti The Sun otsikoi äänestyksen  "ystävänpäivän verilöylyksi" .
 Mayn toimisto varoitti etukäteen, että jos esitystä ei tueta, se vaikeuttaa Mayn neuvotteluasemia EU:n kanssa. Äänestyksen jälkeen toimistosta kommentoitiin, että yritykset neuvotella muutoksia sopimukseen jatkuvat.
 Suurin riita erosopimuksessa koskee  Irlannin rajaa ja siihen liittyvää vakuussopimusta . Tällä backstopiksi kutsutulla vakuudella pyritään takaamaan, ettei Irlannin ja Pohjois-Irlannin välille nouse kova raja tarkastus- ja tullipisteineen.
 Jos rajakysymystä ei saataisi ratkaistua eron jälkeen aloitettavissa, unionin ja Britannian taloussuhdetta koskevissa neuvotteluissa, Britannia jäisi vakuuden myötä tulliliittoon EU:n kanssa. Vastustajien pelkona on, että Britannia ei pääsisi liitosta enää ulos.
 Britannian on määrä erota Euroopan unionista 29. maaliskuuta. Mayn on myös syytetty vitkuttelevan siinä toivossa, että sopimus kelpaisi parlamentille aivan viime hetkillä.
 Torstaina hylättiin myös SNP:n esitys brexitin lykkäämisestä kolmella kuukaudella.
 Lue myös:
 "Rauha perustuu siihen, että rajaa ei ole" – Herättäisikö sopimukseton brexit Pohjois-Irlannin uinuvat haamut?

Parlamentti potki esitystä, joka tukisi Theresa Mayn yrityksiä neuvotella EU-eroa uusiksi – parlamentin halusta


Summary: Barr saa vastattavakseen ministeriön, jota presidentti on kritisoinut jatkuvasti Venäjä-tutkinnan vuoksi.

Entinen oikeusministeri  William Barr , 68, on nyt myös Yhdysvaltain uusi oikeusministeri. Maan senaatti vahvisti nimityksen torstaina.
 Barr toimi oikeusministerinä presidentti  George H. W. Bushin  aikana 1990-luvun alussa. Tämän jälkeen hän on työskennellyt muun muassa televiestintäyhtiö Verizonilla ja mediayhtiö Time Warnerilla.
 Oikeusministerinä Barr saa valvottavkseen erikoissyyttäjä  Robert Muellerin Venäjä-tutkinnan . Se käsittelee muun muassa Venäjän vaikuttamista Yhdysvaltain presidentinvaaleihin ja sitä, onko presidentti  Donald Trump  yrittänyt estää oikeuden toimintaa.
 Demokraatit vastustivat Barrin nimitystä, sillä he pelkäsivät, ettei Barr suostu julkistamaan kaikkia Muellerin tutkinnan tuloksia. Senaatissa republikaanit ovat kuitenkin enemmistönä, joten nimitys meni läpi äänin 54–45.
 Barr on parin vuoden sisään kolmas mies oikeusministerinä. Trumpilta usein haukut saanut  Jeff Sessions   sai potkut viime vuoden marraskuussa . Virkaatekeväksi sijaiseksi nousi kansliapäällikkö  Matthew Whitaker .
 Barr on kutsunut Muellerin tutkintaa perustavanlaatuisesti vialliseksi. Hän on myös sanonut, ettei anna Trumpin kiusata itseään ja vakuuttanut, että suojelee Muellerin tutkintaa.
 Hän on  luvannut julkaista  tutkinnasta niin paljon kuin mahdollista. Sellaisenaan Barr ei kuitenkaan ole luvannut raporttia julki päästää.
 Barrin uskotaan myös kannattavan Trumpin kovaa siirtolaispolitiikkaa.
 Korjattu 22.07: Poistettu otsikosta sana "vajaassa", kyse on noin kahdesta vuodesta.
 Lue myös:
 FBI-johtaja: Oikeusministeriö pohti jo, pitäisikö hallitus kutsua panemaan Trump viralta

Konkari William Barrista Yhdysvaltain uusi oikeusministeri – jo kolmas yrittäjä virassa kahdessa vuodessa


Summary: Koulujen talvilomakausi alkaa perjantaina Etelä-Suomessa ja liikenne vilkastuu, mutta ajokeli ei ole häävi.

