Summary: Muun parven syrjimästä luuserihanhesta tuli tilan vahtihanhi, josta kertovat päivitykset ihastuttavat sosiaalisessa mediassa.

Anu Hämäläinen  ei tunnustaudu lintuihmiseksi, mutta silti navetassa pitävät talvea ankat, ja heti tallin ovella vastaan kävelevät kanat.
 – Taas ne ovat karanneet käytävälle, Hämäläinen toteaa ja ohjaa kanat takaisin omalle osastolleen.
 Martti-hanhi viettää talvea ladossa muiden lintujen naapurissa. Martti saapui Hämäläisten maatilalle hanhiparven mukana. Tarkoituksena oli pitää hanhia lammella, ja lopulta saada niistä paisteja.
 Martti oli alusta saakka parven silmätikku. Marttia sorsittiin ja kiusattiin.
 Martti ulkoilee mielellään myös talvella, vaikka poikasten takia hän mieluummin vahtii sisällä perhettään. Esa Huuhko / Yle
 Kun talvi tuli, kenelläkään ollut tahtoa tappaa hanhia. Hanhet viettivät talvensa ladossa, Martti eristettynä muista.
 Lopulta muut hanhet myytiin lemmikkipihalle, mutta Anu Hämäläinen ei halunnut luopua Martista.
 Martista tuli Hämäläisen mukaan kotiluuseri. Koska hanhi on laumaeläin, se seurasi paremman puutteessa tilan kissoja ja koiria, ja paimensi Hämäläisten lehmiä.
 Hanhi on utelias eläin. Koska emo ei ruoki edes vasta kuoriutuneita poikasia, niiden on oltava syntymästään saakka valmiita tutkimaan ympäristöään ja etsimään ruokaa. Anu Hämäläinen
 Hanhi on melko harvinainen kotieläin Suomessa, sillä niitä ei kasvateta edes ammattimaisesti muualla kuin yhdellä tilalla. Hauhalan hanhifarmilla Mikkelissä kasvatetaan hanhia lihan vuoksi, mutta myös niiden untuvaa hyödynnetään.  Tästä Ylen jutusta  voit lukea enemmän untuvien eettisyydestä ja Hauhalan hanhifarmista.
 Tilan yrittäjä Antti Rantalainen sanoo, että esimerkiksi heidän tilaltaan on mahdollista ostaa hanhi lemmiksi. Rantalainen tietää ammattinsa vuoksi paljon hanhista, ja hänen tietojaan on käytetty hyväksi myös tässä jutussa.
 Palataan kuitenkin Martin tarinaan.
 Martti ei ole harvinainen näky Hämäläisten talon sisätiloissa. Hanhet ovat hieman sotkuisia käymälätavoiltaan, siksi ne eivät voi viettää pitkiä aikoja sisällä. Anu Hämäläinen
 Martti tajusi pian, että tilan keittiöstähän saa tuoretta pullaa ja Martin herkkua ruisleipää. Hanhet ovat ruohonsyöjiä, ja ne voivat elää heinällä, mutta ne voivat syödä myös ihmisten tähteitä – tai pullaa Martin tapauksessa. Hanhen maksa tosin rasvoittuu helposti, sillä maksa toimii niiden energiavarastona.
 Ruuan lisäksi hanhet syövät myös hiekkaa. Niillä on mahalaukussaan osa, joka jauhaa ruuan. Kivet auttavat jauhamaan kasveja ja siemeniä hienommiksi. Tätä osaa kutsutaan lihasmahaksi tai kivipiiraksi.
 Vaikka ulkona on pakkasta, jääteöä on kiva maistaa. Anu Hämäläinen
 Anu Hämäläinen kuvasi Martin touhuja, ja jakoi niitä Facebookissa: Martin pää pizzalaatikossa, Martti tutkimassa astianpesukonetta, Martti kokeilemassa aamutossuja jalkoihinsa. Hämäläisen päivitykset ovat vitsikkäitä, ja kertovat asioista Martin näkökulmasta. Teksteissä Martti kutsuu omistajaansa palvelijaksi.
 Kuvakaappaus / Facebook
 Jossain vaiheessa joku ehdotti, että Martille voitaisiin hankkia kumppani. Hämäläisestä ajatus oli hauska, ja hän kirjoitti Facebookissa Martin etsivän itselleen seuraa tietenkin tositarkoituksella.
 "Sanovat, että olen hieman huomionhakuinen ja kipakka, ehkä jopa välillä tungetteleva, mutta oikealle päälle sattuessa hanhenmaksani on täyttä kultaa."
 Ilmoituksessa Martti kertoi tahtovansa kumppanikseen lajitoverin, jonka kanssa tepastella tiluksilla. Hän myös paljasti haaveilevansa mahdollisesta Martti juniorista. Tytön luonne oli ilmoituksen mukaan ulkonäköä tärkeämpi, vaikka kuva olisikin kiva lisä.
 Tieto Martin deitti-ilmoituksesta kiiri jopa  Maaseudun Tulevaisuuteen saakka.
 Hanhet voivat elää reilusti yli kymmenen vuotiaiksi. Martti on pari vuotias, ja siten vasta hanhinuorukainen. Anu Hämäläinen
 Ilmoitukseen vastasi muutama hanhineiti. Lopulta Anu Hämäläinen toi tilalle Mirkku-hanhen.
 – Vähän nolotti sanoa Martille, että Mirkku on maksullinen nainen, mutta muuhun ei kyetty. Martti ensin kierteli Mirkkua, ja Mirkku oli hämillään. Vuorokauden jälkeen rakkaus leimahti. Tämä oli vähän sopimusavioliitto, mutta toimi.
 Anu Hämäläisen mukaan hanhien hanhien rakkauselämä on melko vanhoillista. Mies on perheen pää, ja nainen tottelee. Anu Hämäläinen
 Martti marssi Mirkun edellä ja esitteli tilan. Tärkeimpänä kohteena oli lampi, jonka Martti ylpeänä näytti mielitietylleen.
 Syksyllä pari rupesi pesänrakennustoimiin. Hämäläinen haki heiniä latoon, ja talvella Mirkku muni sinne kasan munia. Tämä oli erikoista, sillä yleensä hanhet pesivät vasta keväällä maaliskuun alussa.
 Hanhet munivat pesänsä täyteen, ja siihen ponnistukseen voi mennä useampi viikko. Munia voi olla vaikka kolmetoista. Hanhikana peittää pesän, jos lähtee syömään tai peseytymään. Tällöin munat ovat piilossa, ja pysyvät lämpöisinä.
 Hanhet hautovat muniaan noin kuukauden. Mirkkukin hautoi munia kaikella tarmollaan.
 Mirkku sukii höyhenpukuaan. Hanhinaaras on huomattavasti pienempi ja sirompi kuin uros. Hesa Huuhko / Yle
 Tammikuun puolessa välissä Anu Hämäläinen sai hämmästyä mennessään latoon, sillä pesästä kuului vaativaa piipitystä.
 Martista oli tullut isä.
 Toisin kuin jotkut muut linnut, hanhet eivät ruoki poikasiaan. Poikasten täytyy itse oppia etsimään ruokansa, ja ovatkin uteliaita heti untuvikkoina.
 Hanhikana hautoo munia noin kuukauden. Naaras munii pesän täyteen, niin että munia voi olla reilusti yli kymmenen. Naaras pelaa varman päälle, sillä kaikki munat eivät lopulta kuoriudu. Esa Huuhko / Yle
 Poikaset ovat kuoriuduttuaan vielä paljon Mirkun höyhenpeitteen alla. Välillä kuitenkin Mirkun alta kömpii keltaisia höyhenpalloja tutkimaan uutta maailmaa.
 Martti alkaa sähistä ärhäkästi heti kun joku lähestyy pesää. Sähinä toimii niin hyvin, ettei talon koira Moona eikä kissa Sauli Niinistö uskalla kovin lähelle mennä katsomaan uusia tulokkaita.
 Entinen luuserihanhi on nyt kipakka perheen suojelija, joka ei pelkää puolustaa perhettään.
 Martti kuulostaa aivan käärmeeltä, kun se puolustaa sähisten pesäänsä. Nokka aukeaa, ja kieli työntyy suorana pitkälle. Äkäinen hanhi on pelottava näky, ja hanhi voi vaikka näykkäistä, vaikka sillä ei kunnollisia hampaita olekaan. Esa Huuhko / Yle
 Päivitykset Martin elämästä maatilalla herättivät sen verran ihastusta, että Hämäläinen taipui viimein, ja perusti Martille omat Facebook-sivut. Martista on tullut myös somejulkkis, joka jakaa nyt parrasvalot muun perheen kanssa.

Onko tässä vuosisadan rakkaustarina? Martti-hanhesta piti tulla paisti, mutta saikin deitti-ilmoituksella itselleen puolison


Summary: Ajolupa puuttui kolmelta kuljettajalta, suurin osa ongelmista johtui riittämättömistä tiedoista.

Helsingissä tarkastetuista takseista noin 70 prosentilta löytyi rikkeitä tai puutteita perjantaina tehdyssä valvonnassa, kertoo poliisi. Poliisi tarkasti yhdessä liikenne- ja viestintäviraston ja verohallinnon kanssa 111 liikenteessä ollutta taksia.
 Voimassa oleva ajolupa puuttui kolmelta kuljettajalta, ja 14 taksissa hintatiedot eivät olleet helposti matkustajan havaittavissa. Yleisin puute oli, etteivät taksiluvan haltijan nimi ja yhteystiedot olleet matkustajan nähtävillä. Nämä tiedot puuttuivat useammalta kuin joka toiselta.
 Ajoneuvoa ei ollut merkitty luvanvaraiseen käyttöön kuudessa tapauksessa, ja ajopäiväkirja puuttui 10 kuljettajalta. Lisäksi 37 tapauksessa kuljettajan nimi ei ollut matkustajan nähtävillä.
 Berner: Puutteisiin pureuduttava saman tien
 Puutteisiin on pureuduttava saman tien, sanoo liikenne- ja viestintäministeri Anne Berner liikenne- ja viestintäministeriön tiedotteessa.
 Anne Berner Jarno Kuusinen / AOP
 Tarkastetuissa autoissa olivat pääosin kunnossa liikenneturvallisuuteen ja lupiin liittyvät asiat.
 – Perusasiat ovat kohdallaan, ja se on hyvä, Berner toteaa.
 Puutteita puolestaan ilmeni erityisesti palvelusta annettavissa tiedoissa.
 – Nyt on tärkeää, että valvontaviranomaiset huolehtivat, että puutteet tulevat korjatuiksi. Liikennepalvelulaissa määriteltyjä pelisääntöjä on kaikkien alan yritysten ja kuljettajien noudatettava, Berner sanoo.
 Ministeri myös huomauttaa, että laki tuli voimaan alle vuosi sitten, joten johtopäätökset sen vaikutuksista pitkällä aikavälillä voidaan tehdä vasta myöhemmin.
 Taksilaki uudistui viime kesänä ja vapautti sekä taksien hinnoittelun että kilpailun.
 Ministeriö: Osasyynä uusien kuljettajien määrä
 Osastopäällikkö Olli-Pekka Rantala liikenne- ja viestintäministeriöstä arvioi, että rikkeiden määrä johtuu ainakin osittain siitä, että alalle tuli uudistuksen myötä paljon uusia toimijoita.
 – Ylipäänsä luvanhaltijoiden ja kuljettajien määrä on lisääntynyt valtavasti, Rantala sanoo STT:lle.
 Uusi taksilaki on tuonut myös kokonaan uusia velvoitteita, kuten hintatietojen ilmoittamisen.
 Poliisi kertoo olevansa tyytyväinen siihen, että keskeiset liikenneturvallisuuteen vaikuttavat asiat, kuten ajo-oikeus ja ajoneuvon kunto, olivat hyvällä mallilla.
 Tiina Jutila / Yle
 – Myös taksinkuljettajan ajolupa löytyi lähes kaikilta, ja kaikkien taksien taustalta löytyi asianmukainen taksiliikennelupa. Ne kolme kuljettajaa, joilta puuttui taksinkuljettajan ajolupa, saivat sakon ja asiakaskuljetus keskeytettiin, kertoo liikennevalvonnasta Helsingissä vastaava ylikomisario Jarkko Lehtinen poliisin tiedotteessa.
 Ensimmäinen valvonta laatuaan
 Taksiliikennettä valvottiin perjantaina ensimmäistä kertaa liikenne- ja viestintäviraston, verohallinnon ja poliisin yhteistyönä.
 – Viranomaisten yhteistyössä tekemä valvonta osoittautui hyväksi tavaksi toimia. Yhdellä pysäytyksellä pystyimme tekemään kattavan valvonnan, kun jokainen mukana oleva taho tarkasti samanaikaisesti omaan toimivaltaansa kuuluvat asiat. Tarkoituksemme on tehdä yhteisvalvonnoista pysyvä käytäntö, sanoo liikenne- ja viestintäviraston johtava asiantuntija Pasi Hautalahti.
 Valvonta kohdistui koko Helsingin alueelle ja painottui vilkkaille taksiasemille muun muassa Rautatieasemalla, Itäkeskuksessa, Kannelmäessä, Töölössä, Kalliossa, Herttoniemessä ja Jätkäsaaren laivaterminaalissa.
 – Koska sääntely on uutta, tämä ensimmäinen valvonta oli myös osaltaan valistustapahtuma. Annetaan ensin kuljettajille mahdollisuus korjata toimintaansa, ja otetaan sitten vasta toiset keinot käyttöön, jos epätoivottu käyttäytyminen jatkuu, sanoo ylikomisario Lehtinen.

Helsingissä tarkastettiin yli sata taksia, valtaosalla oli rikkeitä tai puutteita


Summary: Luvassa on ennätyskinoksia ja surkea ajokeli.

Kunnon lumitalvi vain parantaa otettaan Etelä-Suomesta. Etelästä lähestyy voimakas matalapaine ja se tuo tullessaan sankan lumipyryn. Lunta voi tulla paikoin jopa 20 senttiä lisää. Tuuli on navakkaa ja kinostaa lunta, puuskat voivat olla kovia.
 Ylen meteorologin  Joonas Koskelan  mukaan  matalapaine sateineen saavuttaa etelärannikon myöhään lauantai-iltana . Siitä pyryrintama etenee sunnuntai-iltaan mennessä syvemmälle Suomeen siten, että se ulottuu Vaasa-Savonlinna -linjan eteläpuolelle. Lappiin sateet yltävät maanantaina.
 Yhden ennustemallin mukaan tämäkään ei riitä: maanantaina voi tulla toinen matalapaine pyryineen. Se osuu tullessaan Itä- ja Kaakkois-Suomeen ja viimeistään sotkee alkavan viikon työmatkaliikenteen.
 Yle Sää
 Suurin osa sateista tulee lumena, mutta lämpötilan noustua paikoin suojan puolelle taivaalta voi tulla myös vettä, räntää ja jäätävää tihkua.
 Jo nyt on etelässä mitattu harvinaisia lumensyvyyksiä. Lunta oli tammikuun lopulla suuressa osassa maata noin puoli metriä, länsirannikolla vähemmän. Määrät olivat ajankohtaan nähden etelässä paikoin harvinaisen suuria eli vastaava toistuu noin kerran 10 vuodessa, Ilmatieteen laitos tiedottaa.
 Esimerkiksi Siuntion mittauspisteessä on nyt 63 senttiä lunta ja jos siihen tupsahtaa vielä parikymmentä lisää, kolkutellaan jo lumitilastojen kärkeä. Tosin märkänä satava lumi ja räntä voivat hieman painaa hankia.
 Pyry ja lauhtuminen ovat myrkkyä myös liikenteelle. Sunnuntain  varoituskartalla  koko Etelä-Suomea varoitetaan huonosta tai erittäin huonosta ajokelistä.
 Ja maanantaiksi on mahdollisesti tulossa sitten se toinen lumisadealue, tällä kertaa enimmäkseen Kaakkois-Suomeen. Maanantain ajokeli on siellä erittäin huono.

Etelän lumipeite vain kasvaa, tuima lumipyry porhaltaa Etelä-Suomen yli viikonloppuna – maanantaina lunta voi tulla vieläkin lisää


Summary: Yle seurasi Emma-gaalaa tässä artikkelissa punaiselta matolta musiikkijuhlan loppuun asti.

Seurasimme Emma-gaalaa hetki hetkeltä – näin kävi ennakkosuosikeille


Summary: Venäjä ja Yhdysvallat ovat ilmoittaneet lopettavansa keskimatkan ohjuksia rajoittavan INF-sopimuksen noudattamisen.

