Summary: Tasa-arvovaltuutetun mukaan raskaussyrjintä Suomessa on sitkeä ja yleinen ilmiö. Yhdeksän naista kertoo Ylelle, miten raskaussyrjintä näkyy työelämässä.

Fysioterapeuttina työskennelleen  Mira Lehtisen  raskaus otettiin työpaikalla ensin hyvin vastaan. Lähiesimies onnitteli ja kollegat olivat iloisia Lehtisen puolesta, kun hän kertoi odottavansa esikoistaan.
 Ongelmat alkoivat kuitenkin nopeasti.
 Ensin määräaikaisena työntekijänä Hyvinkään kaupungilla usean vuoden ajan työskennelleen Lehtisen viikkotunteja vähennettiin, vaikka hän olisi itse ollut valmis entiseen tuntimäärään.
 Äitiysloman lähestyessä Lehtinen kysyi esimieheltään, miten hänen työsuhteensa kävisi. Tiedossa oli, että työntekijä, jota Lehtinen oli sijaistamassa, oli pitkällä sairaslomalla. Määräaikaisuuden jatkamiselle oli tarve.
 Lehtisen työsuhdetta ei jatkettu. Helmikuun lopulla äitiyslomalle jääneen Lehtisen työsuhde päättyi maaliskuun lopussa ja tilalle palkattiin uusi sijainen.
 Lehtinen ei kokenut viiden vuoden takaista tilannetta reiluksi.
 – Kun tulin raskaaksi kuvittelin palaavani samaan työhön äitiysloman jälkeen. Siinä jäi aika tyhjän päälle.
 Mira Lehtinen vei työnantajansa oikeuteen raskaussyrjinnästä ja voitti.  Markku Pitkänen / Yle
 Raskaussyrjintä on Suomessa yleinen ilmiö
 Lehtisen tapaus on tyypillinen esimerkki raskaussyrjinnästä. Se ei ole työelämässä harvinaista.
 Tavallisista tapauksista Lehtisen kokemukset eroavat siinä, että Lehtinen riitautti asian ja työnantaja tuomittiin käräjäoikeudessa raskaussyrjinnästä.
 Tasa-arvovaltuutetun eduskunnalle luovuttaman  vuosikertomuksen  mukaan raskaus- ja perhevapaasyrjintä on merkittävä työelämän syrjinnän muoto Suomessa. Yhteydenotot näkyvät tasa-arvovaltuutetun toimistossa ja ne työllistävät paljon myös ammattiliittojen juristeja.
 – Suhdeluku yhteydenotoissa pysyy vuodesta toiseen samana. Tämä on hyvin sitkeä ja yleinen ilmiö, tasa-arvovaltuutettu  Jukka Maarianvaara  sanoo.
 Hän toivoo, että poliitikot ja työmarkkinajärjestöt miettisivät tapoja puuttua ongelmaan. Yksi selkeä taitekohta olisi seuraavalle hallituskaudelle laadittava tasa-arvo-ohjelma, jossa raskaussyrjintään puuttumisen voisi Maarianvaaran mukaan nostaa omaksi teemakseen.
 Tasa-arvovaltuutetun ja ammattiliittojen lisäksi kokemuksia raskaussyrjinnästä on kartoittanut urasuuntautuneiden äitien verkosto Mothers in Business.
 Verkoston syksyllä tekemässä jäsenkyselyssä vastanneista 800 jäsenestä viidennes kertoi kokeneensa perhetilanteeseen liittyvää syrjintää.
 – Vakavimmat olivat tapauksia, joissa määräaikaiset työsuhteet ovat päättyneet ja toinen on otettu tekemään täysin samoja tehtäviä. Lisäksi sovittuja tehtäviä on voitu raskauden takia vaihtaa toisiin tai esimies on lopettanut kaiken yhteydenpidon, verkoston hallituksen puheenjohtaja  Annica Moore  sanoo.
 Mira Lehtinen toivoo, että raskaussyrjinnästä puhuminen auttaa muita samassa tilanteessa olevia.  Markku Pitkänen / Yl
 Samanlaiset ilmiöt nousivat esille myös Ylen kerätessä raskaussyrjintää kohdanneiden naisten kokemuksia. Mira Lehtisen lisäksi kahdeksan naista vastasi Ylen ilmoitukseen ja kertoi kohtaamastaan raskaussyrjinnästä.
 Lehtinen oli ainoa, joka suostui esiintymään jutussa nimellään. Muilla haastateltavilla asian julkituomista vaikeuttaa huoli omasta työllistymisestä, syrjintää koskevan prosessin keskeneräisyys tai salassapitoon velvoittava sopimus, jossa asia on ratkaistu työnantajan maksamalla korvauksella.
 Yle on tarkistanut esiin tuotujen kokemusten taustoja tutustumalla haastateltavien toimittamiin dokumentteihin, joihin kuuluu esimerkiksi työtodistuksia ja työnantajan kanssa vaihdettuja viestejä.
 Ratkaisemattomissa kiistatilanteissa tapaukset ovat vain toisen osapuolen versioita tapahtuneesta. Lehtisen tapauksessa työnantaja on saanut lainvoimaisen tuomion syrjinnästä.
 "Ylemmältä taholta viestittiin, että tehtävään tulee toinen henkilö"
 Asiakaspalvelutehtävissä hotellialalla työskennellyt 31-vuotias nainen oli tehnyt eri mittaisia määräaikaisuuksia samassa yrityksessä kahdeksan vuoden. Sitten hän alkoi odottaa toista lastaan. Äitiysloma oli alkamassa joulukuussa, ja vanha työnantaja kaipasi työntekijää syksyn ajaksi.
 Nainen sopi puhelimitse osaston esimiehen kanssa aloittavansa työtehtävässä elokuun alussa. Myös muille työntekijöille kerrottiin tutun työntekijän aloittavan tehtävässä.
 Esimiehen kanssa oli sovittu, että ensimmäisenä päivänä allekirjoitetaan työsopimus. Sopimusta ei koskaan allekirjoitettu.
 – Tulin intoa puhkuen työpaikalle ja tervehdin työkavereita, jotka tunsin pitkältä ajalta. Sitten esimies kutsui työhuoneeseensa. Hän vähän kiemurteli ja kaarteli, ja kysyi, miten olen voinut, ja voinko tehdä tätä työtä, nainen kertoo.
 Työpaikalla tiedettiin, että nainen oli aikaisemmin kärsinyt voimakkaasta raskauspahoinvoinnista. Nainen vakuutti, että hänellä ei ollut enää raskauspahoinvointia ja hän on valmis aloittamaan työssä.
 – Esimies sanoi, että nyt on tullut ylemmältä taholta viestiä, että tähän tehtävään tulee toinen henkilö. Tyrmistyin, ja menin tilanteessa lukkoon. Asiasta oli jo sovittu, ja nimeni oli merkitty työvuorolistaan asti.
 Naisen entiset työkaverit kannustivat häntä viemään asiaa eteenpäin. Hän otti yhteyttä oikeusaputoimistoon.
 Työnantajan mukaan töiden alkamisesta ei ollut vielä sovittu, mutta naisen kertomusta tukivat työsuhteen alkamisesta esimieheltä kuullut työkaveri sekä työvuorolista.
 Yritys suostui sovintosopimuksessa maksamaan 10 000 euron korvauksen. Seuraava askel olisi ollut lähteä puimaan tapahtunutta oikeudessa. Oikeusprosessi pelotti naista. Myös oikeusaputoimisto suositteli naista suostumaan sopimukseen.
 Sovintosopimukset, joihin liittyy vaitiolovelvollisuus, ovat raskaussyrjintätapauksissa yleisiä. Näin sekä työntekijä että työnantaja välttävät raskaan oikeusprosessin.
 Tasa-arvovaltuutetun mukaan raskaussyrjintää tapahtuu kaikilla sektoreilla ja toimialoilla. Kuvituskuva. Vesa Moilanen / Lehtikuva
 "Nainen ei voi saada sekä uraa että perhettä"
 Monet raskaussyrjintätapaukset liittyvät määräaikaisiin työsuhteisiin, mutta eivät rajoitu niihin.
 Yleen yhteyttä ottanut 40-vuotias, johtotehtävissä työskennellyt nainen kertoo omasta tapauksestaan, jossa hän koki tulleensa painostetuksi pois vakituisesta työstään sen jälkeen kun tuli raskaaksi.
 Vauhdikkaasti kasvaneessa yrityksessä lähes alusta asti mukana olleen naisen esimies, yrityksen omistaja otti raskausuutisen vastaan huonosti. Naisen mukaan välit naispuoliseen esimieheen olivat olleet aiemmin läheiset ja asialliset, mutta muuttuivat äitiysloman lähestyessä.
 – Suoraa kommunikaatiota esimiehen kanssa ei ollut loppua kohden enää ollenkaan. Kaikki yhteydenpito hoidettiin assistentin kautta. Se oli vaikeaa. Kokouksiin ei kutsuttu, tapaamispyyntöihin ei vastattu ja minut suljettiin ulos sisäisistä prosesseista. Palkkakehitys pysähtyi eikä töihin paluusta äitiysloman jälkeen keskusteltu lainkaan, nainen kertoo.
 Pahenevasta tilanteesta kärsinyt nainen oli yhteydessä työterveyshuoltoon.
 Naisen kertoman mukaan miespuolinen lääkäri ohjeisti sanomalla, että nainen ei voi saada sekä uraa että perhettä. Että työnantajaa on ymmärrettävä. Lääkäri arveli naisen reagoinnin johtuvan siitä, että raskaus on herkkää aikaa.
 Oikeudenkäyntiin ryhtyminen on monelle liikaa
 Äitiyslomansa aikana nainen otti yhteyttä ammattiliiton lakimieheen. Lakimiehen mielestä syrjinnän kriteerit täyttyivät.
 Lakimiehen avustuksella nainen kävi työnantajan kanssa neuvotteluita, jotka päättyivät työnantajan tarjoukseen korvauksesta, johon liittyisi vaitiolopykälä.
 Nainen ei suostunut sopimukseen, koska ei halunnut tulla ostetuksi hiljaiseksi, mutta hän epäröi asian viemistä eteenpäin.
 – Siinä on tietty pelon elementti. Kaikki sanovat, että se on hyvin raaka prosessi. Asia on itsessään hirvittävän raskas, kun tajuaa olleensa rajun syrjinnän kohteena, on saanut lapsen ja on paljon lautasella. Tässä tilanteessa minulla ei ollut siihen vaadittavia voimavaroja.
 Nainen irtisanoutui toimestaan, koska ei kokenut voivansa palata yritykseen.
 Hän sanoo käsittäneensä raskaussyrjinnän yleisyyden ja ongelman laajuuden vasta omien kokemustensa kautta.
 Samassa yrityksessä oli ollut määräaikaisissa työsuhteissa naisia, joiden työsuhdetta ei jatkettu raskaaksi tulon jälkeen. Nainen ymmärsi tämän vasta tultuaan itse syrjityksi.
 "Yleensä lapsesta tavataan onnitella"
 Toinen johtotehtävissä työskennellyt nainen kertoo kokemuksestaan, jossa raskaudesta kertominen johti huonoon kohteluun ja ulossulkemiseen työyhteisöstä.
 Määräaikaisissa tehtävissä työskennelleen 39-vuotiaan naisen esimiehelle raskaus selvisi, kun työterveyslääkärin myönsi hänelle sairauslomaa raskauspahoinvoinnin takia.
 Sairauslomalta palattuaan nainen sai kutsun esimiehen huoneeseen.
 – Hänen ensimmäinen kysymyksensä oli, haluaisinko irtisanoutua. Sillä tavalla hän halusi kiertää sitä, että hän olisi suoraan vaatinut irtisanoutumaan. Siinä vaiheessa oli pakko sanoa, että yleensä lapsesta tavataan onnitella ensin.
 Työyhteisössä tilanne oli tulehtunut jo ennen raskautta, mutta keskustelun jälkeen tilanne meni naisen kertoman mukaan huonompaan suuntaan.
 Häntä ei enää kutsuttu palavereihin, esimies antoi palautetta huutamalla ja ennen äitiyslomaa esimies ei enää puhunut hänelle. Työtehtävistään nainen kertoo suoriutuneensa hyvin ja ylittäneensä hänelle asetetut tavoitteet.
 Nainen oli yhteydessä ammattiliiton juristiin sekä työterveyslääkäriin. Vaihtoehtojaan pohdittuaan hän totesi, että asian eteenpäinvieminen olisi liian raskasta.
 Kun määräaikaisuus päättyi, äitiyslomalla olleen naisen tehtävä avattiin uudestaan hakuun. Hän ei hakenut tehtävään.
 Työnantaja ei aina tunnista syrjivänsä – määräaikaisuudet katkeavat äitiyslomiin
 Monesti raskaussyrjinnässä saattaa olla kyse pitkään jatkuneesta käytännöstä, jossa työnantaja ei näe ongelmaa. Epävarmassa tilanteessa olevan työntekijän voi olla vaikeaa nostaa asiaa esiin.
 28-vuotias asiantuntijatehtävissä työskentelevä nainen oli työskennellyt samassa organisaatiossa vaihtelevillla työsopimuksilla kolme vuotta. Kesällä hän jäi äitiyslomalle, ja samalla hänen työsuhteensa katkesi. Uudesta sopimuksesta ei puhuttu.
 – Hankalaa oli se, että minulla on hyvät välit työnantajaan ja lähiesimiehiin. Kaikki onnittelivat ja olivat iloisia vauvauutisista. Keskustelut käytiin hyvässä hengessä. Samalla pidettiin itsestäänselvänä, että totta kai kun olet vanhempainvapaalla, sinun työsuhteesi katkeaa.
 Naista kysyttiin syksyllä takaisin töihin. Hänen mukaansa jatko samassa hankkeessa olisi ollut selvää, jos hän ei olisi ollut äitiysvapaalla.
 Nainen toivoo pystyvänsä jatkamaan samassa työpaikassa äitiysvapaansa jälkeen ja kokee asian esiin nostamisen hankalaksi.
 Organisaatiossa tasa-arvoon liittyvät asiat ovat pinnalla ja siellä on laadittu tasa-arvosuunnitelma. Määräaikaisten työntekijöiden aseman nainen kokee työnantajansa sokeaksi pisteeksi.
 – Se on jäänyt vaivaamaan, että en ole saanut suutani auki. Ei jäänyt hirveän hyvä fiilis siitä, miten tasa-arvosta hyvin perillä olevat ihmiset pitävät kyseenalaistamattomana, että määräaikaisten työntekijöiden työsuhde katkaistaan raskauden takia.
 Tasa-arvolain lähtökohtana on, ettei raskaus tai vanhemmuus saa vaikuttaa myöskään määräaikaisen työsopimuksen uusimiseen tai kestoon.
 Tasa-arvolain mukaan raskaus ei saa vaikuttaa määräaikaisen työsopimuksen solmimiseen tai kestoon. Kuvituskuva. Emmi Korhonen / Lehtikuva
 "Äitiysvapaa nähdään automaattisena breikkinä"
 Toinen asiantuntijana työskentelevä nainen kertoo vastaavasta kokemuksesta.
 Neljän vuoden ajan jatkuneille määräaikaisille sopimuksille ei tullut jatkoa, kun työnantaja kuuli raskaudesta.
 – Äitiysvapaa nähdään automaattisena breikkinä eikä nähdä lain velvoittavuutta. Tästä jäi tyrmistynyt olo. Olen ajatellut, että näissä asioissa oltaisiin paljon pidemmällä.
 Nainen on uransa alkuvaiheessa. Hän kokee asiasta puhumisen ja mahdollisen riitauttamisen hankaloittavan työllistymistään.
 – Tämä on suoraan sanottuna hankala kysymys. Jos minulla olisi varaa valita työpaikoista ja tilanne ei olisi näin epävarma, niin haluaisin nostaa asiat esille ihan jo muiden vastaavassa tilanteessa olevien takia.
 Ura voi tyssätä perhevapaisiin myös laillisesti
 Määräaikaisten työsopimusten päättymiset voivat olla juridisesti hankalia. Työnantajan menettely voi olla lainmukaista, mutta työntekijä saattaa silti kokea tulleensa syrjityksi.
 34-vuotias nainen oli työskennellyt tiedeyhteisöön kuuluvassa organisaatiossa viiden vuoden ajan tullessaan raskaaksi. Nainen jäi määräaikaisesta työstään vanhempainvapaalle ja hänelle palkattiin sijainen.
 Tällä välin naisen esimies vaihtui ja uutta projektirahoitusta saanut määräaikainen tehtävä jatkui. Tehtävään palkattiin sijaisena toiminut työntekijä, sillä tämä oli tullut uudelle esimiehelle tutuksi.
 34-vuotias nainen oli yhteydessä ammattiliiton juristiin, jonka mukaan työnantaja oli toiminut lain mukaan. Koska perhevapaat olivat jo ehtineet päättyä, ei työnantajan tarvinnut tarjota määräaikaisuutta samaa tehtävää aiemmin hoitaneelle.
 – Tämä harmitti todella paljon. Mielestäni olin ollut aikaansaava työntekijä, ja sitten lopulta tämä viiden vuoren ura päättyy tällaisella hyvin triviaalilla tavalla perhevapaani aikana tapahtuneiden henkilövaihdosten takia, nainen sanoo
 Hän työskentelee edelleen akateemisessa maailmassa eikä halua tulla tunnistetuksi. Hän pelkää, että asian julkinen käsittely vaikeuttaisi hänen nykyisen työnsä hoitamista.
 Raskaussyrjintä on tasa-arvovaltuutetun mukaan niin yleinen ja räikeä sukupuolisyrjinnän muoto, että se olisi nostettava tasa-arvopolitiikan painopisteeksi. Kuvituskuva.  AOP
 Työsopimuksen jatko sijaiselle kymmenen vuoden jälkeen
 Valtionhallinnossa kymmenen vuoden ajan määräaikaisena työskennellyt 42-vuotias nainen sai kuulla äitiyslomansa aikana, että hänen tehtävänsä rahoitusta jatketaan muutamalla kuukaudella, mutta työsopimus tehdään vain häntä perhevapaan aikana sijaistaneen työntekijän kanssa.
 Nainen otti yhteyttä ammattiliittoon ja sen jälkeen työpaikkansa henkilöstöhallintoon, jossa työsopimuksen jatko lopulta järjestyi.
 – Asia saatiin kuntoon nopeasti, mutta ei tämä reilulta tuntunut. Tuntui siltä, että itsestään selvistä asioista joutuu taistelemaan. Tunsin itseni kasvottomaksi kulueräksi, sellaiseksi hyödykkeeksi.
 Tällä hetkellä äitiyslomalla oleva nainen odottaa jännityksellä, järjestyykö tehtävään lisärahoitusta ja pääseekö hän palaamaan samoihin tehtäviin.
 – Nyt kun puhutaan syntyvyyden laskusta niin pitäisi ottaa huomioon se, miksi lasten hankintaa pelätään. Näissä asioissa olisi kyllä paljon rukkaamista.
 "Työnantajien asenteet ovat keskiajalta"
 Kansainvälisissä tehtävissä työskentelevä 40-vuotias nainen kertoo, että työnantaja yritti tarjota hänelle laitonta työsopimusta äitiysloman aikana.
 Naisen perhevapaan aikana hänen työpaikkanaan toiminut yhdistys lakkautettiin ja tilalle perustettiin uusi, isompi yhdistys, johon hän siirtyi vanhana työntekijänä.
 Äitiyslomalla olleen naisen työsopimuksen tekeminen kesti kuukausien ajan. Kun sopimus lopulta patistelun jälkeen järjestyi, oli aloituspäivä merkitty heinäkuulle, kun vanhat työntekijät siirtyivät uuteen yhdistykseen maaliskuussa.
 – Siinä vaiheessa hermot menivät täydellisesti. Tältä ajaltahan ei sitten kertyisi esimerkiksi vuosilomaa. Laitoin esimiehilleni viestiä, että tämä laittoman työsopimuksen tarjoaminen on aika erikoista, nainen kertoo.
 Hän otti yhteyttä ammattiliiton lakimiehiin ja väännön jälkeen työsopimuksen alkamispäivämäärä saatiin kohdilleen. Paha maku omien oikeuksien penäämisestä kuitenkin jäi.
 – Sain korjattua tämän, koska olen kokenut ihminen ja pidän puoleni. Mietin, kuinka paljon on tapauksia, joissa esimerkiksi 25-vuotias äiti ottaa tietämättään vastaan laittoman työsopimuksen. Luulen, että yksi syy sille, että Suomessa ei synny lapsia on se, että työnantajien asenteet äitiysvapaita kohtaan ovat jossain keskiajalla.