Tieliikennekeskus varoittaa huonosta tai erittäin huonosta ajokelistä Pohjois-Pohjanmaalla, Kainuussa ja Pohjois-Savossa. Keskuksen mukaan tiet ovat jäisiä ja märkiä vesisateen vuoksi.
 Pohjois-Pohjanmaalla pienessä pakkassäässä saatu vesisade on vetänyt tienpinnat peilijäähän ja ajokeli on ollut poikkeuksellisen huono. Tästä johtuen Jokilaaksojen pelastuslaitoksella on ollut toistakymmentä liikenteeseen liittyvää hälytystehtävää torstain aikana.
 – Jos peilijäässä ollut tie oli vähänkään kalteva, niin autot vain yksinkertaisesti luisuivat ojaan, päivystävä palomestari  Esa Ihalainen  kertasi torstai-iltana.
 Ihalaisen mukaan tiet olivat siinä kunnossa, että valtateilläkin saattoi ajaa korkeintaan noin kolmeakymppiä. Henkilövahinkoja liikenneonnettomuuksissa ei tullut.
 Ajoneuvojen nostotyöt kuitenkin katkaisivat liikenteen tietyiltä osuuksilta Nelostiellä, valtatie kahdeksalla ja muilla pienemmillä teillä. Liikenne saatiin sujumaan illan aikana kaikilla teillä.
 Koulujen talvilomakausi alkaa, liikennemäärät kasvavat
 Koulujen talvilomakausien käynnistyminen näkyy perjantaina liikennemäärien kasvuna varsinkin Helsingin ulosmenoteillä ja valtateillä 4 ja 5 aina Jyväskylään ja Mikkeliin asti, kertoo tieliikenteen ohjauksesta ja hallinnasta vastaava Intelligent Traffic Management Finland (ITM).
 Perjantaina liikennehuipun ennakoidaan olevan Nelostiellä välillä Helsinki–Heinola kello 15–17, Nelostiellä ja Viitostiellä Heinolan ja Jyväskylän pohjoispuolella kello 16–17 ja Varkauden pohjoispuolella kello 17–18.
 – Etelä-Suomen koulujen hiihtolomaviikon menoliikenne painottuu erityisesti perjantaihin. Liikenne alkaa vilkastua jo heti puolenpäivän jälkeen. Myös lauantaina on normaalia talvilauantaita enemmän liikennettä, kertoo yksikön päällikkö  Mika Jaatinen  ITM:stä tiedotteessa.
 Lauantaina liikennettä on tavanomaista enemmän Nelostiellä aina Helsingistä Kemiin asti sekä Viitostiellä Heinolasta Varkauteen.
 Koulujen lomat jakautuvat kolmelle viikolle
 Koulujen hiihtolomat pidetään totutusti kolmessa erässä viikoilla 8, 9 ja 10. Etelä-Suomi, eli Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Satakunnan ja Ahvenanmaan koulut lomailevat ensiksi.
 Viikolla 9 lomaa vietetään Väli-Suomen kouluilla. Väli-Suomi pitää sisällään Hämeen, Pirkanmaan, Pohjanmaan, Keski-Suomen, Kymenlaakson, Etelä-Savon ja Etelä-Karjalan.
 Idässä ja pohjoisessa lomaillaan viimeisenä, eli viikolla 10. Idän ja pohjoisen maakuntiin kuuluvat Lappi, Pohjois-Savo, Pohjois-Karjala, Kuopio, Joensuu ja Kajaani.
 Tavarat takakonttiin tai muuhun tavaratilaan
 Liikenneturva muistuttaa talvilomamatkalaisia matkatavaroiden oikeasta pakkaamisesta.
 – Autossa turvallisin paikka tavaroille on takakontti tai muu tavaratila. Jo jarrutuksessakin matkustamossa oleva irtain voi sinkoilla miten sattuu ja saada aikaan vahinkoa. Onnettomuustilanteessa voimat ovat yleensä tätä suuremmat, sanoo Liikenneturvan koulutusohjaaja  Toni Vuoristo  tiedotteessa.
 Takakontin pakkaaminen kannattaa Vuoriston mukaan aloittaa painavimmista tavaroista ja varmistaa kiinni sidontavyöllä tai kuormaverkoilla. Lisäksi suksiboksiin laitettava välineistö pitää sitoa kiinni.
 Yöjunien makuupaikat loppumassa
 Junaliikenteessä suosituin menoliikenteen matkustuspäivä etelästä pohjoiseen on perjantai, mutta myös lauantaille ja sunnuntaille on VR:n mukaan ostettu paljon lippuja. Yöjunien makuupaikat ovat loppumaisillaan, mutta istumapaikoille on vielä tilaa.
 Hiihtolomat täyttävät etenkin Lapin yöjunat.
 Hiihtolomaliikenteeseen VR kertoo varautuneensa jo viime viikolla korvaamalla joitakin kaukoliikenteen junavuoroja busseilla ja muilla junavuoroilla. Näin saatiin lisäaikaa kaluston sulattamiselle ja huolloille.