Kylmän sodan lopulla solmittu INF-ohjussopimus saattaa lakata olemasta kuuden kuukauden kuluttua. Molemmat sopimusosapuolet eli Yhdysvallat ja Venäjä ovat ilmoittaneet, että ne keskeyttävät sopimusvelvoitteiden noudattamisen.
 Mutta mitä se tarkoittaa, ja mitä seuraavaksi tapahtuu? Sotilasprofessori  Jyri Raitasalo  Maanpuolustuskorkeakoulusta vastasi kymmeneen kysymykseen INF-ohjussopimuksesta ja suurvaltasuhteista.
 1. Venäjä ilmoitti vetäytyvänsä INF-sopimuksesta vastauksena Yhdysvalloille. Oliko vastaus odotettu?
 – Siinä mielessä kyllä, että tässä on kyse suurvaltapolitiikasta. Suurvalloille on tärkeää, että arvovalta säilyy ja statusta kyetään ylläpitämään. Yhdysvallat on syyttänyt Venäjää INF-sopimuksen rikkomisesta ja ilmoittaa lähtevänsä tästä sopimuksesta pois – kyllä tietysti Venäjä vastaa samalla mitalla.
 Toisaalta kyse on neuvotteluasetelman rakentamisesta. Yritetään saada vastapuoli kuulemaan oma argumentti ja sitten neuvottelemaan.
 2. Yhdysvallat ja Venäjä ovat nyt ilmoittaneet jättävänsä INF-sopimuksen kuuden kuukauden kuluttua. Tarkoittaako tämä sitä, että neuvotteluyhteys valtioiden välillä olisi poikki?
 – Ei tarkoita. Käsitykseni mukaan molemmilla on edelleen intressi neuvotella keskenään ja saada myös uusia neuvottelukumppaneita, ainakin Kiina, jatkoneuvotteluihin mukaan.
 Erityisesti Yhdysvalloilla on suuri intressi saada Kiina mukaan sopimaan siitä, millä tavalla näitä INF-sopimuksessa kiellettyjä keskimatkan ohjuksia voidaan kehittää tai olla kehittämättä.
 Sotilasprofessori Jyri Raitasalo. Yle
 3. Mikä Yhdysvaltoja ja Venäjää painostaa neuvotteluyhteyden ylläpitämiseen?
 – Ensisijainen syy on se, että halutaan välttää uudenlainen, kallis varustelukierre uusille ohjusjärjestelmille, jotka eivät kuitenkaan merkittävästi tuo strategiseen tasapainoon mitään uutta.
 Tässä on hyvin paljon statukseen ja asioiden symboliarvoon liittyviä tekijöitä sen lisäksi, että kyse on tehokkaista asejärjestelmistä. Uskon, että kaikesta huolimatta sekä Yhdysvallat että Venäjä haluavat saada tämän asian päiväjärjestykseen semmoisella tavalla, että tällä ei ole pitkän aikavälin asevarustelukierteeseen liittyviä vaikutuksia.
 4. Yhdysvaltain tähtäimessä asevarusteluasioissa on yhä enemmän Kiina. Minkälaiset mahdollisuudet on saada Kiina mukaan näihin neuvotteluihin keskimatkan ohjuksista?
 – Se tulee olemaan tosi vaikeaa. Kiinan hyökkäyksellisestä sotilaallisesta kyvystä merkittävä osa perustuu ohjusaseisiin, ja merkittävä osa näistä on niin sanottuja keskimatkan ohjuksia, joiden kantama on 500–5 500 kilometriä. Tässä mielessä Kiinan integroiminen tämäntyyppiseen järjestelyyn kuin INF oli, tulisi olemaan erittäin pitkä ja vaikea prosessi.
 INF-sopimus Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton vuonna 1987 solmima sopimus kieltää muut kuin mereltä laukaistavat lyhyen ja keskipitkän matkan ohjukset. Taustalla oli maiden välinen asevarustelukilpailu, joka johti muun muassa ohjusten sijoittamiseen Eurooppaan. Sopimuksen tuloksena vuoteen 1991 mennessä tuhottiin noin 2 700 ohjusta. Presidentti Vladimir Putin sanoi vuonna 2007, että sopimus ei enää palvele Venäjän etua.
 5. Onko Kiina ollut missään vastaavantyyppisissä kansainvälisissä neuvotteluissa mukana?
 – Minulla ei ole tiedossa, että olisi. Mutta mikä on tämä prosessi, jolla Yhdysvallat tällä hetkellä haluaa Kiinan mukaan – ihan tarkkaan ei tiedetä peruslogiikkaa taustalla. Mutta sen me tiedämme, että Kiina on Yhdysvaltojen pitkän aikavälin strateginen maalitaulu tai strateginen kilpailija.
 Yhdysvaltoja huolestuttaa yhä enemmän Kiinan voiman kasvu, joka tapahtuu vähitellen. Kiina on voimistunut myös sotilaallisesti 10–20 viime vuoden aikana. Kiina on se toimija maailmassa, joka merkittävästi tulee ohjaamaan Yhdysvaltain puolustuspolitiikkaa tulevina vuosina.
 6. Onko Yhdysvallat antanut millään tavoin suoraan ymmärtää, että ei tässä ole niin paljon kyse Venäjästä vaan Yhdysvaltain painopisteen muuttumisesta Aasiaan?
 – Mielestäni taustalla vaikuttava tekijä siinä, minkä takia Yhdysvaltain on helpompi irtautua INF-sopimuksesta tai käyttää irtautumista neuvotteluvalttina, on juuri se, että Yhdysvalloille merkittävä toimija on Venäjän lisäksi kasvavassa määrin Kiina.
 Yhdysvalloissa ajatellaan, että jos Kiinaa ei kyetä millään tavoin saamaan sopimusosapuoleksi tai sitoutumaan samantyyppisten ohjusten vähentämiseen tai poistamiseen kokonaan, tilanne ei ole Yhdysvalloille edullinen. On sidottu omat kädet, mutta strateginen vastustaja Kiina voi vapaasti käyttää ja kehittää näitä järjestelmiä.
 7. Venäjän presidentti Vladimir Putin sanoi tänään, että Venäjä alkaa kehittää omaa ohjusjärjestelmäänsä Yhdysvaltain vastapainoksi, mutta Venäjä ei ole halukas lähtemään kalliiseen asevarustelukierteeseen. Mitä Putin tällä tarkoitti? Kertoiko hän sen, että Venäjän taloudelliset varat ovat huomattavan paljon rajallisemmat kuin amerikkalaisilla?
 – Se on yksi taustatekijä. Uusien järjestelmien kehittäminen vie vuosia ja on kallista. Tosin Yhdysvallat on syyttänyt, että Venäjällä olisi jo tällaisia järjestelmiä olemassa. Tämä voi olla yksi tekijä, että Venäjä kykenee ottamaan nopeasti käyttöön jo tehtyä kehitystyötä. Mitään uutta ohjusjärjestelmää ei rakenneta nopeasti.
 Mutta emme vielä tiedä, kuinka paljon tässä on neuvotteluaseman hakemista. Uhataan, painostetaan vastapuolta neuvottelupöytään. Se on toinen elementti.
 8. Kuinka oikeassa Yhdysvallat on, kun se väittää, että Venäjä on rikkonut INF-sopimusta? Onko siitä näyttöä?
 – Varmasti Yhdysvalloilla on siitä näyttöä, mutta se, miten tarkkaan kyetään tuomaan tiedustelutietoja julkisuuteen, on toinen kysymys. Mutta Nato on tullut vahvasti yhtenäisenä julkisuuteen. Nato-maat ovat sanoneet olevansa täysin vakuuttuneita siitä, että Venäjä rikkoo tällä hetkellä tätä sopimusta ja että Yhdysvallat on oikeassa. Varmasti tässä mielessä Yhdysvallat on liittolaisille esittänyt todistusaineistoa.
 9. Vuorokauden aikana molemmat osapuolet ovat ilmoittaneet valmiutensa lähteä sopimuksesta. Mikähän on seuraava siirto, mitä tapahtuu ensi viikolla tai lähikuukausina?
 – Tässä on kaksi tasoa, joilla keskustelua käydään. On julkinen keskustelu, jossa painostetaan, uhataan ja ikään kuin yritetään saada toinen neuvottelupöytään. Toinen on sitten matalamman profiilin keskustelutaso, kameroilta piilossa tehdään neuvottelutyötä. Varmasti neuvottelut tulevat olemaan julkisen nokittelun rinnalla käynnissä.
 10. Kuinka heikot Yhdysvaltain ja Venäjän välit nyt ovat – voivatko ne vielä mennä heikommiksi?
 – Ne ovat todella huonot. Kyllähän Venäjän ja länsimaiden, Venäjän ja Naton sekä Venäjän ja Yhdysvaltojen väliset suhteet ovat heikentyneet 4–5 viime vuoden aikana merkittävästi. Tuntuu, että ne ovat menneet aika lailla umpisolmuun. Ei ole mitään konkreettista positiivista tekijää, jonka varaan voitaisiin laskea, että tulevaisuudessa suhteet paranisivat.
 Tietysti tämä merkittävällä tavalla alkoi siitä, kun Venäjä valloitti Krimin niemimaan ja käynnisti sotilasaktiivisuuden Ukrainassa. Se on asia, jota ei ole länsimaissa millään kyetty sivuuttamaan eikä voida sivuuttaa. Näyttää siltä, että suhteet ovat pitkälle tulevaisuuteen juntturassa.
 Vastauksia on editoitu ja tiivistetty.
 Lue myös:
 Putin: Venäjä keskeyttää ydinasesopimuksen noudattamisen – uusien ohjusten rakentaminen alkaa
 Yhdysvallat ilmoittaa vetäytyvänsä ohjuksia rajoittavasta INF-sopimuksesta – Nato tukee

Miksi ohjussopimuksen loppu ei välttämättä tarkoitakaan asevarustelukierrettä? Sotilasprofessori vastasi 10 kysymykseen INF-sopimuksesta


Summary: Sähköyhtiöt varoittelevat sähkökatkojen mahdollisuudesta muun muassa Päijät-Hämeessä, Pirkanmaalla, Keski-Suomessa ja Etelä-Savossa.

Lauantai-illan ja -yön aikana etelästä leviävä lumimyräkkä aiheuttaa jälleen päänvaivaa liikenteessä ja sähköyhtiöissä.  Lunta voi tulla paikoin jopa 20 senttiä lisää.
 Helsinki-Vantaan lentokentällä sankka lumisade voi aiheuttaa viivästyksiä sunnuntaina, varoittaa  Finavia tiedotteessaan . Yhtiön mukaan talvitoiminta on kuitenkin täysvalmiudessa ja kiitotiet pyritään hankalista sääolosuhteista huolimatta pitämään auki.
 Junaliikenteessä lumentuloon on puolestaan varauduttu harventamalla lähiliikenteen Kerava-Helsinki-väliä kulkevien N-junien vuorovälejä puoleen tuntiin, kertoo VR. Yhtiön mukaan N-junien pidennetty vuoroväli mahdollistaa pääradan kunnossapidon Koivukylän ja Savion välillä ja siten liikenteen sujumisen runsaslumisissa olosuhteissa. VR:n liikennetilanteen voi tarkistaa  täältä .
 Raideverkoston kunnossapitoon on varauduttu kolminkertaisella miehityksellä yöllistä lumimyräkkää varten. Väyläviraston kunnossapito-osaston johtaja Magnus Nygård kertoo STT:lle, että kaikki keinot ovat nyt käytössä.
 Nygårdin mukaan lunta on nyt niin paljon, että Ilmalan lumensulatuskenttä otetaan ensimmäistä kertaa käyttöön. Rataverkoston reunamilla sijaitsevat lumenkaatopaikat ovat jo täynnä.
 Nygårdin mukaan myöhästymiset raideliikenteessä ovat mahdollisia, mutta toisaalta sunnuntaina raideliikenne on muutenkin harvempaa.
 Ilmatieteen laitos taas varoittaa  vaarallisesta ajokelistä suuressa osassa maata sunnuntaina.
 Sähkökatkoja keskiseen Suomeen
 Sähköyhtiöistä  Elenia kertoo  varautuvansa lumimyräkan mahdollisesti aiheuttamiin sähkökatkoihin. Elenia ennakoi vikoja sähköverkkoon sunnuntain ja maanantain aikana erityisesti Päijät-Hämeeseen, Pirkanmaalle ja Keski-Suomeen, niiden uskotaan kestävän useita tunteja.
 Järvi-Suomen Energia  kertoo varautuvansa sähkökatkoihin puolestaan Etelä-Savossa.
 Myös  sähköyhtiö Carunan verkkoalueilla  Etelä- ja Lounais-Suomessa sekä Satakunnassa ja Pohjanmaalla ollaan valmiudessa lumentulon mahdollisesti aiheuttamien katkojen varalta.
 Sähkökatkojen valtakunnallisen tilanteen voi tarkistaa  täältä .
 Syke: Suurten hallien lumikuormia syytä tarkkailla
 Suomen ympäristökeskus Syke varoitteli aiemmin tällä viikolla lumikuorman kasvamisesta.  Syke  kehotti tarkkailemaan suurten hallien kattojen lumikuormaa, koska piilevät rakennevirheet alkavat paljastua lumikuorman kasvaessa 80–100 kilogrammaan neliömetrillä.
 Syken mukaan eniten lunta on Kotka-Joensuu-linjan ja Suomen kaakkoisrajan välisellä vyöhykkeellä, jolla lumikuorma on jo monin paikoin ollut yli sadan kilogramman neliömetrillä. Syke ennakoi lumikuorman kasvavan valtaosassa maata tämän viikon aikana vielä jopa yli 30 kilogrammaa neliömetrillä.
 Lue lisää:
 Etelän lumipeite vain kasvaa, tuima lumipyry porhaltaa Etelä-Suomen yli viikonloppuna – maanantaina lunta voi tulla vieläkin lisää

Liikenteessä ja sähköyhtiöissä varaudutaan lumimyräkkään, kattojen lumikuormaakin syytä tarkkailla


Summary: Uuden musiikin kuuntelu- ja soittokokemuksen välillä on ristiriita, kirjoittaa Ylen kulttuuritoimittaja Mattias Mattila.