"Miespuolinen lääkäri ohjeisti sanomalla, että nainen ei voi saada sekä uraa että perhettä" – raskaus on yleisimpiä syitä syrjintään töissä


Summary: Palkitun ranskalaiskirjailijan avautuminen naistenlehdessä vaikuttaa harkitulta uuden romaanin myyntikikalta.

– En voi rakastaa yli 50-vuotiasta naista. Hän on liian vanha. Yli 50-vuotiaat naiset ovat minulle näkymättömiä.
 Näin arvioi naisia tunnettu ranskalainen kirjailija  Yann Moix  ranskalaisessa aikakausilehdessä Marie Clairessa. Sanomattakin lienee selvää, että kirjailija on aiheuttanut ulostulollaan valtavan myrskyn.
 – Pidän enemmän nuorten naisten vartaloista. 25-vuotiaan naisen vartalo on upea. Yli 50-vuotiaan naisen vartalo ei ole upea laisinkaan.
 Näillä kommenteilla julkisuuden henkilö Moix niittasi itsensä Twitterin ja Facebookin tämän vuoden siteeratuimpien ihmisten joukkoon. Sosiaalisen median kommentaattorit ovat pitäneet hänen sanomisiaan lähinnä typerinä.
 Moix ei tyytynyt haastattelussa arvioimaan naisia pelkän iän perusteella. Hän päätti jatkaa avautumistaan ja kertoi tapailevansa yksinomaan aasialaisia naisia.
 Uusi kirja juuri ilmestynyt
 Yann Moix on itse 50-vuotias. Hän on syntynyt aprillipäivän aattona 1968.
 Kirjailija Moix on kulttuuripiireissä näkyvä hahmo. Vuonna 1996 hän sai arvostetun esikoisteosten Prix Concourt -kirjallisuuspalkinnon.
 Pitkin uraansa hän on ollut tunnettu "valtavirrasta poikkeavista" kommenteistaan. Provokaatio Marie Claire -lehdessä on mitä todennäköisimmin harkittu.
 Yann Moixilta on vastikään ilmestynyt uusi romaani, joka arvioidaan myös Marie Claire -lehden sivuilla. Moixin vaikutin voikin olla puhdas myynninedistäminen kohun varjolla.
 Brigitte, Moix ja Me Too
 Toisaalta juuri 50-vuotiaat naiset harrastavat erityisen paljon kirjallisuutta. Siinä mielessä kirjailija Moixin myyntimiehen vaisto saattaa pettää.
 Olemmehan tovin oppineet näkemään ranskalaisia, jotka ovat vaikuttuneita ja hurmaantuneita siitä, että presidentti  Emmanuel Macronilla  on itseään huomattavasti iäkkäämpi Brigitte puolisonaan. Tämä ja Me Too -liike ovat Ranskassa nostaneet naisen paikan uudella tavalla keskusteluun.
 Ikuisen Ranskan kulttuurisessa jatkumossa nämä liikahdukset taitavat toki jäädä päiväperhoiksi.
 On muistettava, että Ranska on sukupuolirooleiltaan hyvin vanhanaikainen. Isolle osalle kansaa Moixin kommentit ovat vanhan kertausta, jotka eivät lopulta suurta tunnekuohua aiheuta.
 Ei odotettavissa kirjarovioita
 Yli 50-vuotiaiden naisten ryntäystä polttamaan Moixin kovakantisia ei siksi ole odotettavissa.
 Kohu Moixin ympärillä kapseloituu perinteiseen mediaan ja sosiaaliseen mediaan, joihin Moix sen tarkoittikin. Pöhinä kestää juuri sen ajan kuin kirja on muutoinkin myyntilistoilla.
 Oikein ajoitetuilla seksistisillä kommenteilla saa Ranskassa sopivasti julkisuutta, mutta kolhua kuvaan niistä tuskin jää.
 Vertailun vuoksi ei voisi oikein kuvitella, että  Kari Hotakainen  lausuisi Me Naisten haastattelussa vastaavia.

Ranskalaiskirjailija Yann Moix sanoo, ettei voi rakastaa yli 50-vuotiasta naista – Ranska raivostui


Summary: Hamina-Kotkan sataman kautta kulki 16,1 miljoonaa tonnia tavaraa vuonna 2018.

Vuosi 2018 oli Hamina-Kotkan satamalle kaikkien aikojen vilkkain. Sataman kautta kulki 16,1 miljoonaa tonnia tavaraa. Edellinen ennätys vuodelta 2011 parani 127 000 tonnilla.
 Vienti kasvoi runsaat kolme prosenttia ja tuonti peräti 30 prosenttia. Vientiluvuissa näkyvät varsinkin Nord Streamin kaasuputkitoimitusten vilkastuminen. Putkitoimitukset kuuluvat luokkaan "muu tavara", jonka vienti lisääntyi edellisvuodesta 297 prosenttia.
 Myös kappaletavaran ja kuivabulkin vienti kasvoivat. Sellun ja puutavaran vienti laskivat. Tuonnin veturina oli puolestaan raakapuu.
 Kaasuputkien lisäksi satamasta saatiin kuulla viime vuonna monia hyviä uutisia. Helmikuussa metsäyhtiö  UPM kertoi  suunnittelevansa Mussaloon suurta biojalostamoa. Kesällä Haminan sataman kautta alkoivat  jättimäisten moduulien  kuljetukset Kazakstanin öljykentille.
 Loppuvuoden iso uutinen oli  Finnpulpin ja sataman  välinen sopimus, jonka myötä jättimäisen Kuopioon suunnitellun sellutehtaan tuotteiden on tarkoitus kulkea maailmalle Mussalon sataman kautta.
 Toimitusjohtaja  Kimmo Naskin  mukaan myös alkanut vuosi näyttää erittäin lupaavalta sataman kannalta.

Kaasuputkitoimitukset siivittivät Suomen suurimman vientisataman ennätykselliseen vuoteen


Summary: SLJY on sanonut jatkavansa työnseisauksia joka torstai siihen asti, että sopu löytyy.

Lennonjohtajien työehtosopimusta koskevassa työriidassa etsitään ratkaisua valtakunnansovittelijan johdolla perjantaina, kertoi valtakunnansovittelijan toimisto  Twitterissä . Sovittelun on määrä alkaa puoliltapäivin.
 Koska sovittelutapaaminen on vasta perjantaina, toteutuu Suomen Lennonjohtajien Yhdistyksen (SLJY) työnseisaus torstaina kello 13–15.
 Lennonjohtajien uudesta työehtosopimuksesta on neuvoteltu pitkään ja toistaiseksi tuloksetta. Palvelualojen työnantajat Paltan ja SLJY:n välinen työehtosopimus päättyi marraskuun lopussa vuonna 2017.
 SLJY on sanonut jatkavansa työnseisauksia joka torstai kello 13–15 siihen asti, että sopu työehdoista löytyy. Viime viikolla työnseisaus järjestettiin perjantaina.
 Työnseisauksella ei ollut vaikutusta lentoliikenteen sujumiseen, kerrottiin Palvelualojen työnantajista Paltasta.

Lennonjohtajien työriidan sovittelu jatkuu perjantaina – torstaina työnseisaus


Summary: Uusi Väylävirasto harkitsee nopeusrajoituksia Porin sataman ja Tampereen väliselle rataosuudelle venäläisten junavaunujen aiheuttaman tärinän takia.

Tästä on kyse Satakunnassa ja Pirkanmaalla seurataan huolestuneina pohdintoja Porin ja Tampereen välisen radan nopeusrajoituksista. Radalle harkitaan nopeusrajoituksia idästä tulevan kauttakulkuliikenteen aiheuttaman tärinän takia. Porin sataman mukaan 40 kilometrin tuntinopeusrajoitus koko ratavälille tekisi sataman toiminnan mahdottomaksi.
 Porin satama, kaupunki ja alueen teollisuus suhtautuvat kielteisesti ajatukseen, että Porin sataman ja Tampereen väliselle rataosuudelle asetettaisiin neljänkymmenen kilometrin tuntinopeusrajoitus idästä tulevalle rahtiliikenteelle.
 Porin satama on lyhyessä ajassa muodostunut merkittäväksi hiilen kauttakulkusatamaksi. Äskettäin perustettu Väylävirasto on kysynyt alueen toimijoilta lausuntoja siitä, voidaanko junien nopeutta alentaa niiden aiheuttaman  tärinän  vuoksi.
 Täyskielto huolestuttaa
 Porin sataman toimitusjohtaja  Sari De Meulder  sanoo, että koko matkalle asetettuna rajoitus olisi satamalle "totaalinen katastrofi". Lähes kaikissa Porin satamaan tulevissa junissa on myös idästä eli käytännössä Venäjältä tulevia vaunuja, joten ne kaikki joutuisivat kulkemaan alennettua nopeutta.
 – Jos tultaisiin neljääkymppiä nykyisen seitsemän-kahdeksankympin sijaan, sillä olisi järisyttävät vaikutukset radan aikatauluihin. Rajoitukset sekottaisivat koko talousalueen liikennettä.
 Porin kaupunginjohtaja  Aino-Maija Luukkonen  sanoo, että Porin kaupunki ja myös Satakuntaliitto seuraavat tilannetta huolissaan alueen teollisuusyritysten ja sataman kilpailukyvystä.
 Myös Pirkanmaan liitto on samoilla linjoilla. Maakuntajohtaja  Esa Halme  korostaa, että rajoitukset vaikuttaisivat tavarajunien lisäksi myös henkilöjunaliikenteeseen.
 Radan kunto paremmaksi?
 Porin sataman toimitusohtajan Sari De Meulderin mielestä tärinän aiheuttamia ongelmia voidaan vähentää asettamalla nopeusrajoituksia pistemäisesti niille radan kohdille, joissa tärinä on pahinta.
 Pidemmällä aikavälillä ongelma poistuisi, jos radan kuntoa parannetaan. Porin kaupunginjohtaja Aino-Maija Luukkonen yhtyy näkemykseen.
 – Uskon, että löydämme yhteistyössä toimivan ratkaisun, Luukkonen sanoo.

Venäläisille hiilijunille pohditaan nopeusrajoitusta – Porin satama pelkää katastrofia


Summary: Amos Rex on lippuhinnoiltaan Suomen kallein museo. Silti se, kuten muutkaan Suomen museot, eivät tee voittoisaa bisnestä.