Vettä tulee ja tiet ovat jäässä – hiihtolomat alkavat paikoin erittäin huonossa ajokelissä


Summary: Trump on myös sanonut allekirjoittavansa senaatin kompromissiesityksen.

Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump  aikoo julistaa maahan kansallisen hätätilan varmistaakseen rahoituksen rajamuurille, kertoo Valkoisen talon lehdistöpäällikkö  Sarah Sanders .
 – Presidentti Trump allekirjoittaa hallinnon rahoituksen esityksen. Ja, kuten hän on sanonut jo aiemmin, hän myös julistaa kansallisen hätätilan, jotta voimme pysäyttää humanitaarisen- ja turvallisuuskriisin rajalla, Sanders sanoi uutistoimisto Reutersin mukaan.
 Valkoisesta talosta vahvistettiin myös, että Trump allekirjoittaa senaatin valmisteleman lakiehdotuksen, jonka myötä hallinnon sulkeminen voidaan välttää perjantaina. Senaatti pääsi alustavaan sopuun ehdotuksesta maanantaina.
 Myöhään torstaina Suomen aikaa senaatti äänesti virallisesti rajaturvallisuusehdotuksesta hyväksyen sen, kertoo uutistoimisto Reuters.
 Kongressin sopimus ohjaisi raja-aitoihin noin 1,4 miljardia dollaria, kun presidentti Trump on vaatinut muurin rakentamiseen  5,7 miljardin dollarin  rahoitusta.
 Kansallisen hätätilan myötä Trumpille aukeaa uusi mahdollisuus Meksikon rajamuurin rahoituksen saamiseksi, sillä hän voisi hätätilan turvin ohittaa kongressin tahdon. Presidentti voi Yhdysvalloissa laillisesti julistaa hätätilan, mutta sen perusteena pitää olla todellinen kansallinen turvallisuuden uhka, kuten esimerkiksi valloituksen vaara.
 Tutkimuslaitos  Brennan Center for Justice on laskenut , että hätätilajulistuksella presidentti voi saada käyttöönsä yli 130 lisäkeinoa normaaleihin valtaoikeuksiin verrattuna.  Kansallisen hätätilan ideana on se, että kriisitilanteessa hallinto pystyisi toimimaan mahdollisimman nopeasti. Hätätilan julistaessaan presidentin pitää ilmoittaa toimenpiteet, joita hän aikoo käyttää.
 Oikeusoppineiden piireissä on arvioitu, että jos Trump julistaa hätätilan muurirahoituksen saamiseksi, presidentin toimien perustuslainmukaisuutta tullaan takuuvarmasti selvittelemään oikeudessa mahdollisena presidentin toimivaltuuksien ylittämisenä.
 Demokraattien leirissä pohditaankin nyt oikeustoimia Trumpin hätätilan julistusta vastaan.
 – Se on yksi vaihtoehto, sanoi senaatin demokraattipuhemies  Nancy Pelosi , kun häneltä kysyttiin, aikooko hän viedä Trumpin toimet oikeuden eteen.
 Valkoinen talo on ilmoittanut olevansa valmis oikeustaistoon.
 Kiista muurista aiheutti 35 päivän mittaisen osittaisen sulun Yhdysvaltain hallintoon vuoden vaihteessa. 800 000 valtion työntekijää jäi tammikuussa ilman palkkaa.
 "Mount Everestiä haastavampi muuri"
 Keskiviikkona Trump uhosi , että muuri tullaan rakentamaan ja siitä tulee vaikeammin kiivettävä kuin Mount Everestistä.
 – Se on suuri muuri. Se on vahva muuri. Se on muuri, jonka läpi ihmiset eivät pääse helposti. He voisivat kiivetä helpommin Mount Everestille, hän jatkoi.
 Meksikon rajalle rakennettavista esteistä korkeimpien on suunniteltu nousevan runsaan yhdeksän metrin korkuisiksi. Maailman korkeimman vuoren Mount Everestin huippu sijaitsee runsaat 8 840 metriä merenpinnan yläpuolella.
 Lue myös:
 Trump: Rajamuurista tulee vaikeammin kiivettävä kuin Mount Everest
 Yhdysvaltain hallinnon sulku vältetään? Republikaanit ja demokraatit alustavaan sopuun rajaturvallisuudesta
 Trump voi yhä yrittää hankkia rahat Meksikon muuriin julistamalla hätätilan – Viisi huomiota hätätilalain merkityksestä Yhdysvalloissa  (10.1.)