Voiko rullalautailun tuomaa vapaudentunnetta kuvata musiikilla?
 Sam Perkinin  mielestä voi. Suomessa parhaillaan vierailevan irlantilaisen säveltäjä-skeittarin teos  Grey Area  pyrkii kuvaamaan vapautta ja tuomaan esiin sen, kuinka rullalautailijat kokevat kaupunkiarkkitehtuurin eri tavalla kuin tavan tallaajat.
 Teos kuullaan ilman koreografioita Musiikkitalon Paavo-salissa lauantaina.  Tätä linkkiä klikkaamalla (Youtube)  voi kokea tunteen, jonka kahden eri taiteenlajin yhdistelmä luo.
 Samassa konsertissa kuullaan  Donnacha Dennehyn  kappale  Glamour Sleeper . Se soi kuuluisan vaatemerkin skeittikenkämainoksessa viime vuonna.
 Mainosvideolla on Youtubessa  yli miljoona katsojaa ja kymmeniä lumoutuneita kommentteja. Yhdessä ihastellaan musiikin ja kuvan yhdistelmää, toisessa estetiikkaa, kolmannessa videolla näytettyjä skeittitemppuja.
 Niin vain klassisen nykymusiikin ja rullalautailun rajapinta on luontevasti rikottu.
 Islanti on solmukohta Euroopan ja Yhdysvaltojen välissä
 Yksi Musica Novan festivaaliteemoista on tutkia Atlantin ylittävää vuorovaikutusta musiikissa ja kulttuurissa. Yhteistyö yhdistää uutta säveltäjä- ja muusikkopolvea eri puolilla valtamerta.
 – Aikana, jolloin Pohjois-Amerikka ja Eurooppa lipuvat poliittisesti yhä kauemmas toisistaan, taiteellinen johtaja  André de Ridder  totesi tiedotteessa viime vuoden puolella.
 Välissä on Islanti. Vulkaanisella maaperällä sävelletyssä musiikissa on yleispätevää kosketuspintaa.
 – Islanti ei ole pelkkä lentokenttä. Se on kulttuurinen solmukohta Euroopan ja Yhdysvaltojen välissä, de Ridder jatkoi Atlantin ylittävää ajatusta tiedotustilaisuudessa perjantaina.
 Musica Novassa vieraileva islantilaissäveltäjä  Daníel Bjarnason  on nykymusiikin maailmantähtiä, jonka musiikki vetää puoleensa ja rikkoo ennakkoluuloja.
 Festivaalilla Bjarnasonilta kuullaan muun muassa  Pekka Kuusistolle  pari vuotta sitten sävelletty  Viulukonsertto . Se on ällistyttänyt kriitikot ja yleisön muun muassa Los Angelesissa ja Lontoossa.
 André de Ridder on Musica Nova -festivaalin taiteellinen johtaja. Musica Nova Helsinki
 Brittiläinen  Max Richter  on niitä säveltäjiä, joiden musiikki puskee läpi nykyklassisen raameista. Mainion  Waltz with Bashir  -elokuvan (2008) omaperäinen tunnelma on paljosta velkaa Richterin musiikille.
 Tämän vuosikymmenen alussa Richter otti ja sävelsi uudestaan  Vivaldin   Neljä vuodenaikaa . Alkuperäistä materiaalia 1700-luvun hittiteoksesta jäi uuteen versioon neljännes. Lopputulos on tyylillisen fuusion juhlaa, ja mikä parasta, se kuullaan Musica Novassa Suomalaisen barokkiorkesterin soittamana.
 Ristiriita hintana taidemuodon kehitykselle
 Festivaalin yli 30 konserttia tarjoavat mielenkiintoista kuunneltavaa kenelle tahansa, mutta osalle soittajista nykyklassisen juhla on yhtä painajaista.
 Uusi musiikki vaatii heittäytymistä. Toisinaan mielikuvitukselliset soittotekniikat tai soittajan kannalta pitkäveteiset efektiryppäät vetävät mielen mustaksi.
 Nykymusiikki synnyttää kyllä uusia kiehtovia sävelmaailmoja, mutta yksittäiselle soittajalle niiden luominen voi olla äärimmäisen hankalaa tai ainakin teknisesti hyvin epämukavaa. Tuskastuneita orkesterimuusikoita tapaa varmimmin nykymusiikkikonsertin jälkeen, vaikka lavalla harmia ei ammattimaisuuden nimissä tietenkään näytetä.
 Uuden musiikin kuuntelu- ja soittokokemuksen välillä on ristiriita. Olkoon se hinta taidemuodon kehittymiselle.
 Kerran orkesterimuusikko kuittasi kehuni uudesta teoksesta vertauksella: "Mutta onko se mitään Sibeliuksen vitosen rinnalla?"
 Orkesterille kirjoitettu nykyklassinen tuppaa asettamaan kokonaisia soitinryhmiä efektialustaksi, jonka päälle säveltäjä voi rakennella mielensä mukaan. Soittaja voi vain haaveilla melodisista fraaseista, joiden kautta oma muusikkous saa happea.
 Hyvä säveltäjä kirjoittaa soittimelle sopivaa satsia. On sanomattakin selvää, että aina niin ei tapahdu. Toiset ovat paremmin perillä eri soittimien ominaisuuksista kuin toiset.
 Uuden musiikin kuuntelu- ja soittokokemuksen välillä on ristiriita. Olkoon se hinta taidemuodon kehittymiselle.
 Muusikko saattaa väsyä, robotti ei
 Musica Nova -festivaali avattiin perjantaina Helsingin kaupunginorkesterin konsertilla.
 Kenraaliharjoituksessa orkesterissa syntyi kollektiivinen rakkaudentunne, joka välittyi yleisöön saakka. Islantilaisen  Anna Thorvaldsdottirin  sävellys taittui hetkeksi tonaaliseksi hymniksi. Muutoin ambientin luominen oli soittajan kannalta varsin yksioikoista puuhaa.
 Ristiriitaa kärjistäen juuri hymnimäinen osuus sai  HS:n konserttiarviossa  tylyn tuomion. Se oli "naiivia, kultareunaista nostalgiaa".
 Suomessa vierailevan  Jay Schwartzin   Delta  tarjosi kuulijalle meditatiivisen kokemuksen. Staattinen äänimassa on kuin hidastettua musiikkia. Säveltäjä totesi tiedotustilaisuudessa, että muusikolle teoksen esittäminen voi olla kova paikka.
 Festivaaliohjelma Musica Nova Helsinki -festivaalin koko ohjelma löytyy  täältä .
 Toisinaan soittajilta vaaditaan häkellyttävää keskittymiskykyä. Niinikään avajaiskonsertissa esitetyssä  Louis Andriessenin  teoksessa kaksi lyömäsoittajaa nakuttaa kiihtyvää rytmiä koko teoksen ajan.
 Se synnytti mielleyhtymän festivaalilla myöhemmin kuultavaan versioituun klassikkoon.  Terry Rileyn   In C  saa uuden muodon  Tyondai Braxtonin , Mouse on Marsin ja Sonic Robotsin yhteistyönä.
 In C  on minimalismin perusteoksia, jossa tasaisesti nakuttavan C-sävelen päälle luupataan lyhyitä melodianpätkiä.
 Festivaalikonsertissa nakutushommiin on valjastettu äänitaiteilija  Moritz Simon Geistin  mekaanisia robotteja. Niillä on pettämätön rytmitaju ja väsymätön työmoraali.
 Niin on tietysti muusikoillakin. Robotiikka tuskin hetkeen uhkaa heidän työpaikkojaan.

Nykyklassinen on herkkua kuulijalle, mutta muusikolle se voi olla yhtä painajaista


Summary: Luitko jo nämä? Kokosimme sinulle viikon parhaita juttuja, jotka saatoit arjen kiireessä ohittaa.

Anne Kolehmainen hoiti vanhuksia 10 vuotta ja kertoi tarkastajalle vain iloisia asioita, koska esimiehiä oli tapana totella: "Kaikki oli feikkiä"
 Anne Kolehmaisen  mukaan hoivakodeissa on tapana puunata paikat ja ehostaa vanhukset edustuskuntoon ennen viranomaisten valvontakäyntejä. Hän katuu nyt sitä, ettei kertonut totuutta.
 Mårten Lampén / Yle
 Näin kirkastetaan työllisyysluvut: Parjattu osa-aikatyö voi olla joskus myös siunaus – "Palkka laski 10 prosenttia, elämänlaatu nousi 25 prosenttia"
 Helsinkiläinen  Henri Kähönen  valitsi osa-aikaisen työnteon saadakseen viettää enemmän aikaa lapsensa kanssa. Asiantuntijoiden mukaan osa-aikatyön lisäämisellä voidaan nostaa työllisyysastetta, kun esimerkiksi osa-työkykyiset saadaan paremmin mukaan työelämään.
 Yle
 Darude edustaa Suomea Euroviisuissa – "Tiedän, että sinne pitää mennä voittamaan"
 Darude eli Ville Virtanen on Suomen kansainvälisesti menestyneimpiä artisteja.
 Jani Saikko / Yle
 Maailman ensimmäinen vetypommi Ivy Mike räjähtää paratiisirannalla, ja sinä olet paikalla – Pääset nyt virtuaalimatkalle, jota et ole ennen kokenut
 Katso, miten maailman ensimmäinen vetypommi Ivy Mike räjähtää keskellä Tyyntämerta. Virtuaalitodellisuuskokemus on rakennettu Ylen Marshallinsaarilla ottamista kuvista, ja vuonna 1952 räjäytetty Ivy Mike on mallinnettu aitoon ympäristöön.
 Mika Mäkeläinen / Yle
 Yle pääsi maailman unohtamalle ydinjätehaudalle: "Yhdysvallat mokasi aivan helvetillisesti"
 Lue ensimmäinen osa toimittaja Mika Mäkeläisen juttusarjasta Marshallinsaarilta. Jutussa kerrotaan, kuinka Enewetakin atollille kuopattiin Yhdysvaltain kylmän sodan aikaisista ydinkokeista jäänyttä roinaa. Radioaktiivinen plutonium pelottaa saarelaisia, mutta se ei kuitenkaan ole heidän suurin ongelmansa.
 Valery Colong (vas.) keskustelee kollegansa kanssa startup-keskus ActiveSpacesissa. Nyasha Kadandara
 Kun internet suljettiin Afrikan tärkeimmästä startup-kaupungista,  yrittäjät perustivat nettipakolaisleirin kaupungin rajalle
 Kamerunin Piilaaksossa koodataan keskellä konfliktia. Hallitus on vaikeuttanut työtä sulkemalla internetin.
 Ylen haastattelemat Esperi Caren entiset työntekijät ovat helpottuneita, kun ovat päässeet eroon yhtiöstä. Kuvan henkilö ei liity juttuun. AOP
 "Monesti työvuoron jälkeen autoon päästyäni purskahdin itkuun" – Hoitajat kertovat kokemuksistaan hoivakodeissa Ylen kyselyssä
 Yksityisissä hoivakodeissa työskentelevien hoitajien Ylelle lähettämät kertomukset piirtävät lohdutonta kuvaa vanhusten arjesta. Toimitukseen tuli kolmessa päivässä yli 600 viestiä.

Viisi huippujuttua lauantai-iltaan: Vanhustenhoidon lohduton arki, Darude vie Suomen Euroviisuihin ja matka unohdetulle ydinjätehaudalle


Summary: Jos kosminen viesti napattaisiin Suomessa, Esko Valtaoja tietäisi, mihin asiasta ei ainakaan kannata ilmoittaa.