Kulttuuri- ja taidetapahtumat ja -näyttelyt

Helsingin keskustan Lasipalatsissa sijaitseva Amos Rex -taidemuseo teki avajaisvuonnaan noin 2 miljoonan euron tappion. Museojohtaja  Kai Kartio  kertoo, että arvio on tarkentunut  sunnuntaisesta .
 Tulokseen on syytä olla tyytyväinen: se on miljoonaa euroa parempi kuin edeltäkäsin odotettiin.
 – Museon kiinteät kulut, eli esimerkiksi kiinteistö- ja henkilöstökulut, juoksivat koko vuoden, mutta lipputuloja tuli vain neljältä kuukaudelta, Kartio selventää.
 Rakennuskulut eivät ole mukana laskelmissa.
 Odotettua parempaan tulokseen museon siivitti avajaisnäyttelyn, japanilaisen teamLab-kollektiivin Massless-näyttelyn massiivinen suosio. Näyttely keräsi lähes 270 000 kävijää, kun odotuksissa oli 100 000 vierasta.
 Amos Rex on varautunut tappioihin myös tänä vuonna, kertoo museojohtaja Kai Kartio. Jussi Mankkinen / Yle
 Mistä rahat museon pyörittämiseen tulevat?
 Amos Rexin toimintaa pyörittää osakeyhtiö, jonka omistaa kokonaisuudessaan yleishyödyllinen yhdistys  Föreningen Konstamsfundet.
 Yhdistys vaalii taidemesenaatti  Amos Andersonin perintöä , ja suurin osa museon rahoituksesta tuleekin yhdistyksen massiivisen sijoitussalkun tuotoista.
 Päälle tulevat lipputulot ja yritysyhteistyö.
 – Niillä on hyvin huomattava merkitys, Kartio luonnehtii.
 Amos Rexillä on viitisentoista yrityssponsoria. Esimerkiksi avajaisnäyttelyn kohdalla yhteistyöllä projektorivalmistaja Epsonin kanssa oli Kartion mukaan "ratkaisevan suuri merkitys".
 Amos Rex on myös niin sanottu VOS-museo eli se saa valtion tukea. Viime vuonna tukea heltisi noin 350 000 euroa.
 Museojohtaja on vastahakoinen avaamaan täsmällisiä lukuja – viime vuoden tilinpäätös on vielä kesken – mutta toteaa valtiontuesta ettei se "kovin montaa prosenttia" ollut koko vuoden budjetista.
 Myös tälle vuodelle museo on tehnyt alijäämäisen budjetin, Kartio kertoo.
 – Suhtaudumme tulevaan varovaisesti.
 Hän korostaa, ettei museon toiminnassa ole mitään poikkeuksellista. Tästä on totta ainakin toinen puoli.
 Amos Rex on – ja ei ole – poikkeuksellinen Suomen museokartalla
 Museoliiton pääsihteeri  Kimmo Levä  tuntee museoiden talouden Suomessa todennäköisesti paremmin kuin kukaan. Lukuja tipahteleekin miehen suusta kuin apteekin hyllyltä.
 Tavallisesti museot kattavat 80 prosenttia kuluistaan avustuksilla ja vain 20 prosenttia palvelutuloilla, eli esimerkiksi lipunmyynnillä.
 – Pääsylipuilla katetaan keskimäärin seitsemän prosenttia museoiden kuluista, kertoo Levä.
 Suurin osa ammatillisesti johdetuista museoista on käytännössä kuntien tai valtion rahoittamia. Amos Rexin kaltaisia, lähes täysin yksityisen yhdistyksen tai säätiön rahoittamia museoita on vain kourallinen: esimerkiksi  Serlachiuksen taidemuseo  Mäntässä.
 Henkilökuntaa yhtä paljon kuin pelialalla
 Suurin osa museoiden rahoista hujahtaa seiniin ja henkilökuntaan. Muutama vuosi sitten museoala työllisti vielä yhtä paljon ihmisiä kuin suomalainen peliteollisuus, Kimmo Levä vertaa.
 Käytännössä museon budjetista leijonanosa on siis käytetty jo tammikuun ensimmäisenä päivänä.
 Mitä enemmän museo päättää investoida yksittäisen näyttelyn sisältöön ja markkinointiin, sitä hanakammin sen on hankittava lisärahoitusta. Lipputulot eivät nimittäin kasva samassa suhteessa kuin näyttelyyn käytetty raha, Levä kertoo.
 Sponsorirahaa museot ovat perinteisesti saaneet huonosti, vain noin prosentin kokonaisrahoituksesta. Amos Rex on tällä saralla edelläkävijä.
 – Suomessa sponsorirahamarkkina on pieni ja siitä taitaa jääkiekko viedä puolet, Levä toteaa.
 Merkkejä muutoksesta kuitenkin on.
 – Viime vuosi taisi oli ensimmäinen, kun kulttuurin sponsorirahoitus kasvoi nopeammin kuin urheilun. Kovin nopeasti kuva ei muutu. Koska sponsoroinnilla katetaan vain prosentti kaikista kuluista, edes hyperkasvu ei lähitulevaisuudessa ratkaise museoiden taloutta.
 Museoliiton pääsihteerin Kimmo Levän mukaan bisnes-tyyppinen hinnoittelu museoiden pääsylipuissa on yleistymässä, koska avustustulot ovat viime vuosina tippuneet. Retu Liikanen / Yle
 "Museokortti ei ole täysin ongelmaton juttu"
 Museojohtaja Kai Kartion lausuntoihin sisältyy ripaus kritiikkiä Museokorttia kohtaan.
 Viime vuosina vauhdilla yleistynyt kortti on kasvattanut museoiden kävijämäärää yleisesti.
 – Meillä maksavista aikuisista kävijöistä noin puolet tulee Museokortilla. Museoiden taloudelle se ei ole täysin ongelmaton juttu, Kartio sanoo.
 – Korvausta kävijää kohden on ollut vaikea ennakoida, mutta viimeisten tietojen mukaan se on ollut loppuvuoden osalta lähellä täyttä pääsylipun hintaa.
 Kartio korostaa, että pääosin Museokortti on "erittäin hieno juttu".
 Museoliiton Kimmo Levä ei täysin ymmärrä Kartion huolta.
 – Museoiden pääsymaksukertymä on noussut enemmän kuin kävijämäärä. Esimerkiksi 2015–2017 kävijämäärät lisääntyivät 35 prosenttia ja pääsymaksut 56 prosenttia, Levä paukuttaa lukuja pöytään.
 – Voi toki olla, että jollakin yksittäisellä museolla pääsylipputulot ovat laskeneet, mutta minun on vaikea uskoa, että Amos Rex olisi yksi näistä.
 Levä myöntää, että Museokortti on voinut antaa keskimääräistä enemmän vetoapua pienille museoille, joiden markkinointibudjetti on lähes olematon.
 Vain puolet museokävijöistä maksaa lipusta
 Keskimäärin museokävijöistä vain puolet maksaa lipusta. Esimerkiksi Amos Rexiin kaikki alle 18-vuotiaat pääsevät ilmaiseksi.
 Tämä tietenkin syö lipputuloja, vaikka Amos Rexin normaali lipunhinta, 18 euroa, onkin Suomen kallein.
 Museoiden ilmaisasiakkaiden määrä on kuitenkin viime vuosina hitusen laskenut. Myös tästä käy Levän mukaan kiittäminen Museokorttia. Vielä kolme–neljä vuotta sitten 54 prosenttia kaikista kävijöistä marssi museoon maksamatta.
 Sekä Amos Rexin Kartio että Museoliiton Levä haluavat muistuttaa, että loppujen lopuksi museot ovat yhteiskunnallinen palvelu eivätkä bisnes.
 Nollatulos on museolle hyvä tulos.
 – Jos sellainen ihme tapahtuu, että voittoa saadaan, niin ei sitä jaeta omistajille vaan käytetään toiminnan kehittämiseen, Kartio suunnittelee.
 Lue lisää:
 Amos Rex teki 2,5 miljoonan euron tappion avajaisnäyttelyn suursuosiosta huolimatta – silti juuri se on suuri ilon aihe  (6.1.2019)
 Miksi huippusuosittu näyttely ei saa jatkoaikaa? Amos Rex vastaa  (6.1.2019)
 Barbiet imaisivat Kansallismuseon niin täyteen, että siellä tehtiin kävijäennätys, mutta yhä useampi löytää tiensä myös tuntemattomampiin museohelmiin – esimerkiksi näihin näyttäviin taidekoteihin Töölössä  (3.9.2018)

Amos Rex varautuu tappioihin tänäkin vuonna – Museoliitto: "Lipputulot kattavat vain seitsemän prosenttia museoiden kuluista"


Summary: Alvar Aallon suunnittelemalla rakennuksella on ollut tärkeä merkitys suomalaisessa kulttuurielämässä.

Valtion kiinteistöyhtiö Senaatti-kiinteistöt on aloittanut selvitykset  Alvar Aallon  suunnitteleman Kulttuuritalon ja samassa yhteydessä olevan vanhan kotitalousopettajaopiston myymiseksi.
 Yksi syy myyntiaikeille on, että Kulttuuritalon toimistotilat ovat suurimmaksi osaksi tyhjillään, eikä valtio ole löytänyt tiloille käyttäjiä.
 – Olisi järkevä saada arvokkaalle ja historialliselle kiinteistölle omistaja, jolla on kyky ja resurssit kiinteistön ja sen toiminnan kehittämiseen, toteaa Senaatti-kiinteistöjen toimialajohtaja  Tuomas Pusa  tiedotteessa.
 Kulttuuritalon tapahtuma- ja kokoustoiminnan tilat eivät ole valtion käytössä. Selvitystyö ei vaikuta tilojen nykyiseen käyttöön.
 Senaatti-kiinteistöt on jo käynyt alustavia keskusteluja Museoviraston, opetus- ja kulttuuriministeriön sekä ympäristöministeriön kanssa. Myynti voidaan aloittaa vasta, kun kaikki tarvittavat lausunnot ja luvat on saatu. Senaatti-kiinteistöt hakee lausunnon koko kiinteistökokonaisuudesta. Vasta myöhemmin päätetään, mitä myytävä kokonaisuus käsittää.
 Jyrki Lyytikka/ Yle
 Kulttuuritalo on suojeltu valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1989. Talo valmistui vuonna 1958 ja se juhli viime vuonna  60-vuotistaivaltaan . Talon konserttisalissa on nähty lukemattomia maailmanluokantähtiä Jimi Hendrixistä Metallicaan.
 Talon ensimmäinen suurin omistaja oli Suomen kommunistinen puolue ja sen keskustoimisto sijaitsi talossa. Arvorakennus siirtyi monien omistajavaihdosten jälkeen Senaatti-kiinteistöjen haltuun vuonna 2006.

Valtion kiinteistöyhtiö suunnittelee legendaarisen Kulttuuritalon myyntiä


Summary: Tiivis kaupunkiasuminen on yhä useamman asumistoive. Liikenneyhteyksiä pidetään entistä tärkeämpänä tekijänä valittaessa asuinpaikkaa.

Muuttolaatikot on jo saatu raivattua pois, saunassa heitetty ensimmäiset löylyt ja talon äänieristystäkin on koeteltu haitarinsoitolla.  Aino ja Asko Anttila  ovat muuttaneet pientaloalueelta kerrostaloon ja esittelevät uutta saunallista kolmiotaan innostuneesti.
 – Tämä on keskellä kaupunkia ja me olemme aika ahkeria kulttuurin harrastajia, tässä on sellaisetkin paikat lähellä, listaa Aino Anttila muuton syitä.
 – Kauppakin on lähellä, ja tietysti täytyy sanoa, että terveyskeskuskin on vieressä, jos sitä tarvitsee, lisää Asko Anttila.
  Toivotaan enemmän tiivistä kaupunkiasumista.  Emma Terämä
 Yhä useampi suomalainen haluaakin Anttiloiden tapaan asua kaupungin keskustassa. Anttilat ovat eläkkeellä, mutta suurin muutos asumistoiveissa on tapahtunut erityisesti lapsiperheillä, joilla kerrostalo- ja keskusta-asumisen toiveet ovat lisääntyneet eniten.
 – Toivotaan enemmän tiivistä kaupunkiasumista. Omakotitalon sijaan pidetään kulkuyhteyksiä ja palveluiden läheisyyttä erittäin tärkeänä, sanoo Suomen ympäristökeskuksen (SYKE) Kestävän kaupungistumisen strategisen ohjelman johtaja  Emma Terämä .
 Aino Anttilan kasvimaa on kerrostalossa vaihtunut  huonekasveihin. Hannu Harhama / Yle
 Unelma-asunto voi olla kerrostalossa
 SYKE:n  Asukasbarometrin 2016  mukaan kaupungistuminen on Suomessa edelleen kasvava trendi. Yhä useammin suomalainen unelma omakotitalosta kaupungin keskustassa ja järven rannalla on vaihtunut kerrostaloasumiseksi kaupungin keskustassa järven rannalla. Suurin muutos suomalaisten asumistoiveissa on tapahtunut lapsiperheillä, joiden toiveet keskusta-asumisesta ovat lisääntyneet eniten.
 – Työikäiset henkilöt kaupungistuvat. Yhä enemmän nuoret, jotka opintojen tai muiden takia lähtevät kaupunkiin, myös jäävät kaupunkiin, kertoo Terämä.
 Kerrostaloasumisen suosion noususta huolimatta toive omasta talosta elää kuitenkin edelleen suomalaisten mielissä. Yleisin asumisen toive on haave kaupunkipientalosta, jossa voi hoitaa pientä pihaa ja josta pääsee kävellen kauppaan sekä linja-autolle.
 – Merkittävänä tekijänä pidetään nykyään nimenomaan sijaintia ja liikenneyhteyksiä. Esimerkiksi rakentamisen väljyyttä ei pidetä niin tärkeänä tekijänä eli ollaan valmiita asumaan kerrostalossa omakotitalon sijaan, sanoo Terämä.
 Koti rautatieaseman naapurissa
 Uusi Asemanrannan asuinalue Hämeenlinnassa on esimerkkialue tulevaisuuden kaupunkisuunnittelusta. Rautatieaseman naapuriin rakentumassa oleva kerrostaloalue sijaitsee Vanajaveden rannalla. Torille on matkaa kilometrin verran ja elokuvateatteriin muutama sata metriä.
 – Hyvien liikenneyhteyksien varressa, kaunis yksilöllinen paikka. Taitaa olla harvoja rautatieasemia rannalla ja silti kaupungin keskustassa sekä vanhassa ympäristössä, sanoo yksikönjohtaja  Sami Viitanen  YIT:stä.
 Harva varmaan sieltä ensiasuntoa ostaa.  Sami Viitanen
 Alueelle valmistuu 10 vuoden aikana kaikkiaan 1 000-1 200 asukkaan alue. Tähän mennessä 60 prosenttia myydyistä asunnoista on myyty Hämeenlinnan ulkopuolisille ostajille. Tarkempaa profiilia asunnon ostajista ei ole selvitetty.
 – Emme ole tehneet tutkimusta esimerkiksi asukkaiden iästä. Se on selvä asia, että uusiin rakennuksiin muuttaa selkeästi ihmisiä, jotka ovat jo pidempään olleet työelämässä. Harva varmaan sieltä ensiasuntoa ostaa, toteaa Viitanen.
 Tavoitteena monipuolinen asukasrakenne
 Hämeenlinnan kaupunki kaipaa kipeästi uusia asukkaita. Asemanranta onkin nimetty kaupungin ykkösvetonaulaksi. Apulaiskaupunginjohtaja  Juha Isosuon  mukaan asuinalueelle halutaan monenlaisia asukkaita. Noin puolet alueesta on kaupungin omistuksessa.
 – Kaupunki ei ryhdy itse rakennuttajaksi, vaan kyse on siitä, millä ehdoilla kaupunki luovuttaa omat tonttinsa. Kaupungin tavoite on, että tässä alueella on vähintään 25 prosenttia muuta kuin kovan rahan tuotantoa. Me haluamme pitää huolen siitä, että tässä on monipuolinen asukasrakenne, kertoo Isosuo.
 Anttilan pariskunta katselee uuden kotinsa parvekkeelta järven suuntaan. Selän taakse jää rakenteilla oleva viereinen talo, joka suojaa Aino Anttilan mukaan hyvin parveketta pohjatuulelta.
 Kesällä innokas entinen kotipuutarhuri aikoo laittaa parvekkeen täyteen kukkasia. Ruukuiksi valitaan altakasteluruukkuja. Kasvien on pärjättävä itsekseen, kun isäntäpariskunta lähtee reissuun.