Trump julistamassa kansallisen hätätilan muurirahoituksen saamiseksi


Summary: Laulaminen voi olla terapeuttinen kokemus.

Katri Ylander  sijoittui Idols-ohjelmassa toiseksi vuonna 2005. Sitten hän teki kolme levyä ja katosi musiikkimaailmasta vuosiksi. Hänen suosituimpia hittejään olivat  Mansikkamäki ,  Valehdellaan  ja  Onko vielä aikaa ? Nyt hän on tullut takaisin.
 Uudessa singlessä,  Sinä pärjäät , lauletaan erosta.
 – Se on aika rouhiva aihe. Se kertoo vanhempien erosta lapsen näkökulmasta.
 Sanoitus ei ole Ylanderin oma, mutta hän kertoi Puoli seitsemän -ohjelmassa, että sen sanoma kolahti heti. Ylanderin vanhemmat erosivat, kun hän oli pieni. Ylander kuvaili kappaleen henkilökohtaisen tekstin tuntuneen hyvältä.
 – Tuntuu, että se pieni tyttö saa ikään kuin pienen terapiaruiskeen siinä samalla.
 Ylanderin kaikkien laulujen tekstit ovat lähes aina olleet sellaisia, joihin hän pystyy samaistumaan.
 – Pitääkin olla. Se helpottaa tulkintaa.
 Ylander pohti vuosia, onko laulaminen vain hänen harrastuksensa, vai tulisiko siitä sittenkin ammatti. Uuden kappaleen sanat vetivät hänet kuitenkin vastustamattomasti takaisin musiikin pariin.
 Musiikkibisnes on ehtinyt Ylanderin tauon aikana muuttua. Spotify ja sosiaalinen media työvälineenä on pitänyt opetella aivan alusta.
 – Instagramin tunnukset tein vasta viime vuoden puolella, hän naurahtaa.
 Idols-aikoina hän ei ehtinyt kuulostella itseään
 Ylander pohtii, että hänen identiteettinsä ei ollut ehkä vielä tuolloin ehtinyt kehittyä. Kaikki tapahtui todella nopeasti. Hän oli tuolloin vasta kaksikymmenvuotias.
 – Ehkä sen takia tulikin stoppi jossain kohtaa. Siinä piti pitää pää kylmänä.
 Ylander muistaa ajatelleensa suurina suosion vuosinaan, että kaikki on nyt melkein pelottavan hyvin. Hän alkoi miettiä miten ja koska kaikki loppuisi.
 – Olen nähnyt kummatkin puolet: ison suosion ja notkahduksen.
 Ylander joutui välillä miettimään, oliko hän epäonnistunut myös ihmisenä. Kolmannen levyn aikoihin, hän pysähtyi tarkastelemaan, miksi hän tekee tätä.
 – Aloin ihmetellä kuka minä olen. Olin vähän hukannut itseni niihin isoihin kuvioihin.
 Sitten hän alkoi tehdä musiikkia entisen avopuolisonsa kanssa. Näin neljäs, sekä toistaiseksi tuorein pitkäsoitto näki päivänvalon vuonna 2013. Nyt Ylander sanoo oppineensa paljon. Uudestaan alkanut ura musiikin parissa tuntuu hyvältä.
 – Minulla on hyvin realistinen näkemys. Tiedän tietynlaisia koukeroita tästä alasta ja meininki on positiivinen. Ei pelota.

Katri Ylander haluaa laulaa musiikkia joka tuntuu omalta