Tästä on kyse Emeritusprofessori Esko Valtaojan mielestä yhteys ulkoavaruuden älyyn olisi ihmiskunnan historian mullistavin hetki. Yhdysvalloissa SETI-instituutilla on ehdotelma sille, miten kontakti ulkoavaruuden älyn ja ihmiskunnan välillä tulisi edetä. Vuonna 1977 lähetimme oman osoitteemme avaruuteen Voyager-luotaimen mukana kultaisiin vinyylilevyihin kaiverrettuna. Ufohavaintoihin riittää kiinnostusta Suomessakin. Tähtitieteen harrastajien aika ei riitä radiosignaalien tutkailuun, sillä poikkeamien löytäminen sieltä on epätodennäköistä ja pitkäpiimäistä työtä.
 Kolmikymppinen väsähtänyt henkilö istuu pimeässä huoneessa tietokoneen äärellä. Tietokone skannailee tasaiseen tahtiin radiosignaaleja.
 Yhtäkkiä kuuluu hätäistä piipitystä – tietokone on havainnut kosmisen signaalin ulkoavaruudesta! Äkkiä puhelimeen soittamaan presidentille, armeijalle ja medialle!
 Tai sitten ei. Kyseinen kuvaus mukailee kliseistä tieteiselokuvien näkemystä tilanteesta, jossa joku ihmiskunnan jäsen – harvinaisen usein yhdysvaltalainen – saa viimein poimittua kauan odotetun älyllisen viestin ulkoavaruudesta.
 Elokuvissa ulkoavaruuden älylliset olennot saattavat muistuttaa ihmisiä ja heidän kieltään opitaan ymmärtämään. Todellisuus voi olla tyystin toisenlainen, jos älyllisiä olentoja ylipäätään on.
 Itse kysymys on vakava. Sitä ei suinkaan mietitä vain tieteiskirjallisuudessa, vaan tutkijoiden, tieteentekijöiden ja jopa Yhdistyneiden Kansakuntien tasolla. Ihmiskunnan kannalta kontakti ulkoavaruuden älyyn olisi täysin historiamme kehityssuuntaa mullistava tapaus.
 Mutta jos älyllinen sivilisaatio kosmoksen tuolta puolen saisikin meihin maapallolaisiin yhteyden, kuka meistä olisi koko planeetan yhteinen tiedottaja? Millä kielellä kommunikoisimme?
 Ja kenen puolesta vastaisimme – itsemme, valtiomme vai koko ihmiskunnan puolesta?
 Missä kaikki ovat?
 Ajatus maapallon ulkopuolisesta elämästä on astronomi  Martin Reesin  mukaan yksi vanhimpia ja yleismaailmallisimpia kysymyksiä. Aihe liittyy astrobiologiaksi luokiteltuun tieteenhaaraan, joka on kuitenkin Suomessa melko tuntematon – siitäkin huolimatta, että emeritusprofessori  Esko Valtaoja  oli pistämässä vauhtiin alan opetusta Turussa vuosituhannen vaihteessa.
 – Ei tämä ole pelkkää paikallisten ufoseurojen hommaa. Monet suuret satelliittiluotainhankkeet liittyvät tavalla tai toisella elämän etsimiseen avaruudesta, Valtaoja huomauttaa.
 Emeritusprofessori Esko Valtaoja muistuttaa, että ulkoavaruuden kuuntelemiseen käytetään maailmassa paljon aikaa ja rahaa. Jukka Lariola / Ursa
 Kenties tunnetuin älyllistä elämää ulkoavaruudesta etsivistä tahoista on Kaliforniassa toimiva SETI-instituutti (Search for Extraterrestrial Intelligence). SETI tuli suurelle yleisölle tutuksi ainakin vuoden 1997 elokuvasta  Contact  eli  Ensimmäinen yhteys , jonka päähenkilö työskentelee SETI-ohjelmassa.
 – Aikamoisen monta miljoonaa käytetään siihen, että koetetaan kuunnella avaruutta, Valtaoja sanoo.
 Aihealue on kuitenkin jokseenkin utuinen sen suhteen, mitä älylliselle signaalille pitäisi tehdä jos sellaisen sattuisi poimimaan. Maailmalla on liuta amatöörejä SETI:n vanavedessä, jotka kampaavat kyseisen instituutin ohjelmalla jatkuvasti valtavia määriä  radioteleskooppien dataa kotikoneillaan  (SETI@home).
 Viimeksi ajatus elämästä avaruudesta kutkutti suuren yleisön mielikuvitusta muun muassa  Mars-tutkinnan yhteydessä . Kysymys on niin olennainen, että sille on aivan oma terminsä fysiikan ja astronomian kentällä.
 Ihminen on kautta aikojen ollut kiinnostunut selvittämään omaa olemassaoloaan ja paikkaansa maailmankaikkeudessa. Jaana Polamo / Yle
 Missä kaikki  ovat ?
 Näin kerrotaan italialaisen fyysikon,  Enrico Fermin  huudahtaneen vuonna 1950 istuessaan kollegojensa kanssa lounaspöydässä Los Alamosissa Yhdysvalloissa. Ihmettelyn taustalla oli keskustelu  avaruusolentojen olemassaolosta  (Tieteen Kuvalehti).
 Fermi ihmetteli, miksei Maan ulkopuolisesta elämästä ollut vielä mitään tietoa. Hänen päätteli omilla laskelmillaan, että meillä olisi pitänyt käydä vierailijoita jo monta kertaa.
 Tästä syntyikin termi Fermin paradoksi. Sen mukaan on epätodennäköistä, että elämää on vain Maassa, mutta toisaalta todisteita avaruusolioistakaan ei ole.
 Ainakaan kaikkien mielestä.
 Onko meillä jo käyty?
 Jos hetken ajan liikumme kohti rajatiedon ja uskomuksien kenttää, on Suomessa niitäkin, joilla on kertomuksiensa mukaan ufokokemuksia omasta takaa. He ovat vakuuttuneita siitä, että tähtienväliset matkaajat ovat jo täällä – tai että joku meikäläisistä on itse kotoisin vaikkapa Siriukselta eikä kotoiselta maapallolta.
 Uskontotieteen tohtori  Jaakko Närvä  liikkuu Suomen ufoharrastajien piireissä ja tuntee aiheen hyvin. Hänen väitöskirjansa käsitteli sitä, miten ufologiaa ja  ufokokemuksia voi selittää uskonnollisina ilmiöinä  (Suomen Kuvalehti).
 Närvä myös toimii Suomen Ufotutkijat ry:ssä. Yhdistys on ottanut asiakseen seuloa tavallisten ihmisten tunnistamattomia tai askarruttamaan jääneitä havaintoja, joista arvellaan löytyvän jotakin poikkeuksellista.
 Närvän mukaan ufokokijat eivät juurikaan ole innostuneita esimerkiksi SETI:n radiosignaalien etsimisprojekteista. Sen sijaan ufokokemuksia läpikäyneet kertovat esimerkiksi telepaattisesta yhteydestä avaruusolentojen kanssa.
 – Avaruus koetaan moniulotteisesti. Avaruusolennot voivat tulla vaikkapa jonkin toisen planeetan toiselta ulottuvuudelta, eikä välttämättä fyysiseltä tasolta, Närvä kuvailee kokemuksia.
 Ulkoavaruuden yhteydenotto voi tulla ainakin teoriassa missä muodossa vain. Radiosignaali on yksi vaihtoehto. Asmo Raimoaho / Yle
 Vastaavaa pohtii myös pitkän linjan ufoharrastaja  Lasse Ahonen , Suomen Ufotutkijat -yhdistyksen puheenjohtaja. Yhdistyksen sivuilla kerrotaan, etteivät he suoraan väitä kaikkia ufoilmiöitä selittämättömiksi, mutta eivät myöskään kiellä "ennakkoluuloisin perustein"  nykytieteen kannalta selittämättömiä ilmiöitä  (Suomen Ufotutkijat ry).
 Mitä tulee mahdolliseen signaaliin ulkoavaruudesta, ei radioliikenne ole Ahosen mukaan maailman ainut tapa viestiä.
 – Maailmassa on paljonkin ihmisiä, jotka väittävät olevansa yhteydessä avaruusolentojen kanssa ja saavansa kaikenlaisia viestejä telepaattisesti tai muulla vastaavalla tavalla, hän toteaa.
 Ilman muuta kuuluisin suomalainen, joka väittää  saaneensa viestejä suoraan humanoideilta  (Studio 55), on suorastaan legendaarinen  Juhan af Grann . Toinen sangen kuuluisa omien sanojensa mukaan  ufoihin yhteyttä pitänyt  on nyt jo edesmennyt erikoislääkäri  Rauni-Leena Luukanen-Kilde .
 Uskontotieteen tohtori Jaakko Närvän mukaan ufokontakteissa avaruusolennoilta saadaan tyypillisesti rauhaan ja henkiseen kehitykseen liittyviä sanomia. Toinen ufokokemustyyppi on Närvän mukaan sellainen, jossa humanoideja tai tunnistamattomia olentoja tavataan esimerkiksi maastossa.
 – Ne ovat yllättäviä havaintoja tai kohtaamisia, joissa ei välttämättä hirveästi kommunikoida, Närvä kertoo.
 Närvä toteaa, että yksi vastausvaihtoehto aiemmin mainittuun Fermin paradoksiin on se, että emme saa tietoa muiden planeettojen asukkaista siksi, että he ovat jo täällä.
 – Spekulointiin kuuluu, että avaruusolennoilla on korkealaatuista superteknologiaa. He eivät syystä tai toisesta halua, että heistä olisi todisteita tai havaintoja.
 Fermin paradoksiin kuuluu aprikointi siitä, olemmeko yksin maailmankaikkeudessa. ESO / EPA
 Närvä huomauttaa, että tieteen kentällä ufokokemuksia ei yleisesti pidetä luonnontieteellisesti asiallisina tutkimuskohteina eikä uskottavina.
 Valtaosasta ufokokemuksia on siis turha lähteä etsimään mitään epätavanomaista tai vierasta älyä. Toisaalta Närvä itse pitää mahdollisena, että jotkut ovat olleet kontaktissa vieraan älyn kanssa.
 – Suhtautuminen riippuu siitä, kuinka vakavasti asiaan liittyviä tietoja otetaan ja miten niitä arvioidaan.
 Yhdistyksen tiedottaja Lasse Ahonen kertoo, että vuositasolla Suomen Ufotutkijat saa suomalaisilta noin 100–150 havaintoa. Niistä Ahonen seuloo nopeasti pois esimerkiksi luonnonilmiöiden aiheuttamat virhetulkinnat ja muut vastaavat. Sellaisia kertyy aika paljon.
 – Ihmisillä on esimerkiksi ihmeellinen tapa valokuvata vasten aurinkoa. Siitähän syntyy linssistä johtuvia heijastumia, Ahonen toteaa.
 Hän itse ajattelee, että yksi vaihtoehto viestin saamiseen ulkoavaruuden älyltä on telepaattinen yhteys, mutta pitää myös mahdollisena, että alienit ovat yhteydessä tavalla, jota emme vielä tunne.
 – Ja yksi kysymys on sekin, haluavatko ne ottaa meihin yhteyttä. Se, että me haluamme sitä, ei välttämättä riitä.
 Oma osoitteemme seilaa jo avaruudessa pullopostina
 Uskoopa ufokokemuksiin tai ei, yksi asia on melko varmaa: jos joku planeetallamme onnistuisi poimimaan aidon yhteydenoton ulkoavaruudesta ja haluaisi ilmoittaa asiasta eteenpäin, häntä olisi hyvin vaikea uskoa.
 Tämän ongelman tiedostaa myös emeritusprofessori Esko Valtaoja.
 – Periaatteessa olisi ihan mahdollista, että vaikkapa minä huomenna totean: jahas, nyt minun koneeni on napannut jonkun suuren radioteleskoopin kohinasta selvästikin viestin joltain ulkoavaruuden älyltä, hän aprikoi.
 – Voi olla, että luuri lyötäisiin korvaan useassakin paikassa, jos koettaisin soittaa asiasta presidentin kansliaan tai puolustusvoimille.
 Tosin Valtaoja pohtii, että kenties hänen kaltaisensa tunnettu ihminen saatetaankin ottaa tilanteessa vakavasti, jos hän viestin sattuisi poimimaan. Jos taas perustallaaja pyrkisi ilmoittamaan kosmisesta viestistä jollekin viralliselle taholle, asian eteenpäin vieminen voisi olla melkoisen hankalaa.
 Voyagerin kultalevyillä oli sijaintimme lisäksi paljon muuta tietoa maapallosta. NASA
 Kiintoisaa kyllä, ihmiskunta on jo sekä lähettänyt itse viestejä ulkoavaruuteen älyllisen elämän toivossa että myös saanut itse signaalin, joka herätti toiveita avaruussivilisaation löytymisestä.
 Vuonna 1977 Nasa ampui avaruuteen Voyager 1-nimisen luotaimen. Sen uumeniin kätkettiin tähtitieteilijä  Carl Saganin  kokoamat kultaiset vinyylilevyt ja vinyylisoitin.
 Ja mitä levyt sisältävät? Suorat koordinaatit luoksemme Maa-planeetalle, kaiverrukset mies- ja naishahmoista sekä läjän valokuvia, musiikkikappaleita ja äänitervehdyksiä eri Maan kielillä. Tallennettuna on myös  luonnonääniä , kuten ukkosta, tuulta ja sadetta.
 Jos ulkoavaruuden ET:t ovat jo löytäneet vinyylimme ja ymmärtäneet niiden käytön, he saattavat parhaillaan kuunnella  Igor Stravinskyn   Kevätuhria , Yhdysvaltain presidentti  Jimmy Carterin  tervehdystä englanniksi tai  Blind Willie Nelsonin   Dark Was the Night  -gospel-blueskaihoa.
 Mukana on myös eri kansojen ja heimojen musiikkia, kuten navajonkielistä laulua, intialainen raga ja Salomonsaarten panhuilunsoittoa.
 Kenties liikuttavinta sisältöä ovat kuitenkin äänitykset 55 eri kielellä, joissa tervehditään mahdollisia älyllisiä yhdyskuntia hiljaisen avaruuden tuolla puolen. Amoynkielinen tervehdys kysyy: "Avaruuden ystävät, kuinka te kaikki voitte? Oletteko vielä syöneet?", kun taas gujaratinkielinen tervehdys kertoo: "Tervehdykset ihmiseltä Maasta. Olkaa hyvä ja ottakaa yhteyttä."
 Voyager 1 pääsi viimein oman aurinkokuntamme rajoille 35 vuotta myöhemmin, vuonna 2012. Nyt se leijuu tähtienvälisessä tyhjyydessä kohti vieraita aurinkokuntia, eräänlaisena kosmisena pullopostina. Voit kuunnella ja katsella kultalevyjen sisällön kokonaisuudessaan  täältä  (Golden Record). Viestit eri kielillä on luettavissa englanniksi  tästä linkistä  (NASA).
 Wow!-signaali oli ainutkertainen, ja siksi sen havainnut astronomi merkitsi hämmästyksensä signaalin tulosteeseen.  Ohio State University Radio Observatory and North American AstroPhysical Observatory (NAAPO)
 Mitä taas tulee ihmiskunnan vastaanottamiin signaaleihin, lupaavin on niin sanottu Wow!-signaali. Sen poimi Ohio State Universityn Big Ear -radioteleskooppi vuonna 1977, ja signaali kesti runsaan minuutin. Tilanne oli niin ainutlaatuinen, että astronomi  Jerry Ehman  kirjoitti signaalin viereen tulostuspaperille  hämmästyksissään sanan "Wow!" .
 Vuosikymmenien aikana ehdittiin pohtia, oliko signaali todiste  maapallon ulkopuolisesta älykkäästä elämästä  (Tekniikka ja Talous). Sittemmin on arvuuteltu, oliko yksittäinen signaali sittenkin vain komeetta tai toimintahäiriö teleskoopissa.
 Jos kosminen puhelin soi, kenelle ilmoitamme?
 Mitä sitten tekisimme, jos Wow!-signaalin tyyppinen tapaus toistuisi ja saataisiin todennettua? Kuka viestiin vastaisi?
 Maailmalla on suuri määrä tuiki tavallisia ihmisiä, jotka käyttävät muun muassa SETI:n lanseeraamaa Seti@Home-nimistä ohjelmaa. Se käyttää vapaaehtoisten kotitietokoneita tutkiakseen  avaruudesta tulevaa radiosignaalidataa  (SETI).
 Suomella ei kuitenkaan ole mitään protokollaa siihen, mitä seuraavaksi tapahtuisi.
 – Tietääkseni ihan YK:n tasolla on ollut puhetta siitä, että saataisiin kansainvälinen jäsenmaita sitova protokolla aikaan. Mutta ymmärtääkseni se ei ole edennyt pitkälle, Esko Valtaoja kertoo.
 Yhtä kaikki, on kysyttävä, minne Valtaoja itse ottaisi yhteyttä, jos sattuisi vastoin kaikkia todennäköisyyksiä poimimaan viestin avaruudesta?
 – Suoraan sanottuna en tiedä. En ainakaan ottaisi ensimmäisenä yhteyttä mediaan, Valtaoja sanoo.
 – Uutinen, jonka lukee ensimmäisenä iltapäivälehden lööpistä ei välttämättä ole se kaikkein tosin versio asiasta.
 Siksi Valtaoja pohtii, että asiasta kannattaisi ilmoittaa mahdollisimman korkealle taholle ja jättää jatkotiedottaminen heidän käsiinsä. Siten maksimoitaisiin tiedon luotettavuus.
 Valtaoja muistuttaa, että koko tähtitieteen ja avaruustutkimuksen alalla kysymys älyllisestä viestistä on hyvin pieni siivu kaikista aiheista. Mahdollisuudet viestin nappaamiseen ovat jokseenkin epärohkaisevat: jos avaruudessa edes on ketään, lähettävätkö he viestejä? Ja pystyttäisiinkö viestiä täällä edes nappaamaan tai ymmärtämään?
 Päivikki Puolakka pohtii, miten ulkoavaruuden älyn kanssa kommunikoitaisiin, jos sellaiseen saataisiin yhteys. Jaana Polamo / Yle
 Tätä nimenomaista ajatusta on pyöritellyt ajatuksissaan myös Jyväskylän Sirius ry:n jäsen  Päivikki Puolakka . Sirius-yhdistys on tähtiharrastusyhdistys, jolla on parisensataa jäsentä Keski-Suomessa.
 Puolakka on itse biologian opiskelija, ja ajatus vieraasta älystä mietityttääkin nimenomaan biologisesta näkökulmasta.
 – Miten ymmärrämme viestin, tai ymmärtävätkö hekään, jos me yritämme viestiä? Vastaanottajallahan voi olla esimerkiksi biologisesti aivan erilaiset aistijärjestelmät tai kommunikaatiotavat, Puolakka sanoo.
 Kauko Saarinen ei pidä todennäköisenä, että kosminen puhelin soisi täällä. Hän tosin toivoo olevansa väärässä asian suhteen.  Jaana Polamo / Yle
 Jyväskylän Siriuksessa 25 vuotta jäsenenä ollut  Kauko Saarinen  puolestaan kertoo itsekin taannoin kokeilleensa SETI:n radiosignaaleja tutkivaa ohjelmaa kotitietokoneellaan. Alun kiinnostus kuitenkin lopahti, ja Siriuksen jäsenilloissakin aihe tulee esille lähinnä huulenheittotasolla.
 – En pidä todennäköisenä yhteydenottoa muualta, Saarinen sanoo, mutta lisää myöhemmin:
 – Toivon olevani väärässä.
 Jyväskylän Sirius-yhdistyksen puheenjohtaja  Arto Oksanen  huomauttaa, että heidänkin laitteillaan voisi tarkkailla radiosignaaleja kosmisen viestin toivossa. Kaikki vermeet löytyvät, mutta poikkeamien etsiminen radiosignaaleista on käytännössä hakuammuntaa, joten innostusta siihen ei ole.
 Arto Oksasen mukaan poikkeuksien etsiminen radiotaajuuksilta on hyvin vaikeaa – kuin neulan etsimistä heinäsuovasta.  Jaana Polamo / Yle
 Oksanen pitää epätodennäköisenä, että ihmiskunta olisi saamassa uutta Wow!-signaalia heti huomenna. Hupimielessä hän kuitenkin pohtii, että jos itse sattuisi poimimaan lupaavan kosmisen viestin, Oksanen ottaisi yhteyttä ammattitähtitieteilijöihin ympäri maailman.
 – Ja ehkä johonkin suomalaiseen radioastronomiin, jotta voitaisiin varmistaa, onko kyse laiteviasta tai muusta todennäköisemmästä selityksestä. Mutta totta kai pitää saada useampi havainto, Oksanen toteaa.
 Kuulostaa monimutkaiselta ja epätodennäköiseltä. Pitänee siis toivoa, että jonkinlainen emoalus laskeutuisi esimerkiksi Jyväskylän kaupungintalon eteen?
 – Se olisi paljon helpompaa! Oksanen nauraa.
 Kuka tahansa ei saa vastata viestiin
 Tsekkiläisen astronomi  Zdenek Kopalin  kerrotaan sanoneen: "Jos avaruuspuhelin koskaan soi, älkäämme vastatko siihen toisessa päässä olevien olentojen  mahdollisen ylivertaisuuden tähden  (New Scientist). Useissa elokuvissa kontakti meidän ja avaruusolentojen välillä onkin lähinnä sotaisa.
 SETI on kuitenkin jo vuosikausia sitten laatinut aiheeseen liittyvän  julkilausuman , eräänlaisen protokollan, jota pitäisi noudattaa, jos saamme kontaktin. Jos avaruusviesti saadaan vahvistettua, vieraan älyn sanomaan ei pitäisi lähettää vastausta ilman asiaankuuluvia kansainvälisiä neuvotteluja.
 SETI:n mukaan kuka tahansa ei siis saisi vastata itsensä tai edes valtionsa puolesta, vaan vastaus pitäisi lähettää koko ihmiskunnan puolesta, ja sen tulisi tehdä kansainvälinen ryhmä. Lisäksi tervetulotoivotuksen pitäisi olla rauhanomainen ja ystävällinen. Jos taas maapallon ulkopuolinen taho vaikuttaa uhkaavalta, asiasta pitäisi neuvotella ensin YK:n turvallisuusneuvoston kanssa.
 Voyager-luotain seilaa kultalevyineen jossain päin avaruutta tälläkin hetkellä sisältäen tietoa maapallosta ja sen asukkaista.  Nasa
 Tilanne on kuitenkin niin ennalta arvaamaton, että emeritusprofessori Esko Valtaoja arvelee hyvienkin ehdotelmien lentävän jorpakkoon, jos kosminen puhelin alkaa soida.
 – Se olisi ihmiskunnan historian ylivoimaisesti merkittävin tapahtuma, ja protokollat olisivat aika mitättömiä siinä vaiheessa, hän toteaa.
 – Tarvitsee vain ajatella alkuperäiskansoja. Tuskinpa esimerkiksi Australian aboriginaalit olivat miettineet protokollaa kapteeni Cookin laivaston saapumisen varalle. Eivät he osanneet kuvitella, kuinka koko maailma muuttuisi siitä, Valtaoja luonnehtii.
 Hän arvioi, että jos maapallon ulkopuolella on olentoja, ne ovat todennäköisesti meitä paljon korkeammalla tasolla. Silloin protokollat ja ehdotelmat toimintatavoista tuntuvat hassuilta.
 Jyväskylän Sirius ry:n puheenjohtaja Arto Oksanen lisää avaruussoppaan vielä muutaman sattuman: jos viesti nimittäin saataisiin, se tulisi todennäköisesti hyvinkin kaukaa – useiden kymmenien tai satojen valovuosien päästä.
 – Siinä ei olisi hengenhätää lähettää vastausta seuraavana päivänä tai edes seuraavana vuotena. Olisi hyvää aikaa miettiä, milloin on oikea hetki vastata, ja miten, Oksanen sanoo.
 Ja on myös mahdollista, että kun ihmiskunnan vastaus kosmiseen viestiin kulkee pari sataa valovuotta saapuakseen perille, ovat avaruusystävämme tai -vihollisemme jo häipyneet kuuntelemaan kiinnostavampia planeettoja ja tähtiä.
 Toistaiseksi kaikki on kuitenkin lähinnä arvuuttelua. Parhaatkaan spekuloinnit eivät vedä vertoja sille tilanteelle, että olisimme todella vieraan älyn yhteydenoton edessä, ja joutuisimme ihmiskuntana pohtimaan vastausta. Tilannetta välttämättä koskaan tule, tai yhtä hyvin voimme saada kosmisen kontaktin vaikka ensi viikolla.
 Kukaan ei tiedä.
 Siksi onkin helppo päätyä takaisin Fermin esittämään turhautuneeseen kysymykseen:
 "Missä kaikki  ovat? "

"Se olisi ihmiskunnan historian ylivoimaisesti merkittävin tapahtuma" – Jos saisimme yhteydenoton avaruuden olennoilta, kenen tehtävänä on vastata?