Uusi suomalainen unelma: kerrostaloasunto järven rannalla ja kaupungin keskustassa?


Summary: Porin pigmenttitehtaan tulipalo kaksi vuotta sitten keskeytti Suomen ainoan vesikemikaalitehtaan raaka-aineen saannin.

Tästä on kyse Suomen vedenpuhdistuksessa käytettävistä ferri- ja ferrosulfaatista valtaosa valmistetaan Kemiran Porin-tehtaalla. Laitoksen raaka-aineen, ferrosulfaatin saanti loppui kaksi vuotta sitten pigmenttitehtaan tulipalon takia. Ferrosulfaattia on sijoitettu vuosien saatossa miljoonia tonneja tehtaan viereen kaatopaikalle. Kemira on ryhtynyt hyödyntämään kaatopaikan jätettä vesikemikaalien valmistuksessa.
 Meri-Porissa Kaanaan tehdasalueen takana olevasta kukkulasta loistaa smaragdinvihreää väriä. Kukkulat muistetaan Meri-Porissa työn, teollisuuden ja myös ympäristöongelmien symbolina.
 Vuonna 2016 kukkulalla juhlittiin sitä, että teollisuusjäte oli vihdoin peitelty asianmukaisesti suljetuksi kaatopaikaksi. Kukaan ei uskonut, että pian kaatopaikka revittäisiin taas auki.
 Kukkulan metrin paksuisen pintakerroksen alla on ainesta, joka vielä muutama vuosi sitten oli omistajalleen Kemiralle pelkkää teollisuusjätettä. Tilanne muuttui kuitenkin päälaelleen Venatorin tulipalon takia.
 Kaatopaikan uumenissa oleva vihreä ferrosulfaatti olikin korvaamaton hyödyke, joka pelastaisi monen suomalaisen puhtaan juomaveden. Sitä voidaan hyödyntää raaka-aineena vedenpuhdistuksessa käytettävien saostuskemikaalien tuotannossa.
 Ympäristölupa jätteen hyödyntämiselle
 Noin 30 hehtaarin kokoiselle läjitysalueelle on sijoitettu vuodesta 1973 lähtien arviolta 3,5 miljoonaa tonnia viereisen pigmenttitehtaan prosessissa syntynyttä ferrosulfaattia. Vuodenvaihteessa Kemiran vesikemikaalitehdas Porissa sai viisivuotisen  ympäristöluvan  kaatopaikalla olevan ferrosulfaattijätteen hyödyntämiselle.
 Tehdaspäällikkö Jari Takala iloitsee siitä, että jätteestä on tullut rahanarvoista tavaraa. Hänen mielestään kyseessä on ympäristöteko, kun jätekukkulaa päästään pienentämään.
 – Se on ympäristöteko jos mikä, kun maalle kerättyä sulfaattikuormaa pääsee hyödyntämään. Toivoisin, että sitä käsiteltäisiin ympäristötekona enemmänkin, Takala toteaa.
 Kaatopaikan ferrosulfaattia on hyödynnetty koeluonteisesti nyt puolentoista vuoden ajan. Toistaiseksi urakka on Takalan mukaan sujunut ilman suuria ongelmia. Maansiirron kannalta työ on suuri ja vaatii myös koneilta paljon.
 – Omat haasteensa aiheuttaa se, että alue oli jo kertaalleen suljettu ja pintakerroksia joudutaan avaamaan uudelleen. Alla oleva ferrosulfaatti on myös erittäin kovaa.
 Vesihuollon huoltovarmuus vaakalaudalla
 Vielä kaksi vuotta sitten pigmenttitehtaalta tuli ferrosulfaattia putkessa vesikemikaalitehtaalle niin paljon kuin tarvittiin. Tilanne muuttui kuitenkin yhdessä päivässä, kun tuli tuhosi pigmenttitehtaan tammikuussa 2017.
 Tilanne sinällään ei heti auennut. Nyt sen tiedämme, ettei ferrosulfaattia enää Porista tule.  Jari Takala
 Venatorin kahden vuoden takainen tulipalo  pysäytti myös Kemiran vesikemikaalien valmistuksen hetkeksi. Pääraaka-aineen toimitus loppui välittömästi ja Kemira joutui tuomaan ferrosulfaattia Poriin myös ulkomailta.
 Raaka-ainepulan piti olla väliaikaista, mutta tänä syksynä Venator ilmoitti, että se ajaa tehtaansa kokonaan Porissa alas. Tulipalon seuraukset olivat myös Jari Takalalle yllätys.
 – Tilanne sinällään ei heti auennut. Nyt sen tiedämme, ettei ferrosulfaattia enää Porista tule.
 Kemira on merkittävä toimija muun muassa suomalaisten juomaveden puhdistuksessa. Porin ferrisulfaattitehdas on ainut kotimainen ferri- ja ferrosulfaattien tuottaja. Yhtiön vesikemikaaleja käytetään runsaasti Suomen vesihuollossa, eikä Porin tehtaan tuotteita kyetä helposti korvaamaan.
 Venatorin tehdaspalon jälkeen Suomessa pelättiin, että huoltovarmuus vesihuollon osalta vaarantuu, koska vesikemikaaleja ei ole saatavilla riittävästi. Kaatopaikan sisältö pelasti kuitenkin tilanteen.
 Jotain otettiin myös opiksi. Nyt annettu ympäristölupa mahdollistaa yhden hehtaarin kokoisen huoltovarmuusvaraston perustamisen alueelle, jolloin ferrosulfaattia on helposti saatavilla myös mahdollisissa poikkeusoloissa.
 Tehtaan pääraaka-aine voi vielä muuttua
 Tehdaspäällikkö Jari Takalan mukaan Porin tehtaan tulevaisuus raaka-aineen suhteen on vielä täysin avoinna. Kemira on selvittänyt myös toisen raaka-aineen, magnetiitin käyttöä valmistusprosessissa. Yhtiö tekee päätöksen pääraaka-aineesta vielä alkuvuoden aikana. Tehdasta saatetaan ajaa jatkossa ferrosulfaatilla, magneniitilla tai molemmilla.
 Parhaimmassa skenaariossa voisimme hyödyntää lähes tuon koko kasan läjitetyn ferrosulfaattimäärän, jolloin sen fyysinen koko pienenisi noin puoleen.  Jari Takala
 – Magnetiitti on meidän toinen raaka-aine, joka voisi korvata ferrosulfaattia. Todennäköisesti myös siihen suuntaan tulemme etenemään.
 Päätöksen taustalla on myös se tosiasia, että kaatopaikan ferrosulfaatti ei riitä ikuisesti raaka-aineeksi. Läjitysalueelta louhitun raaka-aineen joukossa on ollut jonkin verran epäpuhtauksia, mistä on koitunut lisäkustannuksia prosessiin.
 Kemiralla ei ole vielä täysin selvillä, kuinka paljon kaatopaikalla olevaa ferrosulfaattia kyetään lopulta hyödyntämään. Nyt myönnetty ympäristölupa mahdollistaa yhteensä miljoonan tonnin hyödyntämisen seuraavan viiden vuoden aikana.
 Tällä hetkellä Kemira on varautunut siihen, että kaatopaikan raaka-ainetta voitaisiin hyödyntää 10–15 vuotta eteenpäin, mahdollisesti jopa pidempäänkin.
 – Parhaimmassa skenaariossa voitaisiin ajatella, että voisimme hyödyntää lähes tuon koko kasaan läjitetyn ferrosulfaattimäärän, jolloin kasan fyysinen koko pienenisi noin puoleen, Takala sanoo.

Suomalaisten juomavettä puhdistetaan kaatopaikkajätteellä – Kemira joutui uuteen tilanteeseen pigmenttitehtaan palon takia


Summary: Karjalan lennoston entistä komentajaa vastaan on nostettu syytteet esimiesaseman väärinkäyttämisestä, palvelusrikoksesta ja kunnianloukkauksesta. Ilmavoimien komentajaa vastaan on nostettu syyte palvelusrikoksesta tai vaihtoehtoisesti tuottamuksellisesta palvelusrikoksesta.

Kerromme lisää hetken kuluttua.

Syyttäjä: Karjalan lennoston entistä komentajaa ja ilmavoimien komentajaa epäillään sotilasrikoksista


Summary: Imatran kaupungintalo ja viereinen kulttuurikeskus ovat kevään ajan koululaisten evakkotiloina.

Imatran keskustan tuntumassa sijaitseva reilun 300 oppilaan Linnalan koulu tuli viime syksynä tiensä päähän. Sisäilmaongelmat olivat paisuneet niin suuriksi, että ainoa vaihtoehto oli etsiä koululle pikaisesti uudet tilat.
 Katse kääntyi muutaman sadan metrin päässä olevan Imatran kaupungintalon ja sen vieressä olevan kulttuurikeskus Virran suuntaan. Vuonna 1970 valmistuneessa isossa kolmikerroksisessa kaupungintalossa olisi varmasti joutavaa tilaa koululaisille. Lisää tilaa löytyisi kaupungintalon viereisestä kulttuuritalosta. Siinä olivat äärellään myös kirjasto, musiikkiopisto, museo ja yli 500-paikkainen konserttisali.
 – Suuri, suuri paikka. Kyllä täällä voi pari kertaa eksyä, huokaa Imatran Linnalan koulun 3E-luokan oppilas  Maija Paananen .
 Toimistotiloja on muutettu luokkahuoneiksi. Kare Lehtonen/Yle
 Paanasen luokka on Imatran kulttuurikeskus Virran kolmannessa kerroksessa toimistotiloissa, jotka on väliaikaisesti muutettu luokkahuoneeksi..
 – Toisaalta ei tämä ihan vieras paikka minulle ole, koska olen käynyt kirjastossa.
 Kirjasto sijaitsee kulttuurikeskuksen toisessa kerroksessa vain yhden kerroksen alempana kuin Paanasen uusi luokka.
 Paanasen luokan opettaja  Soile Hietanen  uskoo, että opiskelu sujuu oikein hyvin uusissa tiloissa, vaikka ne eivät ole koulutiloiksi alun perin tehtykään.
 – Kyllä tällä porukalla varmasti pärjätään oikein hyvin.
 Imatran Linnalan koulun 3.-, 4.- ja 5.-luokkalaiset käyvät koulua tässä Imatran kulttuurikeskuksessa. Kuva on otettu Imatran kaupungintalolta, jossa opiskelevat 6.-luokkalaiset.  Vesa Winberg / Yle
 Tiloja kaupungintalosta
 Linnalan koulun yli 300 koululaisesta ensimmäisen ja toisen luokan oppilaat jäivät Linnalan koulun lähistöllä Mansikkalassa oleviin tilapäisiin moduuleihin. Kolmas-, neljäs- ja viidesluokkalaiset asettuivat kulttuurikeskukseen ja kuudesluokkalaiset puolestaan kaupungintalolle.
 – Kaupungintalolla oli toimistoja, joista purettiin väliseinät. Saatiin oikein hyvät tilat, kertoo Linnalan koulun vt. johtava rehtori  Lasse Tiilikka .
 Koulu toimii virkamiesten naapurina ainakin koko kevätlukukauden. Teknisen työn ja tekstiilityön luokkia kaupungintalolle ei erikseen rakennettu, vaan oppilaat käyvät käsityötunneilla läheisen ammattiopisto Sammon tiloissa.
 Kulttuurikeskus Virran ala-aulassa oli aamulla ruuhkaa, kun koululaiset ja henkilökunta etsivät paikkaansa. Kare Lehtonen/Yle
 Kaupungintalon ruokalaankaan oppilaat eivät pääse, sillä heille ruoka tuodaan kaupungin omasta keskuskeittiöstä.
 – Kulttuuritalo Virran kahvion lähellä on ravintolatila, johon ruokailu on järjestetty, kertoo rehtori Lasse Tiilikka.
 Huikeat näköalat
 Aamulla kulttuuritalon alakerrassa parveilee jännittyneitä oppilaita ja opettajia. Periaatteessa kaiken pitäisi olla valmista kevätlukukautta varten, mutta toki aikansa kestää, että kaikki tavarat asettuvat paikoilleen ja ihmiset löytävät sujuvasti oikeisiin luokkiin.
 Imatran kaupungintalon kolmanteen kerrokseen asettuvat Linnalan koulun 65 kuudesluokkalaista. Ada ja Erin ovat jo ottaneet tuntumaa uuteen luokkaan ja pitävät kovasti näkemästään. Erityisesti heitä miellyttää ikkunasta avautuva näky vuolaasti virtaavalle Vuoksi-joelle.
 Imatran kaupungintalo on nyt myös 65 kuudesluokkalaisen opinahjo Vesa Winberg / Yle
 Myös Linnalan koulun vt. johtava rehtori Lasse Tiilikka on tyytyväinen kaupungintalon luokkatiloihin.
 – Olemme kolmannessa kerroksessa Vuoksen puolella, josta avautuvat mahtavat näköalat joelle, rehtori Tiilikka kehuu.
 Aivan kaupungintalon vieressä sijaitsevassa kulttuuritalossa sijaitsee myös Imatran pääkirjasto. Itse asiassa harvalla koululla on seinän takana niin täydellistä kirjastoa kuin Linnalan koulun oppilailla tulee tänä keväänä olemaan.
 Opettaja Soile Hietanen uskoo, että kirjasto tulee olemaan ahkerassa käytössä. Siellä voi vaikka pitää oppitunteja.
 – Kirjasto näyttää aivan mahtavalta paikalta pitää tunteja. Siellä on sellainen lukunurkkaus, jossa varmasti tullaan olemaan.
 Myös historian ja kuvaamataidon tunneille saa uusien tilojen myötä helposti uutta tuntumaa, koska Kulttuuritalo Virrassa sijaitsevat myös sekä Imatran taidemuseo että Imatran kaupunginmuseo.
 – Minä tykkään lukea, joten on kiva kun kirjasto on vieressä, tuumii 3.-luokkalainen Maija Paananen.
 Imatran kaupungintalon väki saa ainakin siinä mielessä tehdä töitään rauhassa, että omaa välituntikelloa Imatran kaupungintalolle ei asenneta.
 – Pillillä ja käsikellolla kilkutellaan oppilaat välitunneilta takaisin pulpettien ääreen, kertoo rehtori Lasse Tiilikka.
 Näkymä Vuoksi-joelle  Vesa Winberg / Yle

Satojen lasten koulu kärsi sisäilmaongelmista ja muutti koko lukukaudeksi kaupungintalolle: "Kyllä täällä voi pari kertaa eksyä"


Summary: Kotimaisen Linkkerin sähköbussit olivat viikon käyttökiellossa, kun Helsingissä yhdestä bussista rikkoutui ohjaus.

Helsingissä ja Turussa kulkevat sähköbussit palaavat tällä viikolla liikenteeseen tarkastusten jälkeen. Uudenvuodenaattona sähköbussit asetettiin ajokieltoon, kun  linja-auton ohjaus petti Helsingissä.
 Kotimaisen valmistajan kaikki Linkker-bussit vedettiin tapauksen jälkeen varotoimenpiteenä pois liikenteestä. Helsingin seudun liikenteen HSL:n bussi oli liikenteessä ohjauksen pettäessä ja siinä oli matkustajia.
 Linkker Oy:n toimitusjohtaja  Sami Ruotsalainen  kertoo, että ohjausvika on varmistunut vetovarren murtumaksi, joka johtui väsymisrasituksesta. Vika on koskenut toistaiseksi vain yhtä linja-autoa. Aikaisemmin Linkker on kertonut, että kaikki sen toimittamat linja-autot tarkastetaan muun muassa röntgenkuvauksilla.
 – Murtuma tapahtui autolle, joka oli ensimmäinen tehty sähköautomme. Tässä autossa on käytetty eri valmistajalta tulleita osia, kertoo Ruotsalainen.
 Linkker on selvittänyt, että vetovarressa oli särö, joka on syntynyt todennäköisesti varren valmistusprosessin yhteydessä. Linkkerin ensimmäinen auto valmistui vuonna 2016.
 Turussa sähköbussit jo liikenteessä
 Turun seudun joukkoliikenne Fölin liikennöintiin bussit palasivat Linkkerin mukaan maanantaina. Turussa on kuusi sähköbussia. Nyt tiistaina HSL:n kymmenen sähkölinja-autoa puretaan ja tarkastetaan. Ruotsalainen arvioi, että valmista tulee tänään illalla.
 – HSL:n sähköbussit voivat palata liikennöintiin jo illalla, mutta liikennöitsijästä sitten riippuu palaavatko ne liikennöintiin vasta huomisaamuna. Oletuksena on, että näistä HSL:n muista busseista ei vikaa löydy, koska Turun bussit ovat enemmän ajettuja, Ruotsalainen sanoo.
 Myös Ruotsin Luulajassa bussit olivat hetken pois liikenteestä, mutta ne otettiin jo aikaisemmin käyttöön.
 Linkker Oy:n toimitusjohtaja Sami Ruotsalainen kertoo, että yhtiö tarkastaa vielä Tanskan Kööpenhaminassa olevat bussit huomenna. Yhtiöllä on sähköbusseja myös Venäjällä ja Singaporessa.

Sähköbussit palaavat liikenteeseen Turussa ja Helsingissä käyttökiellon jälkeen – ohjauksen vienyt vika selvisi tutkimuksissa


Summary: Ylen suorassa lähetyksessä eduskunnasta kansanedustajat arvioivat muun muassa sitä, miltä näyttää hallituksen suurten hankkeiden eli soten ja tiedustelulakien kohtalo.

Eduskunta palaa tiistaina joululomalta. Kansanedustajilla on edessään  kiireinen kevät , sillä vaalikausi lähenee loppuaan ja muun muassa kaksi suurta hanketta, maakunta- ja sote-uudistus sekä tiedustelulait, ovat yhä kesken.
 Kevään eduskuntavaalit häämöttävät jo huhtikuussa. Niinpä kevätistuntokausi päättyy jo maaliskuun puolivälissä. Sitä ennen käsiteltävänä on lukuisia lakiesityksiä.
 Oman vaikeuskertoimensa kevätkaudelle tuo se, että esimerkiksi sotea käsittelevä eduskunnan sosiaali- ja terveysvaliokunta ja perustuslakivaliokunta ovat hyvin ruuhkautuneita.
 Heti tiistaina eduskunta käsittelee lähetekeskustelussa paljon puhuttua  kokoontumislain muutosta .
 Ylen suorassa verkkolähetyksessä kansanedustajat arvioivat eduskunnan kevättä. Lähetyksen juontavat politiikan toimittajat  Maria Stenroos  ja  Anne Orjala.
 Lähetys alkaa kello 13.30 ja jatkuu aina noin kello 14 saakka. Voit seurata kyselytuntia suorana  Yle Areenassa  tai yllä olevaa kuvaa klikkaamalla.
 Lisää aiheesta:
 Nykyisellä eduskunnalla edessään ruuhkainen ja hikinen loppukiri – sote- ja maakuntauudistuksen kohtalo yhä auki, tiedustelulakeja rukataan vielä valiokunnissa

Nykyisellä eduskunnalla edessään loppusuora – mitä kiivas ja ruuhkainen kevätkausi tuo tullessaan? Katso suora lähetys


Summary: Kevään eduskuntavaalien jälkeen muodostettavalla hallituksella on vara valita teemoja hallitusohjelmaansa. Etujärjestöt ovat nyt hyvissä ajoin liikkeellä.

Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto (MTK)

Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK

Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön, SAK:n ja Elinkeinoelämän keskusliiton, EK:n ohella neuvojaan ja toiveitaan ovat esittäneet monet muutkin järjestöt tai tutkimuslaitokset. Ja lisää on luvassa.
 Viimeksi tänään tiistaina Elinkeinoelämän tutkimuslaitos, Etla julkisti tämän kevään talouspolitiikan linjauksensa. Yli 60-sivuinen opuksen otsikko on: Muistioita tulevalle hallitukselle. Etla arvioi, että uudella hallituksella on mahdollisuus nostaa työllisyysastetta vielä 75 prosenttiin.
 – Se vaatii aika paljon kotimaisia toimia, koska kansainvälinen suhdanne ei enää tue työllisyyttä yhtä paljon kuin se on tehnyt viimeiset kolme vuotta, toimitusjohtaja  Vesa Vihriälä  sanoo.
 Etla listaa tärkeimmiksi kotimaisiksi toimiksi muun muassa aktiivisen työllisyyspolitiikan, tuottavuuden ja koulutuksen parantamisen sekä entistä joustavammat työmarkkinat etenkin palkkojen määräytymisen osalta.
 Tuloverotusta Etla ehdottaa edelleen kevennettäväksi ja varaisi mahdollisuuden myös yhteisöverojen alentamiselle edelleen, jos kansainvälinen kilpailu niin vaatii. Kulutus- ja kiinteistöveroissa on Etlan mielestä korottamisen varaa.
 Toisin kuin Etla esimerkiksi Palkansaajien tutkimuslaitos ei aio laatia erityistä toivelistaa uuden hallituksen muodostajille.
 Talouskasvu, työllisyys ja verotus keskiössä
 Etujärjestöjen vaali- ja hallitusohjelmatavoitteiden kirjo on luonnollisesti laaja. Olipa aihepiiri mikä tahansa vastaan tulee aina kolme kovaa asiaa: talouskasvu, työllisyys ja verotus.
 Niiden varaan hallitusohjelmaa rakentuu tavalla tai toisella. Ja juuri niihin liittyviä toiveita uudelle hallitukselle esitetään.
 Uuden hallituksen aloittaessa Suomen ja maailmantalouden näkymät ovat todennäköisesti muuttuneet synkemmiksi kuin vanhan hallituksen viime metreillä. Kasvu jatkunee, mutta kasvuprosentit varmasti pienenevät.
 Tutkimukseen ja tuotekehitykseen toivotaan yleisesti lisää resursseja.  Niko Mannonen / Yle
 Mikä on uusi punainen lanka?
 Juha Sipilän  hallituksen hallitusohjelman punaisena lankana on ollut työllisyysasteen nostaminen 72 prosenttiin useilla työllisyyttä ja yrittäjyyttä edistävillä toimenpiteillä.
 Tähän mennessä ehkä laajimman hallitusohjelmateesinsä on naulannut EK. Noin 50-sivuista opusta on mahdoton tiivistää muutamaan lauseeseen.
 EK tähtää kuitenkin vaaliohjelmallaan työllisyyden selvään paranemiseen. Työllisyysastetavoite on yli 75 prosenttia vuoteen 2023 mennessä.
 Elinkeinoelämän keskusliitto huomauttaa myös, että globaalissa kilpailussa Suomen pitää edistää vapaakauppaa, ja olla aktiivinen EU:ssa.
 SAK puolestaan nopeuttaisi työllistymistä sujuvoittamalla työstä työhön siirtymistä. Se tapahtuisi vahvistamalla työnantajan rahoittamaa muutosturvaa.
 SAK:n kannustavaksi luonnehtima työllistämismalli kiinnittäisi enemmän huomiota työttömien asemaan. Aktiivimallit 1 ja 2 olisi peruttavaa, ja karensseja yksinkertaistettava.
 Talouskasvu ja työllisyys tulevat olemaan tulevankin hallituksen asialistalla joka tapauksessa. Emmi Korhonen / Lehtikuva
 Yrittäjyyttä haluttaisiin tukea
 Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton, MTK:n eduskuntavaalitavoitteet liittyvät viljelijöille tärkeisiin asioihin kuten yrittäjyyteen, ruuantuotantoon ja ympäristöasioihin. MTK muistuttaa Suomen tarvitsevan politiikkaa, jolla kehitetään sekä maaseutua että kaupunkia.
 Esimerkiksi tieverkkojen korjausvelkaa olisi purettava yli hallituskausien ulottuvalla ohjelmalla 1,5 miljardilla eurolla.
 Suomen Yrittäjät julkaisevat yksityiskohtaisemmat vaalitavoitteensa muutaman viikon kuluttua. Järjestön liittokokous on kuitenkin jo määritellyt eduskuntavaalitavoitteiden päälinjat.
 Yrittäjien mukaan 2020-luvusta on tehtävä kasvun vuosikymmen. Ilman kestävää kasvua on mahdotonta nostaa työllisyysaste 80 prosenttiin. Se puolestaan on välttämätöntä, jotta ikääntymisen kuluista selvitään.
 Verotuksella pitäisi tukea yrittäjyyttä, koska yrittäjät luovat työtä ja kasvua. Ulkomaisen työvoiman palkkaamista olisi helpotettava. Sama viesti tulee myös MTK:lta.
 MTK vaatii, ettei viljelijöiden, metsänomistajien ja muiden maaseutuyrittäjien verotus saa muodostua raskaammaksi kuin muiden väestöryhmien.
 MTK muistuttaa maaseudun tärkeydestä.   Kalle Niskala / Yle
 Verotuksesta nousee kova kiista
 Elinkeinoelämä vaatii veropolitiikan kärjeksi työn verotuksen pitkäjänteistä keventämistä kaikissa tuloluokissa. Se lisäisi työllisyyttä.
 – EK:n ykköstavoitteena tulevalle hallituskaudelle on ansiotuloverotuksen pitkäaikainen, pitkäjänteinen keventäminen, EK:n pääekonomisti  Penna Urrila  sanoo.
 – Me olemme esittäneet tällaista yli vaalikausien ulottuvaa veronkevennysohjelmaa kaikissa tuloluokissa. Voisimme asteittain tuoda verotusta alas kaikissa tuloluokissa ja sitä kautta edistää työn tekemistä, työn tarjontaa ja tehdä myöskin lisätulojen ansaitsemisen yhä kannattavammaksi, Urrila sanoo.
 Etla tarkentaa, että työn verotusta voisi keventää siirtämällä verotuksen painopistettä kohti kiinteistöverotusta, kulutusverotusta ja ympäristöverotusta.
 SAK pitää puolestaan veropolitiikan keskeisenä tavoitteena hyvinvointivaltion rahoituspohjan turvaamista. Kokonaisveroastetta olisi korotettava, jotta rahoitus turvataan.
 Ansiotuloverojärjestelmää olisi yksinkertaistettava. Verotuksen painopistettä olisi myös siirrettävä kohti pääomien verottamista.
 – Verotuksen suuri kuva on se, että meillä on julkisen talouden rahoituksessa haasteita. Se edellyttää veronkorotuksia, jotta saadaan turvattua hyvinvointivaltion rahoitus ja ehkäistään uuteen leikkauskierteeseen joutuminen, SAK:n pääekonomisti  Ilkka Kaukoranta  sanoo.
 – Työn verotusta ei pidä nostaa, vaan sen sijaan verottaa varallisuutta ja pääomia entistä kattavammin, Kaukoranta toteaa.
 SAK huomauttaa, että talous kasvaa vain viisailla sijoituksilla. Tutkimus–, kehittämis– ja innovaatiomenoja on nostettava, jotta Suomi ei juutu hitaan kasvun uralle.
 Myös elinkeinoelämä vaatii hallitusta sitoutumaan siihen, että tutkimus- ja innovaatiotoiminnan panostuksia lisätään.
 Erityisesti EK toivoo, että hallitusohjelmasta tehdään mahdollisimman konkreettinen. Kokeilujen toteuttamista tulee jatkaa, ja niitä tulee lisätä.
 Joka tapauksessa Suomen seuraavan hallituksen ohjelma kasattaneen pitkälti samojen teemojen alle kuin aikaisemmatkin hallitusohjelmat. Mutta punaista lankaa on vielä mahdotonta arvailla.

Etujärjestöt rummuttavat toiveitaan uuteen hallitusohjelmaan – veronokittelu alkoi jo


Summary: Yhtiön mukaan lankapuhelintekniikka on vanhentumassa.

Teleoperaattori Telia lakkauttaa lankapuhelinpalvelujen tarjoamisen kuluvan vuoden aikana. Palvelut päättyvät vaiheittain eri alueilla kesästä alkaen.
 Yhtiö kertoo ottavansa yhteyttä lankapuhelinpalveluita käyttäviin asiakkaisiinsa ja tarjoavansa heille matkapuhelinratkaisuja korvaamaan poistuvaa palvelua.
 – Lankaliittymien määrä ja palvelun käyttö on vähentynyt tasaisesti vuosi vuodelta. Lisäksi lankapuhelintekniikka on vanhentumassa, joten nyt oli sopiva aika piirtää kalenteriin päätepiste, jolloin palvelu päättyy”, sanoo teknologiajohtaja  Jari Collin  Telian tiedotteessa.
 Telialla liittymiä on yhteensä noin 30 000, joista kuluttajaliittymiä vain joitakin tuhansia. Yhtiön mukaan sen lankaliittymät ovat vähentyneet nopeasti, koska merkittävä osa yhtiön lankapuhelinverkoista sijaitsee harvaan asutuilla muuttotappioalueilla Itä- ja Pohjois-Suomessa.

Puhelinlankojen joutsenlaulu jatkuu: Telia lopettaa lankapuhelinliittymät


Summary: Uusia kerrostaloja myydään aiempaa vähemmän sijoittajille Rovaniemellä. Osaksi kyseessä on valtakunnallinen ilmiö.

Kiinteistöjen välitys, isännöinti ja hoito

Kerrostaloasuntojen kysyntä on tasaantunut huippuvuosista Rovaniemellä. Uusia kerrostaloasuntoja myydään nyt aiempaa vähemmän sijoittajille, arvioivat kiinteistönvälittäjät tuoreessa markkinaennusteessa.
 – Rovaniemellähän on ollut aika paljon uustuotantoa ja sijoittajat ovat kyllä ostaneet runsaasti asuntoja. On kuitenkin olemassa joku raja, kuinka paljon siellä on vuokralaisia tarjolla sijoitusasunnoille, Suomen kiinteistönvälitysliiton toimitusjohtajan  Jussi Mannerberg  sanoo.
 Rovaniemi on ollut asuntosijoittajien silmissä houkutteleva kaupunki.  Viime vuonna Rovaniemi rankattiin maan viidenneksi tuottoisimmaksi paikkakunnaksi  asuntosijoittamiseen.
 Hinnat eivät nouse toivotusti
 Mannerbergin mukaan asuntosijoittamisen suosion lasku näkyy myös muualla kuin Rovaniemellä.
 – Tämä on ehkä koko Suomea koskeva ilmiö. Sijoituspuolella ostajia on ollut aika paljon liikkeellä ja nyt se tilanne on ehkä vähän rauhoittunut, koska asuntojen hinnat eivät ole enää nousseet niin jyrkästi ja toisaalta ihmiset jakavat sijoituksiaan tasaisesti kaikkiin erilaisiin instrumentteihin, kuten osakkeisiin ja muualle.
 Kiinteistönvälitysliiton kyselystä käy ilmi, että uusille kerrostaloasunnoille on edelleen kysyntää Rovaniemellä, mutta niitä ostetaan aiempaa enemmän omaan käyttöön. Rivitaloasunnoille olisi Rovaniemellä enemmän kysyntää kuin on tarjontaa.
 – Tähän on vaikea keksiä muuta selitystä kuin sen, että ehkä Rovaniemellä on kaavoitettu enemmän kerrostalo- kuin rivitaloasuntoja. Pohjoisessa kuitenkin moni varmasti haluaisi asua tilavammin kuin etelässä, Mannerberg pohtii.
 Lapista Kiinteistönvälitysliiton kyselyyn vastasi kymmenkunta yritystä.