Summary: Kotiolot ennustavat tutkimusten mukaan lasten elämän pitkälle. Väliaho päätti, ettei köyhyys ole hänen kohtalonsa.

Casper Väliaho,  22, oli lapsena mielestään ihan tavallinen, pieni poika muiden joukossa. Hän ei tiennyt olevansa köyhästä perheestä. Vasta ala-asteen lopulla alkoi kirkastua, että kodin taloudellinen tilanne oli jotain ihan muuta kuin perheissä, joissa oli kaksi työssäkäyvää vanhempaa.
 – Tieto lisää tuskaa. Jos ei tajua, millainen elämäntilanne kavereilla on, ei osaa voivotella omaansa.
 Lapsen näkökulmasta perheen vähävaraisuus näkyi eritoten siinä, ettei kotona ollut pelikonsolia. Ikätovereilla kyllä oli, joten Väliaho vietti paljonkin aikaa pelaillen kavereiden luona.
 – Siellä oli sitä paitsi aina jokin herkkuvarasto tai karkkikätkö kaapin perällä. Kotonani ei ollut sellaisia.
 Äiti oli yksinhuoltaja, toinen sisko kaksi vuotta Casperia nuorempi ja toinen yhdeksän vuotta nuorempi. Äiti hoiti kotona kuopustaan, jolla on Downin syndrooma. Isästään Väliaho ei muista juuri mitään.
 Nuori mies halusi näyttää, että perheen köyhyyden ei aina tarvitse periytyä. Nyt hän opiskelee oikeustiedettä Turun yliopistossa ja uskoo, että tulevaisuus tuo leveämmän leivän.
 "Itsenäistyin aikaisin"
 Ensimmäisen kesätyön aika koitti jo 13-vuotiaana. Mansikkapellolta saadun palkan sijoituskohde oli selvä: PlayStation 3.
 – Ihan itse ansaittu. Sitä tulikin pelailtua yötä myöten. Sanoin usein äidilleni: Mitä sinä tulet sanomaan, jos käytän omaa laitettani.
 Casper Väliaho myöntää tehneensä karhunpalveluksen itselleen, jos ajattelee, miten paljon yöunia hukkaantui pelaamiseen. Piti olla koneella vain parikymmentä minuuttia, ja sitten kello olikin kolme yöllä.
 Melkein kaikki harrastukseni loppuivat yläasteen aikana. Ysin keväällä en tainnut olla koulussa juurikaan.  Casper Väliaho
 Hänellä oli hyvin vähän rajoja. Äitiä hän ei yläasteaikana pitänyt auktoriteettina.
 – Tulin kotiin, milloin tulin. 13-vuotiaana saatoin saapua vaikka kahdelta yöllä. Itsenäistyin aikaisin, ja sisko taisi saada minunkin sääntöni. Hän ei saanut olla alle 18-vuotiaana ulkona iltakymmenen jälkeen.
 Rahaa ei ollut mopokorttiin eikä mopoon. Ei myöskään elokuviin eikä ravintolassa syömiseen.
 Väliaho ajautui huonoon seuraan. Hän ei viihtynyt kotona, sillä siellä hän kohtasi äidin huolen toimeentulosta. Kun hän oli vasta 13-vuotias, tupakka ja alkoholi tulivat mukaan kuvioihin.
 Hyvästit harrastuksille
 Jos perheen talous on tiukoilla, olisi luontevaa ajatella, että harrastuksetkin ovat tavoittamattomissa. Mutta Casper Väliahon lista on hämmentävän pitkä: kuvataidekoulu, meripartio, soittokunta, teatteri, nyrkkeily, vaeltaminen, breakdance ja baletti.
 – Olin lapsena kovin energinen, ja äiti yritti suunnata energiani harrastuksiin. Eniten olisin halunnut jatkaa kuvataidekoulua, mutta siihen ei ollut varaa. Eikä kotona tietenkään ollut kunnon materiaaleja, kuten akryyli- tai öljyvärejä.
 Musiikkiharrastus sen sijaan oli ilmaista, koska partion kautta nuorukainen pääsi soittokuntaan. Sieltä sai sekä trumpetin että soitonopetusta.
 Yläaste kului Casper Väliaholta kapinoidessa. Todistukseen lintsaukset eivät kumma kyllä heijastuneet. Kalle Mäkelä / Yle
 Miten koulun ja kaikkien harrastusten lisäksi vielä ehti pahuuksiin?
 – Melkein kaikki harrastukseni loppuivat yläasteen aikana. Lintsasin koulusta kavereiden kanssa, jäimme vain jonkun kotiin pelaamaan. Ysin keväällä en tainnut olla koulussa juurikaan.
 Lahjakkuudesta kertonee se, että kun kavereiden keskiarvot olivat kovilla lintsausmäärillä vitosen ja kutosen paikkeilla, Väliahon keskiarvo oli koko yläasteen ajan päälle yhdeksän – seiskalla jopa lähempänä kymppiä.
 Kaveripiiri oli lukiovastaista. “Lukiosta pääsee vain Siwan kassalle, ammattikoulusta pääsee oikeisiin töihin.” Mutta Väliahoa ei kiinnostanut kokin ura. Eikä rakentaminen.
 Ilmaiset lukiokirjat ratkaisivat
 Lukio houkutteli, koska se antoi kolme vuotta lisäaikaa miettiä alan valintaa. Mutta lukion oppikirjoihin äidillä ei olisi ollut ikinä varaa.
 Yläasteen luokanvalvojana oli kuvaamataidon opettaja – nainen, josta Väliaholla on pelkkää hyvää sanottavana. Opettaja auttoi hakemaan  oppikirjatukea Pelastakaa Lapset -yhdistykseltä .
 – Kun lukio oli loppu, laitoin kaikki kirjat samaan laatikkoon. Moni oli maksanut jopa yli neljäkymppiä kipale. Arvokas satsi!
 Opetushallitus selvitti  viime vuonna, että lukio-opintoihin liittyvät välttämättömät kustannukset ovat keskimäärin 2 500 euroa. Casper Väliaho muistaa painottaa, miten tärkeää mutta näkymätöntä työtä Pelastakaa Lapset tekee koulukirjatuellaan.
 Jos ajattelet, että huomenna on mukavaa, niin todennäköisesti onkin mukavaa – verrattuna siihen, että pelkäisit jo etukäteen huomista.  Casper Väliaho
 Lapsilisä loppui 17-vuotiaana, ja Väliaho alkoi saada minimituloisen äidin poikana opintotukea satasen verran kuukaudessa. Sen avulla hän oppi käyttämään rahaa.
 Miltä tuntui, kun samanikäisillä kavereilla oli helpompaa? Siihen Väliahon on vaikea löytää sanoja. Hän lähes turhautuu.
 – En ole ikinä tykännyt verrata itseäni muihin. Vertaan siihen, mitä olen ollut tai mitä haluan olla, mutta en ole kateellinen. Enemmänkin ajattelen: miten myös minä pääsen tuohon?
 – En halua, että olisin itse osa asiakkaani tarinaa, perustelee Casper Väliaho sitä, miksi syyttäjän työ ei houkuttele häntä. Enemmänkin kiinnostavat esimerkiksi patentit ja tekijänoikeudet.  Kalle Mäkelä / Yle
 Muka alisuoriutuja?
 Oikeustieteellisen tiedekunnan ovet aukenivat heti ensimmäisellä haulla, vaan ei helpolla. Casper Väliaho luki kaksi kuukautta 12 tuntia päivässä. Siis luki, eikä ollut vain lukevinaan.
 Tosissaan otetun spurtin jälkeen hän sanoo tietävänsä, millainen on helvetti maan päällä.
 – Vedin tietokoneesta johdot irti, jotta en päässyt pelaamaan. Viimeiset kaksi viikkoa päivä alkoi sillä, että hakkasin päätä seinään hetken. Kasvatti karaktääriä.
 Mikä sai abiturientin näin kovaan taistoon?
 – Halusin näyttää. Silloinen tyttöystäväni, äitini ja varmaan jokainen opettaja pitivät minua alisuorittajana. Itsekin pidin. Valitsin siis uuden asenteen: tee täysillä tai älä tee ollenkaan.
 Kiikarissa arjen luksus
 Henkisesti Casper Väliaho oli varautunut hakemaan oikeustieteelliseen ainakin toisen kerran. Tieto opiskelemaan pääsystä ensiyrittämällä tuntui epätodelliselta.
 – Oikis oli aluksi vain idea oluttuopin äärellä. Isompi into ilmaantui, kun huomasin pääsykoekirjat oikeasti mielenkiintoisiksi. Neljässä vuodessa alasta on tullut minulle entistä tärkeämpi.
 Kalle Mäkelä / Yle
 Väliahon pontimena lakiopintoihin oli siis näyttämisen halu. Pääsykokeiden jälkeen eteenpäin ovat kannustaneet muut syyt.
 – Haluan työn, josta pidän ja jolla pystyn nostamaan taloudellista asemaani. Jos nyt ei hulppeaa elämää, niin kuitenkin ammatti, jossa voin olla oman onneni seppä.
 Siis rahanko perässä mies nyt ponnistelee?
 – En suoranaisesti. Mutta jos joku haaveilee koko elämänsä lääkärin urasta, niin kyllä kyse on myös siitä, että työ tuo vakauden raha-asioihin – vaikka pääpointti olisikin ihmisten auttamisessa.
 Halusin näyttää. Silloinen tyttöystäväni, äitini ja varmaan jokainen opettaja pitivät minua alisuorittajana. Itsekin pidin.  Casper Väliaho
 Väliahon unelma on selvä: hän haluaa elämän, jota hänellä ei ollut lapsena. Omistusasunnon, kunnon auton, työn, perheen.
 – Minullahan asiat ovat menneet monessa suhteessa näin: katso omia vanhempiasi ja tee toisin. Sanotaan, ettei omena kauas puusta tipu, mutta joskus se vain vierii ihan hiton kauas.
 Haave omistusasunnosta yllättää, sillä monet nuoret aikuiset eivät nykyään enää innostu asuntolainasta eivätkä omistamisesta. Väliaho selittää asiaa sillä, että hänen äitinsä on aina kammoksunut omistusasumista. Poika haluaa tehdä toisin.
 Hän puhuu mielellään arjen luksuksesta. Hän haaveilee, ettei arjessa tarvitsisi juurikaan miettiä rahan käyttöä.
 – Ei tarvi ajatella, kummasta tulee pienempi ruokalasku: Prismasta vai K-kaupasta.
 Työnhakupalvelu Oikotien sivuilla asianajajan keskimääräiseksi kuukausipalkaksi kerrotaan  9 675  euroa ja juristin  5 220 euroa .
 – 30-vuotiaana voisin odottaa kuutta tonnia – varovasti arvioiden, heittää Väliaho.
 18 neliötä omaa rauhaa
 Itsemurhayksiö. Keittolevy, jääkaappi, oma suihku ja wc. Sellaisessa Casper Väliaho asuu Turun ylioppilaskylässä.
 Opiskelijaboksin tyly nimitys viittaa siihen, että 18 neliön asuntoon ei juuri muuta mahdu kuin sänky ja kirjoituspöytä. Varustelun ansiosta sieltä ei ole välttämätöntä poistua lainkaan – erotukseksi yksiöistä, joihin kuuluu käytävällä yhteiskeittiö ja jotka pakottavat edes jonkinlaiseen sosiaalisuuteen.
 30-vuotiaana voisin odottaa kuutta tonnia – varovasti arvioiden.  Casper Väliaho
 Väliaho opiskelee nyt neljättä vuotta oikeustieteellisessä. Häntä kiinnostaa nimenomaan immateriaalioikeus: patentit, tekijänoikeudet, tuotemerkit ja yleinen sopimusoikeus.
 – Tykkään business to business -kuvioista. Esimerkiksi syyttäjän työ ei kiinnosta, koska se vaikuttaa suoraan asiakkaan henkilökohtaiseen elämään. En halua, että olisin itse osa toisen tarinaa.
 "Opintolainalla kyllä pärjää"
 Päiväkahvin paikka. Kahvinkeitin porisee vaatelipaston päällä. Casper Väliaho pahoittelee, että kahvipöytä puuttuu.
 – Opiskelijalla ei ole varaa sellaisiin ylellisyyksiin, hän virnuilee.
 Mutta vakavasti:  opintotuella  kyllä nuoren miehen mielestä selviää. Paljonkohan kokemus selittyy sillä, että hän ei ole koskaan tottunutkaan leveään elämään.
 – Oikeustieteen opiskelijana pystyy ottamaan opintolainaa, koska työllisyys on tulevaisuudessa sen verran varma. Suhteellisen nopeasti pystyy maksamaan lainan poiskin.
 Aina ei tule kalaa, mutta epätoivo ei ainakaan auta mitään.  Casper Väliaho
 Vuoden takainen tutkimus  kertoo, että opiskelijalla jää elämiseen keskimäärin 15 euroa päivässä. Se alittaa sekä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen määrittelemän minimibudjetin että EU:n virallisen köyhyysrajan.
 Opiskelijat ilmoittivat  tutkimuksessa olevansa keskimäärin melko tyytyväisiä taloudelliseen tilanteeseensa. Vastauksista käy ilmi, että kuukausitasolla rahaa on käytettävissä kaiken kaikkiaan keskimäärin lähes 900 euroa.
 Välillä Casper Väliaho käy kaksikin kertaa päivässä syömässä opiskelija-aterian, joka maksaa vain 2,60 euroa. Opiskelijaravintola Assarin ullakko on nimittäin arkisin auki kello 20:een asti.  Kalle Mäkelä / Yle
 Väliaho arvelee, että valmistumiseen mennessä hänelle on kertynyt opintolainaa reilut 20 000 euroa. Opintojen rinnalla hän on tehnyt myös myyntityötä, vaikka keskittyykin mieluummin opiskeluun.
 – Elinkustannukseni eivät kuukaudessa paljon tee. Maksan vuokran (vajaa 330 euroa) ja puhelimen. Käyn melkein päivittäin opiskelijaravintolassa, jossa ateria maksaa vain 2,60.
 Itsetunto auttaa köyhää
 Köyhyyden periytyvyyttä ja eriarvoisuutta on tutkittu Suomessa ahkerasti. Tiedetään, että kun vanhempien tuloluokka nousee, lasten koulutus suhteessa pitenee.  Perhetausta siis ennustaa , millaisia lasten mahdollisuudet ovat.
 Casperin suositukset: Tee täysillä tai älä tee ollenkaan. Älä vertaa itseäsi muihin – vain itseesi. Kurkota ensin kuuta. Jos et yllä, niin sitten voit kokeilla jotain helpompaa. Älä vatvo huonoja juttuja. Keskity mukaviin.
 Casper Väliaholla näyttäisi olevan tekijöitä, jotka auttavat häntä nousemaan lapsuutensa taloudellisesta ahdingosta.  Selviytymistutkimuksissa  sellaisiksi on mainittu muun muassa itsetunto, etevyys ja miellyttävyys.
 – Itsetuntoni on tainnut kasvaa teatteriharrastuksesta. Turun Nuoressa Teatterissa opin ohjeen: ole oma itsesi.
 Väliaho todistaa hyvää itsetuntoaan esimerkillä: Hän ei ole mieheksi pitkä, noin 170 senttiä. “Tynkäkansaa”. Hobittivitsit eivät ole silti koskaan haitanneet häntä.
 – Viime kesän pomo erikseen tarkisti, onko ihan ok, jos heitetään sellaista läppää. Vastasin: Antaa palaa vaan!
 "Mitä siitä, jos epäonnistun"
 Yksi kuuluisimpia selviytymistutkimuksia  on amerikkalaisen kehityspsykologin  Emmy Wernerin  tekemä selvitys lapsista, jotka syntyivät Havaijin Kauain saarella vuonna 1955. Köyhyyden keskelle syntyneistä kolmasosa selviytyi kirkkaasti muita paremmin.
 Kaikilla selviytyjillä oli taustallaan jotain yhteistä: heillä oli yksi heille merkittävä ja heihin uskova aikuinen tukemassa. Tai sitten heillä oli yksi sellainen kyky, joka tarjosi onnistumisen kokemuksia ja mahdollisti hyväksytyksi tulemisen.
 Oliko luokanvalvoja se Casper Väliahoon uskova ihminen, joka näki kaikessa jotain myönteistä ja auttoi saamaan koulukirjatuen? Mahdollistiko etevyys tai myönteisyys onnistumisen kokemukset?
 Itsetuntoni on tainnut kasvaa teatteriharrastuksesta. Sain ohjeen: ole oma itsesi.  Casper Väliaho
 Väliaho kommentoi klassikkotutkimusta mutkattomaan tyyliinsä. Hänen mielestään myönteinen elämänasenne on ilman muuta ratkaiseva.
 – Jos ajattelet, että huomenna on mukavaa, niin todennäköisesti onkin mukavaa – verrattuna siihen, että pelkäisit jo etukäteen huomista. En tajua myöskään epäonnistumisen pelkoa. Jos epäonnistun, niin mitä siitä! Olen epäonnistunut lukemattomissa asioissa.
 Hän kavahtaa huonojen asioiden vatvomista.
 – Aina ei tule kalaa, mutta epätoivo ei ainakaan auta mitään.