Sijoitusasuntojen kysyntä hiipuu maan viidenneksi tuottoisimmassa kaupungissa – uusia asuntoja ostetaan enemmän omaan käyttöön


Summary: Perhe- ja peruspalveluministeri Annika Saarikko kertoo, että toimiin kehitysvammaisten lasten ja nuorten huonon kohtelun kitkemiseksi on jo ryhdytty.

Kun Yle julkaisi syksyllä  jutun  16-vuotiaan Jeren kaltoinkohtelusta psykiatrisissa hoitolaitoksissa, toimitukseen tuli lähes 20 tarinaa vastaavista kokemuksista.
 Vammaisten ja psyykkisesti sairaiden lasten äidit ja isät ihmettelevät sitä, miksei näiden laitosten valvontaan puututa samalla tavalla kuin  lastensuojelun puolella  on puututtu.
 Valitusreitit ovat olemassa, mutta äitien ja isien mielestä niistä ei ole käytännön hyötyä. Vaikka väärinkäytös pystyttäisiinkin osoittamaan, sanktio on huomautuksen luokkaa.
 Lain mukaan alaikäistä on hoidettava yhteistyössä vanhempien kanssa. Vanhempien mukaan näin ei tapahdu. Henkilökunnan on toimiaan perustellessaan helppo vedota lapsen sairauteen tai vammaan. Kahden kesken käytyjen keskustelujen sisältöä ei voi mitenkään näyttää toteen.
 Viimeksi kehitysvammaisten lasten kaltoinkohtelusta kertoi  MOT .
 Joudun elämään loppuelämäni sen kanssa, että lapseni kärsi valtavasti.  Maarit Snellman
 Pyysimme meille kirjoittaneita vanhempia juttuun mukaan. Kolme äitiä eri puolilta maata haluaa kertoa lastensa tarinan. Yle on tarkistanut väitteiden paikkansapitävyyden lasten potilaskertomuksista, hoitoraporteista ja kanteluista sekä hoitolaitosten antamista vastineista kanteluihin. Asiakirjat vahvistavat suurimman osan vanhempien väitteistä, mutta kaikkia asioita ei ole pystytty dokumenteista varmistamaan. Näistä on jutussa maininta erikseen.
 Juttuun on haastateltu myös perhe- ja peruspalveluministeri Annika Saarikkoa, Kehitysvammaliittoa sekä Autismi- ja Aspergerliittoa.
 Varsinais-Suomessa asuvan  Maarit Snellmanin  vammainen Jesper-poika kuoli 13-vuotiaana. Jesperin kuolemasta on kahdeksan vuotta aikaa. Ennen sitä Suomessa tehtiin lakimuutos, jonka seurauksista vammaiset lapset maksavat omaisten ja etujärjestöjen mielestä edelleen.
 – Minun ei tarvitse enää pelätä poikani turvallisuuden puolesta. Silti minä joudun elämään loppuelämäni sen kanssa, että lapseni kärsi valtavasti, sanoo Maarit Snellman.
 Hän on synnyttänyt ja haudannut kaksi lasta.
 Maarit Snellman on menettänyt molemmat poikansa. Paula Collin / Yle
 Jesper
 Nicklas oli esikoiseni. Poika syntyi keskosena Oslossa ja kuoli synnytyksen jälkeen. Pikkuveli Jesper syntyi vuotta myöhemmin. Vauvan syöttäminen takkusi, maito valui pitkin pojan kasvoja. Lapsi oli myös veltto ja karsasti. Jotain oli vialla.
 Turun yliopistollisesta keskussairaalasta tuli diagnoosi: laaja-alainen kehityshäiriö. Se tarkentui myöhemmin hyvin harvinaiseksi kromosomihäiriöksi. Muistan, kun se kirje tuli. Oli kevättalvi ja luin kirjeen ulkona postilaatikolla.
 Kromosomihäiriö aiheuttaa vaikean kehitysvamman. Jesper oli yksivuotias.
 Päätin tehdä kaikkeni. Sainkin Jesperin kävelemään. Sitten hänellä puhkesi vaikea Lennox-Gastautin epilepsia. Jesper alkoi saada pitkittyneitä epilepsiakohtauksia, jotka kestivät pahimmillaan tunteja. Kerran hän oli kuukauden sairaalassa, kun kohtausta ei saatu poikki. Olin varma, että hän kuolee.
 Jesper meni kaksivuotiaana perhepäivähoitoon ja siirtyi myöhemmin päiväkodin erityisyksikköön. Olin Jesperin omaishoitaja, mutta tuki oli mitätön. Aloitin opettajan opinnot ammattikorkeakoulussa ja maksoin ne säästöillläni. Elämä kulki päiväkodin, apteekin ja sairaalan luomassa kolmiossa. Kun Jesper oli viisivuotias, sain päiväkodista hysteerisen puhelun.
 Jesper oli saanut toisen lapsen lääkkeet. Päiväkodissa oli annettu pojalle tuhti annos lihasrelaksantteja.
 Kerran Jesperin lääkkeiden joukossa oli tabletti, jota en tunnistanut.   Maarit Snellman
 Kun pääsin päiväkodille, Jesper ei reagoinut enää mihinkään. Ambulanssi oli tilattu, poika sai lääkehiiltä ja joutui teholle. Päiväkoti antoi työntekijälle kriisiapua. Minulle ei tarjottu mitään. Minulla ei ole tästä tapauksesta dokumenttia.
 Jesperin ollessa 6-vuotias loukkasin selkäni, kun nostin poikaa sängystä. Nikama meni paikaltaan. Jouduin maksamaan kiropraktikon hoidot itse. Olin yksinhuoltaja, ja olin elänyt työttömyyskorvauksilla ja säästöillä. Kelan kuntoutus evättiin. Se tarkoitti Jesperin laittamista laitokseen.
 Vietin kolme viikkoa sängyn pohjalla itseinhossa. Olisin halunnut hoitaa lapseni kotona, mutta mitään muuta vaihtoehtoa ei siinä vaiheessa tarjottu. Kirjoitin hoitokotia varten tiivistelmän, jossa oli tärkein Jesperistä. “Minä Jesper Johan”. Osallistuin aktiivisesti pojan hoitoon. Jos hän nukkui, lajittelin osaston pyykkejä. Muistin joulut ja pääsiäiset. Yritin viestiä kaikin tavoin, että tämä on yhteispeliä.
 Kiinnitin jo alussa huomiota siihen, että kaikkien asukkaiden lääkedosetit olivat sikinsokin keittiön tasolla. Otin tavakseni tarkistaa Jesperin lääkkeet, kun olin niitä antamassa.
 Kerran Jesperin lääkkeiden joukossa oli tabletti, jota en tunnistanut. Kysyin hoitajalta, että mikä tämä on. Hän kertoi lääkkeen nimen. Sanoin, ettei Jesperille ole määrätty sellaista lääkettä.
 Maarit Snellman sytyttää välillä kynttilöitä pojilleen. Paula Collin / Yle
 Jätin soittopyynnön osastonhoitajalle, mutta puhelua ei koskaan tullut. Kun sitten soitin hänelle, mitään vastuuta ei otettu. Tätä ei myöskään kirjattu mihinkään ylös. Minun on vaikea ymmärtää, ettei siitä saisi sanoa, jos lääkkeet on jaettu väärin.
 Pidimme yhtä muiden vanhempien kanssa. Heiltä kuulin, että muillekin lapsille oli annettu vääriä lääkkeitä tai lääkitystä oli muutettu vanhemmille kertomatta. Teimme hoitokodille yhteisen vetoomuksen, jossa toivoimme parannusten muun muassa lääkitykseen liittyvään tiedonkulkuun.
 Sitten Jesper sai poikkeuksellisen vaikean epilepsiakohtauksen.
 Kun pääsin hoitokodille, kohtaus oli jatkunut yli puoli tuntia. Näin pitkä  kohtaus on hengenvaarallinen  hätätilanne, joka voi aiheuttaa kuoleman.
 Jouduin itse vaatimaan hoitokodissa ambulanssin soittamista. Ensihoitajat sanoivat, että näkeehän tuon tilanteen vakavuuden vieraskin. Hoitokodissa ei nähty. Tein muistutuksen, mutta mitä niistä on hyötyä.
 Olin saanut työpaikan, mutta en pystynyt käymään töissä. Halusin olla Jesperin vieressä. Työnantaja irtisanoi minut koeajalla.
 Vein Jesperin sairaalasta takaisin hoitokotiin. Nähdessään laitoksen oven hän alkoi itkeä kasvot kauhua täynnä.
 Hän oli yltäpäältä rakkulaihottuman peitossa ja katsoi minua anoen.   Maarit Snellman
 Kerran Jesperin peppu oli palanut rikki ulosteesta, kun vaippaa ei ollut vaihdettu. Hänelle määrättiin lääkekuuri ja viikko sänkylepoa. Poika löytyi monta kertaa lattialta. Korkealaitaisessa sängyssä oli huono lukko.
 Myöhemmin Jesper sai hoitokodissa lääkkeestä allergisen reaktion. Kun menin sinne, Jesper oli päivähuoneessa telkkarin ääressä. Hän oli yltäpäältä rakkulaihottuman peitossa ja katsoi minua anoen. Hän ei pystynyt edes liikkumaan.
 Kysyin, onko pojalle annettu allergialääkettä. Ei. Lähdimme ambulanssilla sairaalaan.
 Mittani tuli täyteen. Päätin ottaa Jesperin takaisin kotiin. Hän oli ollut hoitokodissa neljä vuotta mutta ei saanut sitä hoitoa, jota olisi tarvinnut. Vasta nyt minulle kerrottiin palveluasumisen mahdollisuudesta kotona ja siitä, että voisin ryhtyä Jesperin henkilökohtaiseksi avustajaksi. Se helpotti taloustilannettamme.
 Elämä kotona alkoi sujua hyvin. Sain kotiin kaikki Jesperin hoidossa tarvittavat apuvälineet. Poika oli silminnähden tyytyväinen. Kaupungin edustaja kysyi häneltä eräällä käynnillä, että mitä kuuluu. Jesper vastasi, että hyvää. Hän oli lentää selälleen ja minä en olisi voinut parempaa kiitosta pojaltani saada.
 Jesperillä oli ollut hoitokodissa pitkään vatsaongelmia, joita ei ollut koskaan kunnolla tutkittu. Eräänä päivänä kivut yltyivät ja vein pojan lastenpolille. Siellä Jesperiltä löytyi haimatulehdus. Lisäksi ultrassa löytyi sakkaa ja sappirakko oli kiviä täynnä.
 Hänellä ei ollut tapana huutaa, kun häntä sattui. Hän oli silloin aivan hiljaa. Ajattelin, että millaiset tuskat hänellä on täytynyt olla. Kuinka kauan, ja kun kukaan ei kuule.
 Poika leikattiin, ja hän toipui hyvin. Jesper oli kotiin päästyään selvästi onnellinen. Oli elämys istua yhdessä ruokapöydässä syömässä. Siitä tuli itku. Samoin kuin niistä muutamasta kerrasta, kun Jesper sanoi “äiti”.
 Reilun vuoden kuluttua Jesperiä ei enää ollut.
 Paula Collin / Yle
 Puhelu tuli kesken kasvohoidon. Olin viettämässä omaishoitajien kylpyläviikonloppua Espoossa, ja Jesperillä oli kotona hoitajat, joille oli annettu selvät ohjeet.
 Jesperiä oli purrut punkki, ja sen vuoksi painotin erityisesti haluavani tietää heti, jos jokin hänen voinnissaan muuttuu.
 Jesper oli menehtynyt sairaalan hississä matkalla teho-osastolle. Tilanne oli alkanut jo edellisenä päivänä, mutta minulle ei ilmoitettu.
 Tiesin kyllä, että Jesperin epilepsian ennuste oli huono. Minun toiveeni oli, että saisin olla poikani vieressä lähdön hetkellä. En saanut, koska hoitajat eivät noudattaneet ohjeitani. Puhelu tuli vasta, kun oli liian myöhäistä.
 Jesperin kuolemasta tehtiin poliisitutkinta, koska hänet tuotiin sairaalaan niin myöhään. Sen perusteella rikosta ei kuitenkaan ollut tapahtunut.
 Hoitokotia ei ole enää olemassa eikä Maarit Snellman ei enää saa lastaan takaisin. 22-vuotiaan autistisen Mian äiti Tiina yrittää vielä pelastaa tyttärensä. Mia ei esiinny jutussa omalla nimellään.
 Mia
 Kun menen tapaamaan Miaa palvelukotiin, vastassa on hiljainen tyttö. Yleensä hän vain seisoo paikallaan. 22-vuotias tyttäreni ei enää puhu eikä pysty syömään itsenäisesti. Joskus hän kävelee ympyrää tai istuu nurkassa pitkiä aikoja.
 Vielä kolme vuotta sitten kaikki oli toisin.
 19-vuotiaana Mia kulki yksin ulkona, kävi ostoksilla, vertaili hintoja, osasi tehdä ruokaa. Hän ilmaisi itseään hienosti puhumalla ja kirjoittamalla. Tanssi ja lauloi. Mia oli lähes normaali nuori, joka kuitenkin tarvitsi hiukan enemmän tukea. Hän asui vielä kotona minun kanssani.
 Mian hoitohistoria on täynnä virheitä. Aluksi viivästyi autismidiagnoosi. Tyttöä heiteltiin lastenpsykiatrisella viisivuotiaasta asti, pidettiin käytöshäiriöisenä ja sittemmin psykoottisena sekä hoidettiin psyykelääkkeillä.
 Varsinainen painajainen alkoi keväällä 2016. Silloin kotikaupungin kehitysvammapalvelut ryhtyi puuhaamaan Johannan muuttoa omaan asuntoon. Hänen piti kuulemma itsenäistyä. Johanna innostui, mutta minusta omaan asuntoon muutto tuli eteen liian varhain ja valmistelematta.
 Sitä, miksi tytön piti yhtäkkiä itsenäistyä, ei mitenkään perusteltu. Mielestäni se oli nurinkurista, kun hänen kehityksensä oli muihin samanikäisiin verrattuna vuosia jäljessä.
 Meidät vietiin oman kotipaikkakunnan ulkopuolelle tutustumaan erilaisiin asumisyksiköihin. Mia muutti mielensä muuton suhteen, mutta kaupunki oli jo laittanut pyörät pyörimään.
 Rehvakkaat huomenet, jollaisia Mia ajatteli häneltä toivottavan, johtivat lääkityksen vahingolliseen lisäykseen.  Mian äiti
 Samoihin aikoihin Miaa painostettiin toimintaterapiassa ottamaan enemmän kontaktia muihin. Hän muuttuikin nopeasti avoimemmaksi. Papereihin on kirjattu, että avoimuus meni kuitenkin hiukan “yli”. Lääkäri päätti lisätä lääkitystä.
 Mielestäni perusteita lääkityksen nostoon ei ollut. Rehvakkaat huomenet, jollaisia Mia ajatteli häneltä toivottavan, johtivat lääkityksen vahingolliseen lisäykseen ja lopulta osastohoitoon.
 Ensin Mia muuttui väsyneemmäksi ja passiivisemmaksi. Hän valitti outoa tunnetta päässä. Muutaman kuukauden kuluttua hänen kuntonsa romahti. Olimme junassa, kun hän alkoi puhua sekavia ja juoksi ympäri junaa. Häneen ei saanut mitään kontaktia.
 Mia joutui osastojaksolle sairaalaan, minkä jälkeen hänet sijoitettiin asumaan Pohjois-Pohjanmaalla sijaitsevaan palvelukotiin. Ennen muuttoa Mia pystyi vielä keskustelemaan minun kanssani siitä, millaisen huoneen ja kalusteet hän haluaa. Ajatus omasta asunnosta haudattiin.
 Koin, että palvelukoti alkoi rajoittaa vierailujani alusta lähtien. Rajoituksia perusteltiin sillä, että Mian piti saada kotiutua rauhassa.
 Palvelukodin ohjaajille Mia oli varmasti hankala tapaus, koska hän pystyi vielä toimimaan. Muut asukkaat oli onnellisesti “zombiutettu” jo aikoja sitten. En koskaan nähnyt siellä muiden asukkaiden omaisia.
 Serkkunsa syntymäpäivillä Mia pystyi vielä syömään itse. Yle
 Minusta ohjaajat kohtelivat asukkaita epäkunnioittavasti. Kuulin, kuinka he huusivat asukkaille. Jos joku tavara tippui, asukasta konttautettiin pitkin lattioita ja komennettiin siivoamaan. Eräs autistinainen piti kovaa korinaa. Hänelle huudettiin, että et saa ruokaa kun pidät niin kovaa ääntä. Ihan kuin hän olisi tehnyt sen tahallaan.
 Kun Mian lääkitys jatkui tuhtina, hänellä alkoi olla virtsankarkailua. Puhuminen ja kaikki toiminnallisuus loppui kokonaan. Tyttäreni väitettiin tekevän asioita tahallaan. Housuun pissaaminen oli tahallista. Kömpelyys oli tahallista. Kaikki oli tahallista ja tyttö huonokäytöksinen.
 Lääkitystä vähennettiin, ja tytön toimintakyky palautui jonkin verran. Hän alkoi liikkua, hyppiä, heitellä palloa. Samalla hän alkoi tutustua ympäristöönsä palvelukodissa. Hän meni muiden asukkaiden huoneisiin. Varmasti meni, koska mitään virikkeitä ei ollut. Palvelukodissa arvostettiin rauhallista ja tasaista arkea, mikä käytännössä tarkoitti pilleriä poskeen. Mian lääkitystä nostettiin taas.
 Mistään ei koskaan keskusteltu Mian eikä omaisten kanssa kuin korkeintaan näennäisesti. Keskustelu ei mielestäni tarkoita sitä, että toinen osapuoli sanelee ja samalla ohittaa kaiken kuulemansa.
 Lopputulos oli, että tyttäreni istui liikkumatta palvelukodissa vaippa housuissa tukkoon lääkittynä. Hoitajien suurin huoli oli tyttäreni housuun virtsaaminen ja heidän töidensä lisääntyminen tämän johdosta. Tyttäreni muista asioista he eivät osanneet kertoa.
 En tiedä, toipuuko hän väärästä hoidosta koskaan.  Mian äiti
 Mian hoitava lääkäri vaihtui vuosi sitten. Kun Mia joutui viimeisen lääkenoston jälkeen osastojaksolle, hän pääsi asumaan toiseen yksikköön. Aiempaan palvelukotiin häntä ei enää liian vaikeahoitoisena haluttu.
 Nyt Mian asuinolot ovat paljon paremmat. Lääkitys on pudotettu takaisin tasolle, jolla se oli ennen ensimmäistä nostoa. Asenne uudessa palvelukodissa on aivan toisenlainen. Jos häneltä tulee pissa housuun, ohjaajat sanovat reippaasti että ei se mitään, tällaista sattuu. He ovat hyväntahtoisia eivätkä syyllistä asukasta.
 Silti Mia ei edelleenkään puhu eikä kykene juuri mihinkään. Hän on täysin autettava. En tiedä, toipuuko hän väärästä hoidosta koskaan.
 Sain marraskuussa useita päätöksiä toissa vuonna tekemiini kanteluihin. Sekä aluehallintovirasto että hallinto-oikeus ovat sitä mieltä, ettei mitään laitonta ole tapahtunut. Päätökset perustuvat siihen, ettei dokumentteja kertomistani asioista ole.
 Näkemykselliset ristiriidat myönnetään, mutta niitä ei kuulemma enää tässä vaiheessa voi selvittää. Minä en ymmärrä, miksi tämä selvittämättömyys tulkitaan aina ammatti-ihmisen eduksi.
 Mian tarina ei ole ainoa eikä edes kovin harvinainen.
 Mia piti ennen piirtämisestä. Yle
 Järjestöt: Ilmiö on laaja
 Autismi- ja Aspergerliitosta kerrotaan, että perheiltä tuleva negatiivinen palaute on lisääntynyt selvästi viime vuosina. Liiton mukaan kyse ei ole yksittäisistä lapsista tai nuorista vaan ohjaajien laajemmasta ammattitaidon puutteesta.
 – Olemme hyvin huolissamme, sillä ilmiö on laaja ja tätä esiintyy monen palveluntuottajan piirissä ympäri maata. Jos autismikirjon henkilöä ei osata kohdata oikein, hänen hoidontarpeensa vain lisääntyy, sanoo Autismi- ja Aspergerliiton toiminnanjohtaja Tarja Parviainen.
 Parviainen tietää autismikirjon lapsia tai -nuoria, joiden kunto on huonontunut selvästi heidän muutettuaan palvelukotiin tai autisteille tarkoitettuun asumisyksikköön. Myös Autismilehti kertoi asiasta viime vuoden lopulla.
 Autismi- ja Aspergerliiton mukaan asumiseen liittyvät ongelmat ovat kärjistyneet, kun vammaispalvelujen kilpailutusta lisätty. Sosiaali- ja terveyspalvelut sisällytettiin hankintalakiin vuonna 2007. Vammaisten laitosasumisen purkaminen on lisännyt asumispalvelujen tarvetta, ja samaan aikaan palvelujen ulkoistaminen on kiihtynyt kunnissa vuosi vuodelta. Liiton mukaan kentälle on tullut paljon palveluntuottajia, joilla ei ole riittävää osaamista.
 – Kun hinta vedetään alas, tarkoittaa se yleensä palkkakulujen pienentämistä. Ohjaajia on yksiköissä tarpeeseen nähden liian vähän. Liian monella on perustason koulutus ja vähän kokemusta työskentelystä autismikirjon henkilöiden kanssa, sanoo liiton toiminnanjohtaja Tarja Parviainen.
 Lapsen ilmaisu voidaan ymmärtää väärin, mikä voi johtaa lapsen turhautumiseen ja jopa aggressiiviseen käytökseen.  Susanna Hintsala
 Avoimeen kilpailutukseen liittyvät yhteydenotot vanhemmilta ovat lisääntyneet viime vuosina myös Kehitysvammaliitossa. Asumisyksikkö ja tutut työntekijät voivat vaihtua, mikä lisää kommunikaatio-ongelmia etenkin niillä lapsilla, joilla on vaikeuksia puheen tuottamisessa ja ymmärtämisessä.
 – Jos ei ole keinoa ilmaista itseään, on se kuin olisi laastaria suun edessä. Lapsen ilmaisu voidaan ymmärtää väärin, mikä taas voi johtaa lapsen turhautumiseen ja jopa aggressiiviseen käytökseen. Kehitysvammaisen lapsen ympäristön pitäisi olla mahdollisimman pysyvä, sanoo kansalaisuusyksikön johtaja Susanna Hintsala Kehitysvammaliitosta.
 Hintsalan mukaan myös ulkopuolelta tuleva valvonta on liian satunnaista ja valvontaan tarvitaan lisää resursseja. Monet perheet kokevat, ettei heitä kuulla riittävästi ja etteivät he saa kaikkia tarvitsemiaan palveluita.
 – Massaratkaisut eivät toimi, sillä palvelut on räätälöitävä yksilöllisesti. Kun menettelytapa on avoin kilpailutus, perheet pääsevät osallistumaan päätöksentekoon huonosti, kertoo Hintsala.
 Lähihoitajan perustutkinto ei riitä
 Kehitysvammaisten hoitokodeissa ja autismin kirjon henkilöiden asumisyksiköissä työskentelevien perustutkinto on lähihoitaja. Hintsalan mukaan se ei yksinään riitä.
 – Perustutkintoon tarvitaan lisäosioita kommunikaation ja vuorovaikutuksen kysymyksistä. Lähiopetuksesta on säästetty liikaa.
 Hintsala antaa sapiskaa myös ammattikouluihin kohdistuneille säästöille.
 – Lähiopetus takaisi sen, että pystytään käymään kaikkien kanssa nämä asiat huolellisesti läpi.
 Autismi- ja Aspergerliiton mukaan perustason koulutuksen saaneella lähihoitajalla ei yleensä ole valmiuksia siihen, miten autismikirjon lapsen ja nuoren kanssa toimitaan. Haastavaa käyttäytymistä voidaan vähentää merkittävästi oikealla lähestymistavalla.
 – Pakottaminen tai määrääminen kertoo ohjaajien heikosta osaamisesta. Autismikirjon henkilöllä stressitaso on normaalia korkeammalla ja hänellä pitäisi olla riittävästi keinoja stressitason laskuun.
 Hyvin pieni asia voi kaataa stressikupin nurin ja johtaa haastavaan käytökseen.   Tarja Parviainen
 Suurella osalla autismikirjon henkilöistä on aistisäätelyn ongelmia. Esimerkiksi vaatteiden aiheuttaman kutina voi tuntua kipuna tai muuten epämiellyttävänä, mikä kiristää pinnaa.
 – Jos ohjaaja ei tunnista, mistä kuormittuminen johtuu, hyvin pieni asia voi kaataa stressikupin nurin ja johtaa haastavaan käytökseen. Näissä tilanteissa päädytään usein liialliseen rajoittamiseen kuten ylilääkitsemiseen.
 Näin kävi Kirsin pojalle Antille, joka päätyi päiväkausiksi eristykseen lepositeisiin. Lääkärin mukaan oli syytä olettaa, että 14-vuotias poika tappaisi jonkun.
 Antti
 Epämääräisiä diagnooseja alkoi tulla tipoittain Antin ollessa nelivuotias. Ensin todettiin kuulovamma ja kielellisiä kehityshäiriöitä, sitten ADHD, Touretten syndrooma sekä käytös- ja tunnehäiriöitä. Myöhemmin tuli Asperger-epäily.
 Antti oli haastava lapsi ja elämä hänen kanssaan oli hyvin vaikeaa. Sosiaaliset tilanteet olivat hänelle vaikeita ja hän sai helposti raivokohtauksia, jos häneltä vaadittiin liikaa tai hänet laitettiin selkä seinää vasten. Koulua hän ei pystynyt käymään yhdeksänvuotiaasta lähtien kuin pari tuntia päivässä.
 Kun murrosikä alkoi kaksi vuotta sitten, emme enää jaksaneet kotona. Kotikaupungin vammaispalvelut ei antanut meille mitään apua, koska Antilta puuttui kehitysvammadiagnoosi. Hakeuduimme lopulta lastensuojelun asiakkaiksi, koska emme muutakaan keksineet.
 Anttia heiteltiin koko vuosi 2017 psykiatriselta osastolta toiselle ympäri maata. Lapsen olotila vain paheni ja pillereitä kertyi lisää. Syksyllä hän päätyi vaikeahoitoisten lasten ja nuorten osastolle Uudellamaalla sijaitsevaan psykiatriseen sairaalaan. Siitä alkoi kolmen kuukauden helvetti.
 Puhelin on Antille hyvin tärkeä oma turvakapula. Sairaalassa pojalta otettiin puhelin jatkuvasti pois ilman rajoituspäätöksiä. Se johti lapsen lähes päivittäiseen leposide-eristykseen ja tahdonvastaiseen lääkepiikkiin.
 Antti sai oman pehmolelun Niuvanniemen sairaalasta, jossa hänelle tehtiin autismidiagnoosi. Yle
 Antti suoltaa suustaan kauheuksia kun hän hätääntyy, panikoi ja vihastuu. Se on osa hänen vaikeaa oirekuvaansa. Me olemme oppineet toimimaan lapsemme kanssa kantapään kautta, neuvottelemaan hänen kanssaan ja joustamaan silloin kun hän ei siihen pysty. Mutta tästä ei keskusteltu meidän kanssamme vaan sairaalan mielestä me vanhemmat emme vain aseta lapsellemme rajoja.
 Meille perusteltiin puhelimen pois ottamista ja eristystoimia rajojen asettamisella. Sairaala on kirjannut asian papereihin näin:
 “Potilaan eristämistoimet liittyivät potilaan väkivaltaisuuteen ja haluun vahingoittaa muita ihmisiä, henkilökuntaa ja heidän omaisiaan. Väkivaltasuunnitelmat eivät liittyneet kännykkään tai pelaamiseen.”
 En ymmärrä, miksi jatkaa hoitolinjaa joka ei selvästikään toimi. Mielestäni lapsi ajettiin tahallisesti raivon tilaan.
 Antilla on hyvin voimakkaita aistiyliherkkyyksiä. Hän stressaantuu rauhattomassa ympäristössä. Eräänä lauantaina sairaalasta soitettiin, että poika siirretään nyt aikuisten oikeuspsykiatrian osastolle. Syynä oli, että hän oli ladellut tappouhkauksia. Halusin keskustella päivystävän lääkärin kanssa. Hoitaja soitti, että lääkäri ei halua keskustella.
 Aikuisten osastolla tilanne rauhoittui, kun ympärillä ei ollut kiljuvia lapsia. Antti sai myös puhelimensa takaisin. Kiinnipidot ja leposide-eristykset loppuivat.
 Sitten tuli leposide-eristys, joka kesti kolme vuorokautta. Antti oli 14-vuotias.
 Lääkäri perusteli Antin kohtelua sillä, että kyseessä oli tunnekylmä tappaja, joka valmisteli henkirikosta.   Antin äiti
 Kun lääkäri kävi ensimmäisenä iltana katsomassa lasta, poika oli potilaskertomuksen mukaan ollut rauhallinen jo tunteja. Eristystä jatkettiin silti. Tilanne on kirjattu ylös seuraavasti:
 “Potilas makaa rauhallisesti sängyllä. Päivystävä lääkäri tulee tapaamaan potilasta. Potilas sanoo, että on vessahätä mutta ei suostu käyttämään sorsaa. Sitominen jatkuu entisin perustein.”
 En voi ymmärtää, miksi jo rauhoittunutta lasta voidaan pitää noin pitkään leposide-eristyksessä. Antti raivostui uudestaan, koska ei päässyt pois.
 Antin hoitava lääkäri lähti muualle töihin. Meille ilmoitettiin, että lapsi siirretään satojen kilometrien päähän Niuvanniemen sairaalaan. Asiasta ei keskusteltu meidän kanssamme. Näistä kuulemma kerrotaan, kun päätökset on tehty.
 Antti leipoi pipareita kotilomalla vuosi sitten. Yle
 En uskaltanut tehdä asialle mitään ennen kuin Antti siirrettiin toiseen yksikköön. Siirron jälkeen kantelin Antin kohtelusta eduskunnan oikeusasiamiehelle. Ratkaisua ei vielä ole tullut.
 Lääkärin mukaan he olivat tehneet kaiken vain estääkseen Anttia tappamasta ihmisiä. Asiakirjoissa kerrotaan tästä laajasti.
 “Potilaalla oli erittäin vakaa aikomus tappaa nuorempia potilaitaan. Hänellä ei ollut mitään suojaavaa tekijää henkirikosta estämään, vain tunnekylmyys ja empatiakyvyttömyys.”
 “Kylmä harkittu väkivalta ei ole nykykeinoin hoidettavissa.”
 “Hän alkoi harkitusti uhkailla henkilökunnan perheenjäseniä pystyen hyvin muistamaan työntekijöiden nimet. (...) Esille tuli, että ainoastaan Niuvanniemen sairaalassa oleva osasto täyttää fyysiset kriteerit siten, että tarvittaessa voidaan turvata avuttomat potilaat. Osastolla on mahdollisuus rakentaa erilaisia väliovia ja väliseiniä.”
 “Tarkoitus oli turvata potilaan etu, ettei hänestä tule tappajaa nuorena.”
 En tiedä, millä keinoin Antti olisi nämä kaikki ihmiset tappanut. Minua kauhistuttaa se, että lastani voitiin näin kiusata ja syyttää murhaajaksi.
 Lääkäri perusteli Antin kohtelua sillä, että kyseessä oli tunnekylmä tappaja, joka valmisteli henkirikosta. Antilla ei ole diagnosoitu mitään persoonallisuushäiriötä eikä häntä ole tuomittu mistään alaikäisenä tehdystä rikoksesta.
 Antilla on todettu uudessa laitoksessa epätyypillinen autismin kirjo, joka sisältää älyllisen kehitysvamman.   Antin äiti
 Antti on ollut toisessa laitoksessa nyt vuoden. Siellä on purettu raskas lääkitys, joka oli määrätty aiemmassa paikassa. Nyt lääkkeitä on vain kaksi ja annokset pieniä. Antti nähdään lapsena, jolla on ongelmia tietyissä asioissa ja hän saa niihin apua. Hänellä menee paljon paremmin.
 Viime talven jälkeen ei ole tarvittu mitään rajoitustoimia. Kotiinpaluuta on suunniteltu alkuvuoteen.
 Antti on nyt 15-vuotias ja saanut uudessa laitoksessa uuden diagnoosin. Antilla on epätyypillinen autismin kirjo, joka sisältää autistisen piirtein esiintyvän älyllisen kehitysvamman. Uudessa laitoksessa myös kerrottiin, että aivojen magneettikuvien perusteella ei voi tehdä psykiatrista diagnoosia. Lapseni ei siis ollutkaan tunnekylmä tappaja.
 Väitän, että kaikki lapsemme osastojaksot olisi vältetty, jos hän olisi saanut kotiin riittävää sosiaalihuollon tukea, koulu olisi tukenut hänen koulunkäyntiään, psykiatria olisi järjestänyt kuntoutusta ja osannut tehdä oikeat diagnoosit.
 Saarikko: Valvontaa lisätään
 Perhe- ja peruspalveluministeri Annika Saarikko pitää julkisuuteen nousseita tapauksia sairaiden ja vammaisten lasten kaltoinkohtelusta täysin kestämättöminä.
 – En voi hyväksyä tällaisia väärinkäytöksiä. On hyvä, että ne tulevat ilmi. Arvostan vanhempien ja muiden lasten läheisten aktiivisuutta nostaa näitä asioita esiin ja vaatia muutosta, Saarikko toteaa.
 Saarikon mukaan vanhempien aktiivisuus on johtanut siihen, että laitoksia valvovat Valvira ja aluehallintovirastot ottavat tänä vuonna kehitysvammaisten ja muiden laitoksissa tai hoitokodeissa hoidettavien lasten olot erityistarkkailuun.
 – Olen vienyt eduskunnan käsittelyyn myös lastensuojelulakiin liittyviä pykälämuutoksia, jotka vahvistavat itsemääräämisoikeutta ja selkeyttävät, millaisia rangaistus- ja kurinpitotoimia laitoksissa voidaan käyttää.
 Hankintalain sisältämän kilpailuttamisen lopettamista ajava Ei myytävänä -kansalaisaloite lähti eduskuntaan maaliskuussa 2018. Sen taustajärjestöt ihmettelivät syksyllä yhteisessä kannanotossaan, miksi aloite ei ole pahentuneesta tilanteesta huolimatta edennyt.
 Tomi Hirvinen / Lehtikuva
 Saarikko tunnistaa hankintalain ongelmallisuuden. Hänen mielestään kuntapäättäjät eivät tunne lakia tarpeeksi hyvin. Saarikon mukaan vaativimpia palveluita ei tarvitse toteuttaa kilpailutuksen kautta vaan muitakin keinoja on.
 – Oman kokemukseni mukaan näitä ei osata hyödyntää tarpeeksi. Minun vastaukseni kansalaisaloitteeseen on, että järjestämme tänä vuonna Kuntaliiton ja vammaisjärjestöjen kanssa yhteisen kuntakiertueen. Sen aikana koulutamme päättäjät lain käyttöön.
 Kunnilla on hankintalain puitteissa mahdollisuus esimerkiksi palvelusetelikäytäntöihin ja suorahankintoihin. Saarikko myös muistuttaa, että laki velvoittaa kuulemaan palvelujen käyttäjiä jo hankintavaiheessa.
 – Kuntakierros ei takaa, että epäkohdat poistuisivat kokonaan. On kuitenkin tärkeää, että muistetaan laadun merkitys ja vammaisten oman äänen kuuleminen.
 Vammaisjärjestöjen väitteitä ammattikoulutuksen leikkausten vaikutuksesta Saarikko ei niele.
 – En usko, että leikkaukset näkyvät vielä suoraan työkentällä niin voimakkaasti. On vaikea arvioida yksittäistapausten valossa, miten koulutusjärjestelmä tähän liittyisi. Alalle soveltuvuus on kuitenkin erittäin tärkeä asia.
 Lapsia väärissä hoitopaikoissa
 Kehitysvammaliiton mukaan ongelma on myös se, että ilman diagnoosia jäävät ihmiset ajautuvat vääriin paikkoihin hoitoon – kuten kävi Antille. Eniten sitä tapahtuu autisteilla. Ylekin on kertonut, että autismikirjon häiriöiden diagnosoinnissa on Suomessa ongelmia.
 – Suomessa käytäntö on hyvin diagnoosilähtöinen. Sen ei pitäisi olla niin. Laissa lähtökohtana ovat yksilön tarpeet eikä diagnoosi, sanoo Kehitysvammaliiton kansalaisuusyksikön johtaja Susanna Hintsala.
 Hintsalan mielestä epäkohtiin puuttumisen lisäksi olisi tärkeää, että laitoksissa ja asumisyksiköissä havaitut hyvät käytännöt leviäisivät.
 – Samoista paikoista, mistä löytyy huonoja asioita, löytyy myös hyvää.
 Tommi Parkkinen / Yle
 Esimerkiksi Antin oireilu saatiin kuriin Niuvanniemen sairaalassa, jossa on viime aikoina satsattu hoitajien koulutukseen. Niuvanniemessä on opetettu hoitajille fyysisiä tekniikoita aggressiivisen potilaan kohtaamiseen. Tavoitteena on ollut antaa sitä kautta potilaille keinoja, jotka auttavat heitä hillitsemään itseään. Sairaala on pyrkinyt myös aktiivisesti vähentämään pakkotoimia kuten fyysistä rajoittamista, sitomista ja eristämistä.
 Jo syntynyttä vahinkoa ei silti voi enää korjata.
 Maarit Snellman kamppaili 13 vuoden ajan paitsi Jesperin terveyden myös oman terveytensä kanssa. Toimeentulo oli tiukkaa, koska työnteko oli Jesperin kehitysvamman ja vaikean epilepsian takia ajoittain mahdotonta. Työsuhteet jäivät pätkittäisiksi. Snellman koki, ettei saanut tukea mistään. Jäljellä on katkeruus.
 – Olen menettänyt molemmat lapseni, terveyteni, työni, rahani ja koko elämäni. En ymmärrä, miksi yhteiskunta vihasi vammaista lastani niin paljon että halusi tehdä elämästämme tuollaista.
 Kun Jesper menehtyi, Snellmanin terveys romahti. Hän sanoo kärsivänsä edelleen posttraumaattisesta stressistä.
 – Minulla on kotona paikka, jossa sytytän välillä kynttilöitä pojilleni. Muisteleminen tekee vieläkin todella kipeää.