Köyhyyden selättänyt Casper Väliaho, 22, sai lukiokirjat avustuksena ja opiskelee nyt juristiksi – “Huonoja juttuja ei kannata märehtiä”


Summary: Seinäjokelainen Olli-Matti Matihalti muistaa yhä päivän, jolloin hän sai ensimmäisen käsiohjelmansa. 40 vuoden jälkeenkin keräily jatkuu.

Laskeutuminen seinäjokelaisen rivitalon kellarikerrokseen vahvistaa tiedon: Talossa asuu keräilijä.
 Seinät ovat täynnä jääkiekkoilijoiden kuvia, nimikirjoituksia ja käytettyjä pelipaitoja. Huoneen hyllyille ja tasoille on ladattu tavaraa, joka hirvittäisi innokasta pölynpyyhkijää.
 – Vaimo sanoo, että niitä ei sitten tuoda yläkertaan, isäntä  Olli-Matti Matihalti  vastaa uteluun, jatkuuko showroom vielä yläkerrassakin.
 Vaimoväen linjauksen ymmärtää, kun seuraa Matihaltia työhuoneeseen.
 Jalkapallo-otteluiden käsiohjelmia on huoneessa laatikoittain. Edes keräilijä itse ei ole määrästä enää varma. Hän arvelee, että pelkästään 70 pahvilaatikollista on kärrätty jaloista lapsuudenkotiin Kauhavalle.
 Huoneessa korkea muovilaatikkopino kurottaa kohti isännän päälakea. Se on täynnä pelkkiä kaksoiskappaleita, duplikaatteja. Niillä Matihalti vaihtaa kokoelmaansa uusia aarteita. Tai levittää tautia eteenpäin:
 – Lahdessa on yksi kaveri, joka oli vähän kiinnostunut. Tein hänelle 1500 käsiohjelman ensiapupaketin. Pitäähän kaveria auttaa! On hienoa, jos käsiohjelmat pääsevät hyvään kotiin ja joku muukin hurahtaa.
 Käsiohjelmien maailmaan
 Matihalti muistaa kirkkaasti päivän, jolloin hän solahti käsiohjelmien maailmaan.
 – Se oli 3. päivä kahdeksatta 1979. Sain kaverilta englantilaisen käsiohjelman ja olin että: Mikä tää on!
 – Aluksi se oli sellaista, että tilattiin Englannista. Käytiin vaihtamassa kaksi puntaa paikallisessa pankissa ja sillä sai noin kymmenen käsiohjelmaa, Matihalti muistelee nostalgisena.
 Ohjelmat olivat tuolloin paitsi halpoja myös pienempiä kuin nykyisin. Joskus kaverukset pistivät haisemaan ja tilasivat isomman erän, peräti sata ohjelmaa. Rahaa meni eikä äiti tykännyt.
 Keräilijät on hulluja. Eihän siinä ole mitään järkeä!  Olli-Matti Matihalti
 – Äiti oli hermoissaan. Sanoin, että mitäs se sulle kuuluu. Mun rahoja.
 Myöhemmin Matihalti alkoi kerätä myös suomalaisia ohjelmia ja ahdistelemaan kotimaisia seuroja ja Palloliittoa.
 – Sen takia minulla onkin muutama tosi helmi, esimerkiksi Suomi–Italia vuodelta -39, mitä ei taatusti tule vastaan ihan joka paikassa.
 Palloliiton silloisesta tiedotuspäälliköstä Esko S. Lahtisesta tuli Matihaltille ensimmäinen tärkeä kumppani kokoelman kartuttamisessa.
 – Tällainen nuori hörhö ei uskonut millään. Kyseli vaan jatkuvasti lisää ja lisää ja lisää.
 Kokoelman kaksi rakkainta: Suomi–Italia vuodelta 1939 ja Liverpool–Köln vuodelta 1965. Olli-Matti Matihaltin kokoelma
 Rakkaat ja kalliit
 Vuosikymmenten jälkeen Olli-Matti Matihaltin käsiohjelmakokoelma kattaa 33 000 erilaista yksilöä. Tämän lisäksi hän omistaa "kaks-kolkyttuhatta" ylimääräistä eli ohjelmien kaksoiskappaleita. Kerättynä on siis reilusti yli 50 000 painotuotetta.
 Arvokkaimmat ja tärkeimmät käsiohjelmat Matihalti on sujauttanut muovitaskuihin ja latonut muovilaatikkoon. Sinne on piilotettu myös kokoelman rakkaimmat yksilöt.
 Arkistointia ei ole, mutta keräilijällä itsellään on tuntuma laatikon sisällöstä. Kädet kauhovat päättäväisesti, puhe jatkuu, kädet käyvät. Löytäminen vaikuttaa toivottomalta.
 – Tässä! Suomi - Italia vuodelta -39, Matihalti esittelee tovin päästä ylpeänä.
 Harvinaisuus, kyllä. Mutta mikä muu tekee vihkosesta yhden kokoelman helmistä?
 – Se kuinka hyvä se on voinut olla jo vuonna 1939 ja tänä päivänä ei tehdä edes niin hyviä, Olli-Matti Matihalti suitsuttaa. – Ja nelivärikäsiohjelma, onhan se aika jäätävää.
 Toinenkin tärkeä ja rakas yksilö löytyy. Se on Liverpool – Köln vuodelta 1965. Siinä vastakkain on kaksi keräilijän suosikkijoukkuetta.
 Keräilijä = hamsteri
 Suomessa jalkapallo-otteluiden käsiohjelmia kerää vain harva. Maailmalta vaihtelukavereita löytyy kuitenkin etenkin Isosta-Britanniasta, Venäjältä ja Saksasta.
 Syytä keräilylleen Matihalti ei ole pohtinut. Miksi pitäisikään?
 – Keräilijät on hulluja. Eihän siinä ole mitään järkeä! Mä rupesin keräämään ensin postimerkkejä ja tulitikkuaskien kansia, kun ne olivat vielä puisia. Sitten suklaalevyjä, joissa oli maitten lippuja.
 – Keräilijät on keräilijöitä, hamstereita. Siksihän he ovat keräilijötä. Ei siihen ole selitystä.
 Ohjelmia keräämällä Matihalti saa kuitenkin olla lähellä lajia, johon ihastui jo pikkupoikana. Lopullisen vaikutuksen teki vuonna 1974 FA Cupin loppuottelussa Liverpoolin Kevin Keegan, jota Matihalti seurasi mustavalkotelkkarista.
 – Mä olin ihan myyty.
 Käsiohjelmia 1950-luvulta: Suomi–Tanska 1950 ja MM-kisojen ohjelma vuodelta 1954. Olli-Matti Matihaltin kokoelma
 Siitä lähtien yksi suurista on ollut Liverpool. Lisäksi keräilijä fanittaa FC Kölniä, AC Milania, PSG:tä ja Ajaxia. Kotikaupungista rakkaimmat keräilykohteet ovat SJK ja Törnävän Pallo, ja Tukholmasta Hammarby.
 Jokaiseen joukkueeseen liittyy jokin henkilökohtainen fanituksen syy, esimerkiksi Matihaltin täti asuu Kölnissä.
 Rakkaus lajiin on vienyt myös maailman jalkapallokentille. Ensimmäinen kerta osui ylioppilaskirjoituksiin ja niinpä saksan kirjoitukset jäivät väliin:
 – Rehtori soitti kotiin, että tulisit nyt, sullahan meni kuuntelut ihan hyvin. Sanoin ettei nyt pysty. Mulla on rinkka selässä ja äiti oli juuri viemässä Interrailille. Niin painelin suoraan Könin kautta Liverpooliin katsomaan yksin ensimmäisen Liverpoolin pelin.
 Mikä on kun ei ahdista
 Ensiajatus keräilystä on, että keräilijä rajaa ensin tarkasti kohteensa ja vasta sitten ryhtyy toimeen. Tottumatonta hirvittääkin, kun Matihalti ilmoittaa keräävänsä "kaikkia".
 Siis kaikkia maita ja seuroja maailmassa. Tosin viime vuosina järkeäkin on tullut mukaan matkaan.
 – Parin kolmen vuoden aikana olen keskittynyt keräämään suomalaisten joukkueitten kansainvälisiä otteluita. Suomalaiset joukkueet ovat pelanneet Euro Cupeissa muistaakseni 640 ottelua. Kaikkiin ei ole tehty käsiohjelmia, mutta lähes 500 ottelua on nyt katettuna, Matihalti ynnää.
 Kyselyihin mahdollisesta kokoelman tuottamasta ahdistuksesta Matihalti hymähtelee.
 – Tämähän on harrastus. Ei harrastus voi ahdistaa.
 Monet seurat vetoavat siihen, että ihmiset eivät halua käsiohjelmia vaan seuraavat puhelimesta. Se ei pidä paikkaansa.  Olli-Matti Matihalti
 Hän on toki tietoinen, että kokoelmasta ei tule koskaan valmis. Liverpool, Köln ja muutkin joukkueet pelaavat yhä. Käsiohjelmia tulee jatkuvasti lisää. Se ei Matihaltia huoleta:
 – Jonain päivänä mä kerään, jonain toisena mä menen kalaan.
 Turhautumista aihettaa korkeintaan se, että suomalaisia europelejä 50–70 -luvulta ei saa mistään. Siitä huolimatta Matihalti ei ole epätoivoinen.
 – Ei tämä ole epätoivoista, vaan mielenkiintoista. Se on epätoivoista, jos seisot Chrysler Buildingin huipulla ja mietit, hyppäänkö vai enkö.
 Vähän rahaa, paljon vaivaa
 Vaihtamisen, ruinaamisen ja ostamisen lisäksi Olli-Matin kokoelma karttuu kavereiden tuomisista ja jopa huippupelaajien lähetyksistä.
 – On tosi mageeta kun he näkevät vaivaa ja saan sellaista, joka ei muuten tulisi vastaan, Matihalti iloitsee.
 Divareista keräilyssä ei ole ollut toistaiseksi apua. Matihalti lähestyi taannoin noin sataa myymälää ja vain yhdessä oli englantilaisia 70- ja 80-luvun ohjelmia. Matihaltilla oli jo ne kaikki.
 Ostamista mieluisampaa onkin vaihtelu, jota voi tehdä ohjelmilla tai otteluiden pääsylipuilla. Joskus löydön äärelle vie pelkkä sattuma.
 Kokoelman kallein yksittäinen hankinta onkin maksanut vain noin 50 euroa. Vaikka Matihalti pyrkii pitämään summat pieninä, ostamista ei silti voi välttää.
 – Nytkin on yksi tilaus lähdössä Englantiin. Olen menossa sinne hiihtolomaksi ja saavat postittaa siellä. Koko tilaus maksaa kuuskymppiä, mutta siinä on 35 käsiohjelmaa. Sattui löytymään hyvä kauppias, joka myy hyvään hintaan juuri sitä mitä etsin.
 Matihaltin rakkaimmat ja kalleimmat käsiohjelmat löytyvät tästä muovilaatikosta. Takana olevissa punaisissa pullalaatikoissa on pelkästään tuhansia kaksoiskappaleita. Mutta mistä löytyykään se rakkain? Anne Elhaimer / Yle
 Liigan tyhmä tapa
 Suomalaisten käsiohjelmien arvoa kokoelmassa kasvattaa se, että niiden painosmäärät ovat pieniä. Kun Briteissä ohjelmia painetaan 50 000, Suomessa hätinnä 5 000.
 – Seurat eivät piittaa käsiohjelmista. Niiden mielestä se on helvetillinen, pakollinen keksintö, Matihalti vääntelehtii ja kertoo suuren osan ohjelmista päätyvän pelin jälkeen roskiin.
 Keräilijän mielestä suomalaisissa käsiohjelmissa olisikin rutkasti kohennettavaa.
 – Ne ovat ihan näyttävän näköisiä, mutta ei niissä mitään sisältöä ole, keräilijä piiskaa yhtä suosikkiseuraansa eli Seinäjoen Jalkapallokerhoa SJK:ta.
 – Monet seurat vetoavat siihen, että ihmiset eivät halua käsiohjelmia vaan seuraavat puhelimesta. Se ei pidä paikkaansa, Matihalti puuskahtaa.
 Keräilijän mielestä ohjelmassa voisi olla ainakin seurahistoriaa, pelaajaesittelyjä, taustoja ja tietoa vastustajasta. Näin on esimerkiksi Saksassa, jossa isojen jalkapalloseurojen satasivuiset ohjelmat postitetaan jäsenille hyvissä ajoin ennen peliä.
 Matihaltin mukaan Suomessa hyviä käsiohjelmia tekevät FC Lahti, Helsingin IFK, Maarianhaminan IFK, pienin varauksin, ja Vaasan Palloseura.
 Poikien perintö
 Jokin aika sitten venäläinen keräilijä lähestyi Matihaltia ja halusi ostaa tämän ainokaisen Shinnik Yaroslavin käsiohjelman. Kauppoja ei tullut, ei kahdella eikä kolmellasadallakaan eurolla.
 – Mä sanoin sille, että voit laittaa nollia perään, mutta en mä myy sitä. Se on  mun  kokoelmassa.
 Kauppoja ei siis tulisi, vaikka tarjolla olisi omakotitalon verran rahaa?
 – Ei. Miksi mä myisin? Matihalti äimistelee velmuna partansa takaa.
 Sen verran ovi on raollaan, että jos hän itse jonain päivänä päättää tien kuljetun loppuun, silloin ostajien hintatarjouksia kuunnellaan. Mutta niin kauan kuin Matihalti keräilee, hän ei kokoelmastaan luovu.
 Kahta poikaansa varten isä on kuitenkin luvannut laittaa Exel-taulukkoon hinnat jokaisen kokoelmassa olevan käsiohjelman perään.
 – Sitten kun minusta aika jättää, he saavat sieltä talon hinnan. Kokoelma on sen verran arvokas, että sillä ostaa Seinäjoen keskustasta ihan hyvänkokoisen kämpän, molemmille pojille. Riippuen tietysti kenelle myy ja osina vai yhdessä, Matihalti vakuuttaa.

Olli-Matti Matihaltilla on yli 50 000 jalkapallon käsiohjelmaa eivätkä ne enää mahdu kellariin– "Pojat saavat niistä talon hinnan"


Summary: Demokraatit ovat esittäneet uuden jäänmurtajan rahoitusta yhtenä vaihtoehtona Trumpin muurille.

Yhdysvaltain rannikkovartiosto on esittänyt hätähuudon jäänmurtajakalustonsa pikaiseksi uusimiseksi.
 Yhdysvalloilla on tällä hetkellä vain yksi raskas jäänmurtaja, Polar Star, joka on jo 42-vuotias ja heikossa kunnossa. Aluksen eliniäksi arvioitiin sen rakentamisen yhteydessä 30 vuotta.
 Polar Star teki tammikuussa Antarktikselle tutkimusmatkan, jonka aikana siinä havaittiin vakavia vikoja.
 Aluksen sähköjärjestelmä piti oikosulkujen takia sulkea ja käynnistää uudelleen. Lisäksi sukeltajien piti tukkia vuotoja potkurin ympäriltä.
 Yhdysvaltain rannikkovartiosto  varoittaa olevansa voimaton  katastrofitilanteessa. Tällainen tilanne voisi syntyä esimerkiksi siitä, että Polar Star juuttuisi sähkökatkostensa takia Antarktiksen valtaviin jäihin.
 Lähes neljän miljardin euron kaupat
 Jäänmurtajahankintoja on suunniteltu Yhdysvaltain kongressissa jo useita vuosia. Rannikkovartiosto on pyytänyt rahoitusta kaikkiaan kuuden uuden aluksen hankkimiseksi.
 Rannikkovartiosto arvioi  kunkin rakentamisen maksavan noin 750 miljoonaa dollaria (vajaat 655 miljoonaa euroa) eli yhteensä noin 4,5 miljardia dollaria (3,92 miljardia euroa).
 Uusien jäänmurtajien rahoitus kilpailee kongressissa presidentti  Donald Trumpin  vaatiman muurirahoituksen kanssa. Trump haluaa kongressin myöntävän 5,7 miljardia dollaria Meksikon rajalle rakennettavaa muuria varten.
 Kiista demokraattien kanssa kärjistyi joulun alla. Demokraatit eivät hyväksyneet rahoitusta, minkä jälkeen Trump kieltäytyi hyväksymästä muita rahoituslakeja. Sen seurauksena osa liittovaltion virastoista oli suljettuina 35 päivää.
 Ulkomaista teknologiaa tarvitaan
 Kongressin edustajainhuoneen demokraatit tekivät keskiviikkona budjettiesityksen, jossa rajaturvallisuutta lisättäisiin muilla keinoilla kuin muuria rakentamalla.  Tähän esitykseen sisältyy  myös rahoitus uuden jäänmurtajan hankkimiseksi.
 Yhdysvallat aikoo rakentaa uudet jäänmurtajansa itse, mutta sillä ei ole tarvittavaa osaamista. Niinpä useat ulkomaalaiset, joiden joukossa on kymmenkunta suomalaista yritystä, kärkkyvät alihankintaurakoita.
 Suomi on myös tarjoutunut vuokraamaan omia jäänmurtajiaan Yhdysvalloille.
 Lisää aiheesta:
 Suomi tarjoaa jäänmurtajia vuokralle Yhdysvaltoihin
 Saako Suomi jättipotin? Yhdysvaltain jäänmurtajat voivat tuoda miljarditilaukset

Yhdysvaltain rannikkovartiosto vaatii pikapäätöstä jäänmurtajahankinnoista – Suomalaiset kärkkyvät alihankkijoiksi


Summary: Yli miljoona ihmistä on joutunut jättämään kotinsa vuonna 2013 alkaneen konfliktin aikana.

Keski-Afrikan tasavallan hallitus ja 14 aseellista ryhmää ovat päässeet sopuun rauhan solmimisesta, kertovat YK ja Afrikan unioni.
 Presidentti  Faustin-Archange Touaderan  hallitus kertoi Twitterissä, että rauhansopimus on tarkoitus allekirjoittaa Keski-Afrikan pääkaupungissa Banguissa muutaman päivän kuluttua.
 Rauhanneuvotteluja on käyty Sudanin pääkaupungissa Khartumissa. Afrikan unionin edustajan mukaan joitakin yksityiskohtia pitää vielä ratkaista, mutta sopimus on saatu aikaan.
 Tärkeimpiin aseellisiin ryhmiin kuuluvan FPRC:n tiedottaja  Aboubakar Sidik  sanoi uutistoimisto AFP:n mukaan, että rauhansopimuksessa taistelijat armahdetaan ja hallitukseen tulee eri ryhmien edustus.
 Keski-Afrikan konfliktin eri osapuolet ovat tehneet rauhansopimuksia aiemminkin, mutta rauha ei ole kestänyt.
 Ukrainan kokoinen sisämaavaltio
 Keski-Afrikan tasavalta on yksi maailman köyhimmistä maista. Maassa puhkesi sisällissota vuonna 2013, kun enimmäkseen islaminuskoiset seleka-kapinalliset kaatoivat presidentti  Francois Bozizen  hallinnon. Kristitty väestö vastasi organisoimalla omia taistelijajoukkioitaan.
 Lopputuloksena tuhansia ihmisiä on kuollut, arviolta 700 000 on pakolaisena kotimaassaan ja vielä 570 000 on paennut ulkomaille. YK:n arvion mukaan 2,9 miljoonaa ihmistä tarvitsee tänä vuonna humanitaarista apua.
 Yle Uutisgrafiikka
 Keski-Afrikan tasavalta on suunnilleen Ukrainan kokoinen sisämaavaltio, jossa asuu vajaat viisi miljoonaa ihmistä. Heidän eliniänodotteensa on maailman alimpia: naisilla 55 vuotta ja miehillä 52. Se johtuu tartuntatautien yleisyydestä, surkeasta terveydenhuollosta, ruoan puutteesta ja aseellisesta konfliktista.
 Lisää aiheesta:
 Rauhantunnusteluja kahdessa Afrikan maassa
 Keski-Afrikan taistelijat allekirjoittivat rauhansopimuksen
 Hauras Keski-Afrikan tasavalta ajautui täyteen sekasortoon – mistä kriisissä on kysymys?
 Onko äärikristittyjäkin olemassa? Ääriliikkeitä löytyy kaikista maailmanuskonnoista
 Aiheesta muualla:
 HS 8.6.2014: Lynkkauksia. Terroria. Ihmissyöntiä. Kuinka Keski-Afrikka vajosi pimeyteen?

Keski-Afrikan rauhanneuvotteluissa syntyi sopu – Toivon pilkahdus sisällissodan riuduttamalle maalle


Summary: Oppositio pitää yllä painetta presidentti Nicolás Maduron hallintoa kohtaan.

Kymmenet tuhannet ihmiset kokoontuivat Venezuelan pääkaupungin Caracasin kaduille lauantaina.
 Mielenosoittajat vaativat presidentti  Nicolás Maduron  eroa, ja opposition  Juan Guaidóa  uudeksi presidentiksi.
 Opposition kannattaja kantoi Venezuelan lippua mielenosoituksessa. Maija Salmi / Yle
 Enrique Ferraro  on vetänyt Italian viitaksi harteilleen, koska haluaa Italian ja muiden EU-maiden tekevän vielä enemmän sen eteen, että Venezuelaa itsevaltiaan tavoin hallitseva Maduro ja hänen sosialistihallintonsa saadaan syöstyä vallasta.
 – Haluamme, että tämä maa muuttuu diktatuurista demokratiaksi, sanoo 63 vuotta sitten Venezuelaan siirtolaiseksi saapunut Ferraro.
 Siksi hän ja sadat tuhannet venezuelalaiset marssivat tänään vapaan Venezuelan puolesta.
 Caracasissa opposition Juan Guaidón kannattajat kokoontuivat osoittamaan mieltään Nicolás Maduron hallintoa vastaan. Maija Salmi / Yle
 Väkijoukko huutaa iskulauseita Guaidón puolesta ja Maduroa vastaan. Meteli on kova, kun iskulauseita huutavien kansalaisten lisäksi ohikulkevat autot ja moottoripyörät soittavat torvia.
 Viime viikolla presidentiksi julistautunut Guaidó on monelle jo nyt Venezuelan johtaja, jonka uskotaan olevan ratkaisu ennen näkemättömään poliittiseen ja humanitaariseen kriisiin.
 Ainakin vielä aamupäivällä marssi sujuu rauhallisesti Caracasissa ja muualla Venezuelassa.
 Mielenilmauksessa vaadittiin presidentti Nicolás Maduron eroa. Maija Salmi / Yle
 Venezuelalainen El Nacional kertoo , että hallituksen poliisivoimat ovat antaneet Barquisimeton kaupungissa mielenosoittajille tietä. Aiemmin hallituksen vastaiset protestit ovat Venezuelassa äityneet väkivaltaisiksi.
 Oppositiojohtaja Guaidó on jo kutsunut koolle uusia mielenilmauksia pitääkseen yllä painetta Maduron hallintoa kohtaan.
 Samaan aikaan Caracasin toisella laidalla presidentti Maduro on puhunut tuhansille kannattajilleen tilaisuudessa, jossa muistettiin hänen edeltäjänsä  Hugo Chávezin  valtaannousua.
 Opposition Juan Guaidón kannattajat osoittivat mieltään Caracasissa lauantaina. Maija Salmi / Yle
 Lue myös:
 Yle Venezuelassa: Äiti ikävöi poikaansa, joka tuskin palaa – "Hänelle ei ole täällä tulevaisuutta"
 Kuinka kaksi itsevaltaista johtajaa saivat öljymahdin 20 vuodessa polvilleen – Mistä Venezuelan kaaos kumpuaa?
 Yle Venezuelassa: Caracasilaisessa slummissa asuva Luis uskoi ennen sosialismiin, nyt hän marssii opposition riveissä
 Ylen toimittaja Venezuelasta: Olisin voinut olla yksi pidätetyistä
 Kaaokseen vajonneessa Venezuelassa voi yhä elää kuin kuningas – juhlat vain on järjestettävä sähköaitojen takana

Yle Venezuelassa: Valtavat väkijoukot kokoontuivat kaduille Caracasissa, opposition marssi sujunut rauhallisesti


Summary: Robinin seuraavat uraliikkeet paljastettiin Emma-gaalassa, kun supersuosikki esitti uuden, englanninkielisen singlensä.

Pitkin iltaa arvuuteltiin, kuka on Emma-gaalan tarkoin varjeltu yllätysesiintyjä.
 Hieman ennen kymmentä lavalle nousi lokakuussa 2017 määrittelemättömän mittaiselle tauolle jäänyt Robin, joka esiintyy nyt koko nimellään  Robin Packalen . Gaalassa kuultiin uusi, englanninkielinen single  I’ll Be With You.  Kappale on tehty saksalaisten huipputuottajien,  Jozneznin  ja  Koveen  kanssa.–
 Robin on tehnyt levytyssopimuksen Saksan Universal Musicin kanssa, ja tähtää kansainväliselle uralle.
 Suunnitelma englanninkielisestä julkaisusta oli vireillä jo 2013, ja yhteistyö saksalaisen levy-yhtiön kanssa alkoi jo 2015. Projektia on työstetty pitkään. Lisää englanninkielistä musiikkia Robinilta on tulossa vielä ennen kesää.
 Robin ei antanut haastatteluja Emma-gaalassa, mutta kertoo levy-yhtiön tiedotteessa, että kyseessä on välttämätön askel uralla eteenpäin. Suomessa hän on antanut jo kaikkensa monen vuoden ajan.
 – Hyppään uusiin saappaisiin, joilla ei ole otettu vielä askeltakaan. Aloin huomata liiallisen turvallisuuden tunteen merkkejä tehdessäni Suomessa musaa. Nyt on käsillä jotain, mikä on kaikkea muuta kuin turvallista, ja juuri siinä tilassa toimin parhaiten!
 Robin on palkittu Emma-gaalassa neljä kertaa sen jälkeen, kun hän ponkaisi tunnettuuteen alkuvuodesta 2012  Frontside Olliella . Hän oli muun muassa ensimmäinen suomalaispoppari, joka esiintyi Helsinki Areenalla ja Olympiastadionilla.
 Robinin kansainvälisestä urasta velloi huhumylly ennen Suomen euroviisuehdokkaan julkistamista. Viisufanien  Viisukuppila-sivustolla  oli bongattu, että Teoston tiedoista löytyi uutta, englanninkielistä musiikkia. Tuolloin arveltiin, että Robin lähtisi kisoihin Suomen edustajaksi.

Emma-gaalan jättiyllätys: Robin on nyt Robin Packalen – ja tähtää kansainvälisille areenoille


Summary: Musiikkiala palkitsi lauantaina vuoden menestyksekkäimpiä taiteiljoita ja muita ammattilaisia jo 33. kerran.

Ensimmäistä kertaa Helsinki Areenalla järjestetyn gaalan voittokkain artisti oli  Pyhimys,  joka pokkasi kaikkiaan kuusi Emmaa: vuoden miessolistin, vuoden hip hopin, vuoden albumin, vuoden biisin, vuoden striimatuimman biisin ja vielä yleisöäänestyksen vuoden artisti -Emman.
 Pyhimys oli lisäksi mukana vierailevana artistina Vuoden musiikkivideo -sarjan voittaneella,  Nana Simeliuksen  ohjaamalla  Kivi Sakset Seteli  -videolla.
 Gaala esitettiin suorana lähetyksenä Nelosella. Illan aikana esiintyivät muun muassa  Ville Valo & Agents ,  Alma , ja  Lukas Leon . Yllätystähtenä nähtiin  Robin Packalen , joka oli vaihtanut esityskielensä englanniksi.–
 Seurasimme Emma-gaalaa hetki hetkeltä. Artikkelin voit lukea  tästä linkistä.
 EMMA-GAALAN KAIKKI VOITTAJAT :
 Vuoden naissolisti:  Anna Puu
 Vuoden miessolisti:  Pyhimys
 Vuoden yhtye: Gasellit
  Gasellit-yhtye vastaanottivat Vuoden Yhtye Emman Emma-gaalassa. Heikki Saukkomaa / Lehtikuva
 Vuoden tulokas:  Vesta
 Vuoden pop:  Nälkäinen sydän/Anna Puu
 Vuoden rock:  Sä kuljetat mua/J. Karjalainen
 Vuoden metalli:  Taival/Stam1na
 Vuoden iskelmä: Kuka näkee sut/Juha Tapio
 Juha Tapio vastaanotti Vuoden Iskelmä Emman Emma-gaalassa. Heikki Saukkomaa / Lehtikuva
 Vuoden hip hop / R&B:  Tapa Poika/Pyhimys
 Vuoden albumi:  Tapa Poika/Pyhimys
 Vuoden jazz:  Moves/ Timo Lassy
 Vuoden etno:  Kulku /SANS
 Kriitikoiden valinta:  Ruusut/Ruusut
 Vuoden tuottaja:  Jukka Immonen
 Vuoden biisi:  Jättiläinen/Pyhimys (feat. Aksel Kankaanranta), säv. Väinö Wallenius & Riku Mattila, san. Mikko Kuoppala & Heikki Salo
 Klassinen musiikki:  Lutoslawski - Sinfonia 1 & 4 / RSO, Hannu Lintu
 Vuoden live:  Cheek
 Vienti-Emma:  Esa-Pekka Salonen
 Erikois Emma: Anssi Kela
  Anssi Kela vastaanotti Erikois Emman Emma-gaalassa. Heikki Saukkomaa / Lehtikuva
 Kultainen Emma:  Pekka Aarnio
 Yleisöäänestys – Vuoden artisti/yhtye:  Pyhimys
 Yleisöäänestys – Vuoden musiikkivideo:  Kivi Sakset Seteli Mikael Gabriel feat. Elastinen & Pyhimys, ohjaaja: Nana Simelius
 Vuoden myydyin albumi: Timantit on ikuisia/Cheek (43 769 kpl)
 Cheek vastaanotti Vuoden myydyin albumi ja Vuoden Live Emmat. Heikki Saukkomaa / Lehtikuva
 Vuoden striimatuin biisi:  Jättiläinen/Pyhimys (feat. Aksel Kankaanranta)
 Vuoden lastenmusiikki:  Tippukivitapaus/Eri esittäjiä

Pyhimys putsasi pöydän Emma-gaalassa  – katso tästä kaikki voittajat


Summary: Edellinen seitsemän oikein -tulos saatiin 20. lokakuuta.

Loton kaikkien aikojen ennätyspotti, 15 miljoonaa euroa, ei löytänyt ottajaansa lauantaina.
 Ensi viikolla potti kasvaa 15,5 miljoonaan euroon.
 Lauantain oikea rivi oli 1, 10, 19, 27, 36, 37 ja 39. Lisänumero oli 5 ja plusnumero 7.
 Kuusi ja lisänumero -tuloksia löytyi kaksi kappaletta. Rivillä kuittaa itselleen noin 180 000 euroa.
 Täysosuma on karttanut lottoajia poikkeuksellisen pitkään. Edellinen seitsemän oikein -tulos saatiin 20. lokakuuta, joten päävoittoa ei ole jaettu yli kolmeen kuukauteen.