Jesper kuoli hissiin, Anttia pidettiin psykopaattina ja Mia istuu nyt mykkänä vaipoissa – 3 äitiä kertoo, kuinka Suomi kohteli heidän vammaisia lapsiaan


Summary: Poliisilla on alustava käsitys tapahtumien kulusta.

Poliisi on edennyt Askolan maanantaisen koulupalon tutkinnassa.
 Tutkinnanjohtaja, rikoskomisario  Jyri Hiltunen  Itä-Uudenmaan poliisista sanoo, että poliisilla on tässä vaiheessa alustava käsitys tapahtumien kulusta, mutta ei avaa sitä tarkemmin tutkinnallisista syistä.
 Hiltusen mukaan poliisilla on myös käsitys mahdollisista tekijöistä. Tämänhetkisten tietojen mukaan tapahtumiin on ollut jollain tavalla osallisena useampia alle 18-vuotiaita nuoria, tutkinnanjohtaja kertoo.
 Heitä ei ole kuitenkaan vielä kuulusteltu.
 Itäisellä Uudellamaalla sijaitsevan Askolan koulun seinä sytytettiin eilen tahallaan palamaan, ja poliisi sanoi tutkivansa tapausta tuhotyön yrityksenä. Tulipalo levisi myös koulun yläkertaan ja kattorakenteisiin, ja kattoa ja ulkoseinää jouduttiin purkamaan.
 Hiltunen ei kommentoi vahinkojen suuruutta euromääräisesti, mutta toteaa niiden olevan alustavan arvion mukaan huomattavat.
 Yläkoulun rehtori  Kaija Impola-Peltomaa  sanoo, että koulutyö on jatkunut rakennuksessa tänään normaalisti paloaluetta lukuun ottamatta.
 Aiheesta aiemmin:
 Askolassa koulun seinä sytytettiin tahallaan palamaan, yläkoululaiset lähetetty kotiin  (7.1.2019)

Askolan koulupalo selviämässä: Mahdollisesti useita nuoria osallisina, vahingot poliisin mukaan "huomattavat"


Summary: AfD syytti pahoinpitelystä Antifaa ja poliittisia vastustajia.

Vaihtoehto Saksalle -puolueen (AfD) Bremenin-osaston johtaja  Frank Magnitz  on joutunut rajun väkivallan kohteeksi.
 66-vuotias Magnitz oli eilen maanantaina palaamasta teatteriesityksestä, kun kolme kasvonsa peittänyttä henkilöä hyökkäsi hänen kimppuunsa. Magnitzia lyötiin päähän puisella esineellä ja pahoinpitelyä jatkettiin vielä, kun uhri makasi tajuttomana maassa.
 Magnitzin puolue on julkaissut sosiaalisessa mediassa valokuvan, jossa tämä makaa sairaalan sängyssä pahoin vahingoittuneena.
 Poliisilla ei toistaiseksi ole tietoa tekijöistä. Tapausta tutkitaan uhrin taustasta johtuen poliittisena rikoksena, kertovat Saksan tiedotusvälineet, muiden muassa  Das Bild -lehti .
 Vaihtoehto Saksalle on oikeistopopulistinen ja voimakkaan ulkomaalaisvastainen puolue.
 Puolue on  julkaissut tiedotteen , jossa se syyttää antifasistista Antifa-liikettä sekä poliittisia vastustajiaan sosiaalidemokraatteja, vasemmistoa ja vihreitä tapahtuneesta.
 – Ei vain vasemmisto, vaan myös SPD ja vihreät tukevat Antifaa ja sen hyökkäyksiä. Onko tämä se, mitä muut poliittiset voimat haluavat, puolue kirjoittaa tiedotteessaan.
 Antifa on äärivasemmistolainen, äärioikeistoa vastustava verkosto, joka on syyllistynyt myös väkivaltaan. Toistaiseksi ei kuitenkaan ole tietoa, onko Antifa syyllinen Magnitzin pahoinpitelyyn.
 AfD:n poliittiset vastustajat ovat tuominneet väkivallanteon.
 – Vakivalta ei ole hyväksyttävää. Toivon hänelle pikaista paranemista, kirjoitti SPD-poliitikko  Johannes Kahrs , joka tunnetaan yhtenä AfD:n ankarimmista kriitikoista.
 – Toivon, että tekijät saadaan pian kiinni ja syytteeseen. Väkivalta ei ole oikeutettua myöskään AfD:tä vastaan. Jos vihaan vastataan vihalla, lopussa vain viha voittaa, kirjoittaa Saksan vihreiden entinen puheenjohtaja  Cem Özdemir  Twitterissä.

Maahanmuuttovastaisen AfD-puolueen johtaja raivokkaan hyökkäyksen kohteena Saksassa


Summary: Ainakin kolmen vammat ovat vakavia, mutta heidän tilansa sairaalassa on vakaa.

Pekingissä ainakin 20 lasta haavoittui tiistaina kouluhyökkäyksessä, kertoivat viranomaiset. Kolmella on vakavia vammoja, mutta vammat eivät viranomaisten mukaan uhkaa välittömästi lasten henkeä.
 South China Mornign Postin  tietojen mukaan, silminnäkijät ovat kertoneet tekijän olleen yksityiskoulun talonmies. Mies olisi suuttunut siitä, ettei hänen koeajalla ollutta työsopimustaan oltu jatkettu. Mies oli hyökännyt lasten kimppuun joko veitsellä tai vasaran kanssa, kertoi lehti.
 Lapset olivat koulun mukaan toisen luokan oppilaita ja haavoittuneita on viety kahteen eri lastensairaalaan Pekingissä. Vanhemmat ovat hakeneet muut koulun lapset  Mirror-lehti  kertoo.
 Xichengin paikallisviranomaiset ovat kertoneet, että yksityiselle ala-asteelle hyökännyt mies on saatu kiinni, ja haavoittuneet on toimitettu sairaalaan.
 Hyökkäys tapahtui noin kello 11 paikallista aikaa. Viranomaiset eivät heti kertoneet, miten hyökkäys tehtiin tai mikä oli miehen mahdollinen motiivi.
 BBC:n mukaan  Kiinassa tehdään harvoin väkivaltaisia rikoksia, mutta viime vuosina koululaisia kohtaan on tehty muutamia hyökkäyksiä.
 Esimerkiksi muutama päivä sitten kiinalaismies teloitettiin toissa vuonna tapahtuneesta veitsihyökkäyksestä, jossa uhreina oli 12 tarhalasta. Mies hyökkäsi lasten kimppuun, koska oli tyytymätön elämäänsä ja oli riitaantunut naapurinsa kanssa.

Kymmeniä lapsia haavoittunut kouluhyökkäyksessä Kiinassa – silminnäkijä: koulun talonmies hyökkäsi teräaseella koululaisten kimppuun


Summary: Päävalmentajaksi astuu apuvalmentaja Mikko Heiskanen.

SM-liigaseura Kouvolan KooKoo on vapauttanut päävalmentaja Tuomas Tuokkolan tehtävistään.
 – Joukkueen tuloskunnon romahtaminen pakotti meidät reagoimaan. Valmentajan vapauttaminen ei koskaan ole mieluisa ratkaisu, mutta emme nähneet muitakaan vaihtoehtoja, KooKoon toimitusjohtaja  Sakari Välimaa  kommentoi seuran tiedotteessa.
 Tuokkolan päävalmentajasopimus olisi päättynyt tähän kevääseen. Uudeksi päävalmentajaksi nousee apuvalmentajan paikalta  Mikko Heiskanen .
 Ensi kauden valmentajaksi on julkisuudessa veikkailtu Jussi Ahokasta, joka voitti päävalmentajana alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden sunnuntaina. KooKoo ei ole vahvistanut nimitystä.

KooKoon päävalmentajalle potkut