Loton päävoittoa ei ole jaettu kolmeen kuukauteen – ensi viikolla tarjolla 15,5 miljoonaa


Summary: Hätäkeskus sai hälytyksen tulipalosta vaille yhdeksän illalla.

Moottoriajoneuvojen osien ja varusteiden kauppa

Teollisuushalli palaa Helsingin Konalassa. Silminnäkijä  Markku Suokon  mukaan teollisuushalli on ilmiliekeissä ja katto palaa. Suokon mukaan tulessa oleva rakennus on Konalan jäähallin naapurissa. Alue on teollisuuskäytössä eikä välittömässä läheisyydessä ole asutusta.
 Hätäkeskus sai hälytyksen tulipalosta vaille yhdeksän illalla Malminkartanonkujalle. Paikalla on ainakin 12 pelastuslaitoksen yksikköä.
 maps4news
 Kerromme pian lisää.
 Uutista korjattu kello 21.29: Silminnäkijän ensitiedon mukaan kyseessä olisi ollut Rengasmaailman liike, mutta tässä vaiheessa hallista ei ole tarkempaa tietoa.

Silminnäkijä: Teollisuushalli palaa Helsingin Konalassa


Talven pakkasennätys on mennyt rikki Utsjoen Kevojärvellä, jossa lämpötila käväisi tänään -38,9 asteessa, kertoo Ylen meteorologi  Joonas Koskela . Ennätyslukema mitattiin Ilmatieteen laitoksen asemalla hieman ennen iltayhdeksää.
 Koskela pitää epätodennäköisenä, että Kevojärvellä tehtäisiin uutta pakkasennätystä enää tämän yön tai lähipäivien aikana, sillä pakkanen lähti lauhtumaan hyvin pian ennätyslukeman jälkeen. Ilmatieteen laitoksen ennusteen mukaan pilvisyys lisääntyy Pohjois-Lapissa tulevina päivinä, mikä saa lämpötilan kohoamaan.
 Tämän talven edellinen pakkasennätys on viikon takaa 27. tammikuulta, jolloin Sodankylän Tähtelässä oli -38,7 astetta.
 Koko tilastohistorian hyisin lukema on vuodelta 1999. Tuolloin Kittilän Pokassa oli -51,5 astetta.
 Lue lisää:
 Pokan kylä pitää yhä hallussaan Suomen pakkasennätystä -51,5 asteellaan – mutta uusia ennätyksiä ei enää synny
 Sodankylässä -38,7 astetta: "Meillä on nyt Euroopan kylmin ilmamassa" – Yle seurasi pakkasennätyksen rikkoutumista
 Talven pakkasennätys rikkoutui: Ilmatieteen laitos varoittaa koko maata jääkylmästä – ravit peruttu, talvirieha peruttu, juna kulkee

Talven pakkasennätys rikki Lapissa: Kevojärvellä -38,9 astetta


Summary: Monivuotisen ystävyyden aikana Kai Merilä ja Matti Nykänen juttelivat myös kuolemasta. Merilä kertoo, että mäkilegenda halusi lähteä saappaat jalassa. Kuten kävikin.

Matti Nykäsen  pitkäaikainen ystävä, toimittaja  Kai "Kaitsu" Merilä  heräsi aamulla, avasi tietokoneensa ja näki eri medioiden uutisotsikot: Matti Nykänen on kuollut!
 Ensimmäinen ajatus oli, että joku on hakkeroinut tietokoneen. Uutista oli vaikea uskoa todeksi.
 – Ajattelin, että kuka voi tehdä näin sairasta pilaa, Merilä sanoo.
 Sitten puhelimet aloivat soida ja häneltä pyydettiin lausuntoa 55-vuotiaana kuolleen ystävänsä kuolemasta.
 – Lyö edelleen niin tyhjää päässä kuin vain olla ja voi.
 Vielä perjantaina Matti Nykänen esiintyi laulukeikalla Helsingissä, minkä jälkeen hän palasi kotiinsa Joutsenoon.
 Merilä kertoo, että Matti nautti kotona olemisesta ja risti talonsa "Villa Masaksi".
 – Appiukko teki hänelle puisen reliefin, jossa oli kotka ja luki "Villa Masa" kohokirjaimin. Se piti kiinnittää keväällä talon seinään. Jäi laittamatta.
 Kai Merilä ei tiedä ystävänsä kuolinsyytä. Aikaisemmin todetun diabeteksen lisäksi vakavista terveysongelmista ei ollut merkkejä.
 – Hän oli tosin valitellut huonoa vointia ja että häntä pyörryttää, mutta kaiken piti olla muuten kunnossa.
 Matti halusi lähteä saappaat jalassa
 Ystävät olivat jutelleet kuolemasta.
 – Joskus hänen kanssaan funtsittiin, mikä olisi hyvä tapa lähteä täältä. Kumpikin toivoi, ettei iskisi sairaus, joka sitoo sänkyyn ja letkuihin, vaan saisi lähteä saappaat jalassa. Matti toteutti sen.
 – Hyvä, ettei lyyhistynyt jonnekin kuppilan nurkkaan, vaan sai kuolla rakkaassa kodissaan, Merilä jatkaa.
 Myös hautaaminen tuli keskusteluissa puheeksi.
 – Matti sanoi, että kun hän kuolee, hän haluaisi että uurna viedään 10 kilometrin korkeuteen sinivalkoisilla Finnairin siivillä ja tuhka ripoteltaisiin maailman tuuliin. Näin se sanoi.
 Kai Merilä ja Matti Nykänen tutustuivat jo 1990-luvun alussa.
 Merilä laskee, että hän ehti kirjoittaa Nykäsestä yli 400 lehtijuttua ja kaksi kirjaa. He myös matkustivat ulkomailla yhdessä.
 – Matti oli haastava ystävä. Hän oli pänkäpää kuten minäkin. Kumpikaan meistä ei antanut periksi. Välillä meni ihan nyrkkitappeluksi.
 – Sitten taas vitsi lensi ja naurettiin yhdessä. Huumorilla selvittiin.

Luottotoimittaja Kai Merilä ystävästään: "Matti toivoi, että tuhkat ripotellaan lentokoneesta taivaan tuuliin"


Summary: Vaaleihin valmistautuvat kansalaiset joutuvat pohtimaan, kestääkö Antti Rinteen terveys vaalikampanjan ja mahdollisen pääministeriyden rasitukset.

SDP:n puheenjohtaja  Antti Rinne  julkaisi eilen Facebookissa kysymyksiä herättävän päivityksen. Hän kertoi olevansa voiton puolella ja totesi, että “sairauden hoitojakso on ohi”.
 Viestistä ei käy yksiselitteisesti ilmi, onko Rinne yhä sairaalassa vai ei. Häntä ei ole kuitenkaan kotiutettu vielä. Rinne on kuntoutuksessa. Se tapahtuu yhä laitoksessa.
 Satunnainen vaalitarkkailija Juttusarja kommentoi ja analysoi kevään vaalikampanjoiden käänteitä. Sarja jatkuu eduskuntavaalien ja eurovaalien ajan.
 SDP näyttää luottavan siihen, että Rinne kestää kampanjan rasitukset
 Mielipidetiedustelujen mukaan SDP on tällä hetkellä maan suurin puolue. Sen puheenjohtajana Antti Rinne on potentiaalinen pääministeriehdokas.
 SDP:n varapuheenjohtaja  Sanna Marin  julisti puolueen vaalistartissa runsas viikko sitten, että muutos alkaa 14. huhtikuuta, kun SDP:stä tulee suurin puolue ja Antti Rinteestä pääministeri.
 Sosialidemokraatit lähtevät siis siitä, että nimenomaan Antti Rinne on puolueen ehdokas seuraavaksi pääministeriksi. Ilmeisesti puolueen johto on varma siitä, että Rinteen kunto kestää vaalikampanjan ja jopa pääministeriyden rasitukset.
 Julkisuuteen annettujen tietojen perusteella tuo päätelmä vaikuttaa toistaiseksi uskaliaalta.
 Jos SDP katsoo, että eduskuntavaali on pääministerivaali, puolueen pitäisi nyt antaa äänestäjille tarkat tiedot ehdokkaansa terveydentilasta. Asiasta tähän mennessä julkistetuissa tiedoissa on oleellisia aukkoja.
 Ennen kaikkea sepelvaltimotukokseen ja sen seurauksiin liittyvät oleelliset yksityiskohdat jäävät avoimiksi. Myös poikkeuksellisen pitkä sairaalahoito nostaa pohdittavaksi monia kysymyksiä.
 Antti Rinne ei ole julkistanut kaikkia oleellisia tietoja sairaudestaan
 Antti Rinne sairastui Espanjassa vuodenvaihteen tienoilla. Hän on julkistanut sairastumisestaan ja saamistaan hoidoista tietoja kolmeen otteeseen.
 Kertomansa mukaan Rinne poti Espanjassa keuhkokuumeen ja sepelvaltimon tukoksen. Rinne on myös todennut, että hänen tilaansa on lisäksi heikentänyt sairaalainfektio.
 Sepelvaltimon tukos havaittiin kuitenkin vasta Suomessa, jonne Rinne palasi 11. tammikuuta. Kotimaassa Rinteelle tehtiin pallolaajennusleikkaus.
 Esimerkiksi seuraavat seikat eivät käy ilmi Antti Rinteen julkistamista tiedoista: Milloin ja kuinka pahoin sepelvaltimo tukkeutui? Edelsikö keuhkokuume tukosta, vai laukaisiko tukos keuhkokuumeen? Onko sepelvaltimotukos vaurioittanut Rinteen sydänlihasta?
 Nämä ovat sairauteen liittyviä yksityiskohtia, mutta hyvin oleellisia paitsi potilaan tämän hetkisen kunnon, myös hänen tulevan kuntonsa ja suorituskykynsä arvioimisessa.
 Sepelvaltimotukos vaurioittaa sydänlihasta
 Pitkän uran tehneen kardiologin mukaan useita päiviä kestävä sepelvaltimotukos aiheuttaa yleensä arpeutuman sydänlihakseen. Siitä seuraa sydämen vajaatoiminta, joka heikentää potilaan fyysistä suorituskykyä pysyvästi.
 Kertoessaan vakavasta sairastumisestaan Antti Rinne on Facebook-päivityksissään käyttänyt sanaa sepelvaltimotukos. Kysyin sydäntautien asiantuntijalta myös, mitä käsite sepelvaltimotukos tarkoittaa.
 Lääkärien kielenkäytössä se tarkoittaa tilannetta, jossa verenkierto pysähtyy täysin. Siitä johtuva hapenpuute aiheuttaa aina sydäninfarktin eli vaurion sydänlihakseen.
 Silloin, kun verisuonessa on vielä aavistus virtaamaa – esimerkiksi kaksi prosenttia normaalista – kyse on dynaamisesta tukoksesta. Tällöin suurta infarktia ei synny.
 Kun lääkäri puhuu sepelvaltimon ahtaumasta tai kaventumasta, kyse ei ole infarktista, vaan läheltä piti -tilanteesta.
 Pitkä sairaalahoito ja kuntoutus herättävät paljon kysymyksiä
 Koska Antti Rinteen sairaalahoito on kestänyt kuukauden, on selvää, että hän on potenut poikkeuksellisen vaikean sairauden. Potilas, jolle on tehty pallolaajennus, pääsee useimmiten kotiin jo operaation jälkeisenä päivänä, joka tapauksessa alle viikossa.
 Pallolaajennushoidon saanut potilas kuntouttaa yleensä itseään kotona lääkärin antamien ohjeiden mukaan. Lääkäri antaa kullekin toipilaalle henkilökohtaiset kuntoutusohjeet. Esimerkiksi kuntoutuksen rasittavuuden aste ja kesto määritellään potilaan kunnon mukaan.
 Vaikka Antti Rinne on saanut hoitoa moneen vaivaan yhtä aikaa, hänen saamansa sairaalahoito on kestänyt poikkeuksellisen pitkään. Se, miksi sairaalahoito kesti kuukauden päivät, on yhä mysteeri.
 On perusteltua kysyä, onko hoidon pituus johtunut hänen sydänvaivoistaan, sairalainfektiosta, vai kenties jostain aivan muista syistä? Edelleen on aiheellista kysyä, miksi Rinteen kuntoutus ei tapahdu hänen kotonaan?
 Tulisiko pääministeriehdokkaiden julkistaa lääkärintodistukset terveydentilastaan?
 Omaa terveydentilaa koskevat tiedot ovat jokaisen kansalaisen yksityisasioita, niillä on hyvin vahva suoja. Maan johtavien poliitikoiden kohdalla yksityisyyden suoja ei ole kuitenkaan samanlainen kuin kansalaisilla keskimäärin.
 Tasavallan presidentti julkistaa säännöllisin väliajoin lääkärinlausunnon terveydentilastaan. Tähän käytäntöön siirryttiin Suomessa Urho Kekkosen presidenttikauden päätyttyä. Osasyynä tähän käytäntöön siirtymiseen oli aikanaan se, että presidentin valinta muutettiin suoralla kansanvaalilla tapahtuvaksi.
 Pääministeriltä tai pääministeriehdokkailta vastaavaa säännöllistä lääkärinlausuntoa ei edellytetä, vaikka pääministeriys on Suomen poliittisessa järjestelmässä raskain ja stressaavin työtehtävä. Pääministerin työn vaativuus ja kuormittavuus on kasvanut Suomen EU-jäsenyyden aikana huomattavasti.
 Korkeissa poliittisissa tehtävissä olevat henkilöt julkistavat yleensä oma-aloitteisesti tietoja vakavista, tehtäviensä hoitoon vaikuttavista sairauksistaan.
 Puolueet eivät voi ulkoistaa pääministerin valintaa äänestäjille
 Suurimmilla puolueilla on jo vuosien ajan ollut tapana korostaa, että eduskuntavaalit ovat pääministerivaalit. Näin asia ei tosiasiassa ole.
 Kansalaiset eivät äänestä vaaleissa pääministeristä, vaan valitsevat kansanedustajia. Esimerkiksi SDP:n nykyistä puheenjohtajaa Antti Rinnettä voivat äänestää vain uusimaalaiset.
 Mikään säädös ei edellytä, että pääministerin täytyy edustaa vaaleissa suurimmaksi nousevaa puoluetta. Tästä käytännöstä puolueet ovat sopineet keskenään. Laki ei myöskään määrää, että pääministerin tulee olla puolueen puheenjohtaja.
 Esimerkiksi Mauno Koivisto nousi sekä Suomen pääministeriksi että presidentiksi, vaikkei hän ollut missään vaiheessa kansanedustaja.
 On tietysti luonnollista ja ymmärrettävää, että suurimman puolueen asemaan vaaleissa johtanut henkilö on etusijalla, kun pääministeriä valitaan. Puolueet eivät voi kuitenkaan ulkoistaa pääministerin valintaa äänestäjille.
 Jos maan suurimmat puolueet ovat aidosti sillä kannalla, että edessä olevat eduskuntavaalit ovat myös pääministerivaalit, tuohon kisaan osallistuvien puolueiden tulisi nimetä pääministeriehdokkaansa hyvissä ajoin. Kunkin pääministeriehdokkaan pitäisi myös julkistaa oma ehdotuksensa tulevaksi hallitusohjelmaksi.
 Siinä tapauksessa olisi myös suotavaa, että kukin noista puolueista julkistaisi lääkärin lausunnon ehdokkaansa terveydentilasta. Vastuuta pääministerin valinnasta ei pidä sälyttää äänestäjille, jollei heillä ole noita tietoja käytettävissään.
 Vastuu pääministeriehdokkaiden valinnasta on täysin puolueilla. Virallisesti lopullisen pääministerin valinnan tekee eduskunta ja tehtäväänsä hänet nimittää Tasavallan presidentti.
 Jos puolueet haluavat tehdä eduskuntavaalista pääministerivaalin, niiden tulisi tehdä aloite lainsäädännön muuttamiseksi niin, että kansalaisilla olisi mahdollisuus äänestää pääministeriehdokkaista.

Satunnaisen vaalitarkkailijan analyysi:
Antti Rinne ei kerro kaikkea sairaudestaan – Tiedot pitäisi julkistaa, jos Rinne pyrkii pääministeriksi