Summary: Metallimusiikkia kuuntelevat enää ne, jotka kuuntelivat sitä vuosia sitten. Nuoria hevi ei juuri kiinnosta.

Muistele edellistä rock-konserttia, jossa kävit. Huomasitko vieressä olevan moshaajan harmaat hiukset? Tai jättimäisellä screeniltä bändin jäsenten yhä enemmän korostuvat rypyt?
 Tiesitkö, että Metallican laulaja-kitaristi  James Hetfield  on 56-vuotias? Puolestaan Iron Maidenin laulaja  Bruce Dickinson  on 61-vuotias, ja Judas Priestin laulaja  Rob Halford  on jo 68 vuotta.
 On aika kohdata totuus. Hevi on keski-ikäistyvä musiikkityyli.
 Kapinallisista tuli salonkikelpoisia
 Usealta rock-keikalta mieleen voivat jäädä hyvien artistien lisäksi keski-ikäiset miehet, jotka ovat äijäporukalla lähteneet viihteelle. He taistelevat tiensä eturiviin kyynärpäiden avulla, ohi sen vähemmistössä olevan nuorison, joka on jonottanut monta tuntia paikkansa puolesta.
 Yhden Suomen suosituimman metalliyhtyeen, Stam1nan laulaja  Antti "Hyrde" Hyyrynen  kertoo, että keski-ikäistyminen on selkeä ilmiö skenen sisällä. Se näkyy myös musiikissa.
 – Metallista on tullut salonkikelpoisempaa. Tietty kapinallisuus on hävinnyt vuosien varrella.
 Millaista musiikkia suomalaiset kuuntelevat? Teoston vuonna 2018 tekemässä tutkimuksessa perataan läpi suomalaisten musiikin kuuntelua ja kuuntelutottumuksia. 13–18-vuotiailla suosituimmat musiikkityylit olivat englanninkielinen pop sekä hiphop ja rap. 19–25-vuotiailla suosituimmat musiikkityylit olivat suomalainen ja englanninkielinen pop sekä hiphop ja rap. 26–35-vuotiailla suosituimmat musiikkityylit olivat suomalainen ja englanninkielinen pop, rock sekä hip hop ja rap. 36–45-vuotiailla suosituimmat musiikkityylit olivat suomalainen ja englanninkielinen pop ja rock. Lähde:  Teosto
 Yleisön ikääntyminen näkyy myös lavalle. Hyyrysen mukaan yleisöstä puuttuu noin 20-vuotiaiden ikäryhmä. Yleisön keski-iän hän arvioi olevan 30-vuotiaista ylöspäin.
 – Samalla on lohdullista ajatella, että meidän musiikkimme ei kelpaa kaikille. Nuorilla on oma kapinakausi ja heille merkittävien artistien pitääkin löytyä jostain muualta.
 Metallimusiikkiin keskittyvän Inferno-lehden päätoimittaja, pitkän uran raskaan rockin parissa tehnyt  Matti Riekki  kertoo, että lehti teki muutama vuosi sitten lukijatutkimuksen. Sen mukaan nuorisoa ei varsinaisesti kiinnosta lukea metallimusiikista.
 – Lukijat ovat jo selkeästi kolmenkymmenen paremmalla tai pahemmalla puolella riippuen siitä, kuka tilaston lukee. Minulle ei ole mikään ongelma tehdä lehteä varttuneemmalle väelle, mutta onhan kokonaistilanne toki ikävä.
 "Vanhojen artistien pitää kuolla pois"
 Mutta miksi nuoria ei enää kiinnosta metallimusiikki?
 Turun yliopiston kulttuurihistorian tutkija, populaarikulttuuriin erikoistuneen  Kimi Kärjen  mukaansyitä on monia.
 Nuorten tottumus musiikin kuuntelemiseen on muuttunut älypuhelimien, somen ja pelien myötä.  Musiikin kuuntelu on ylipäätään vähentynyt  ja sen merkitys on muuttunut enemmän taustakuuntelua kohti.
 – Metallimusiikki ei ole yksinkertaisesti valtavirtamusiikkia eikä se ole yhtä trendikästä kuin 20 vuotta sitten. Tilalle on noussut elektroninen musiikki ja rap.
 Moni nuori haluaa jonottaa lukuisia tunteja nähdäkseen legendaariset esiintyjät eturivistä. Live Nation Finland / Lasse Arkela
 Inferno-lehden päätoimittaja Matti Riekin mukaan metallimusiikissa on nyt tilanne, jollaista hän ei ole nähnyt vielä 20-vuotisen musiikkitoimittajan uransa aikana.
 Uusia bändejä löytyy Suomesta melko paljon, mutta niille ei löydy tarpeeksi mahdollisuuksia esiintyä, eli keikkajärjestäjät ja levy-yhtiöt eivät uskalla ottaa riskejä uusien bändien suhteen.
 – En tiedä, miten pitkään tällaiset pienet bändit jaksavat pyrkiä huipulle, jos saumaa ei anneta. Käytännössä vanhojen artistien pitää kuolla pois, jotta uudet pääsisivät tilalle ja toisivat uusia yleisöjä, Riekki pohtii.
 Toinen kysymys onkin se, ovatko uudet bändit jaksaneet soittaa kellareissaan.
 Satavasta verestä happosateiden kritisoimiseen
 Vaikka hevimusiikin suosio on laskusuunnassa, sen teemat ovat laajentuneet entisestään.
 Esimerkiksi luonto ja ilmastonmuutos ovat nousseet arkipäiväisiksi teemoiksi raskaassa musiikissa. Etenkin alkuperäiskielillä lauletussa metallissa korostuu usein oman kansan kulttuuri ja yhteys luontoon.
 Turun yliopiston kulttuurihistorian tutkija KimiKärki muistuttaa, että heviskene on aina ollut tolkuttoman laaja, ja siihen on sisältynyt satoja alakategorioita aikojen saatossa.
 – Jo useita kymmeniä vuosia sitten doom-metallissa laulettiin luonnon tuhosta ja todellisuuden rumuudesta. Nykyään skaalasta löytyy myös vegaanista black metallia, missä lauletaan eläinten oikeuksista.
 Stam1na vaihtoi laulukielen englannista suomeen vuonna 2000. Antti Hyyrynen kertoo, että oma äidinkieli mahdollisti syvempien sanoituksien tekemisen. Jussi Mankkinen / Yle
 Metallimusiikki onkin kehittynyt paljon 80–90-luvun machoilusta ja sotateemoista muihin asioihin. Esimerkiksi 90-luvun lopussa mielenterveysongelmat nousivat entistä enemmän suosioon. Tänä päivänä sanoitukset ovat ylipäätään entistä kannanottavampaa.
 80-luvulla esimerkiksi Slayer käytti sota- ja väkivaltakuvastoa kappaleissaan Angel of Death, joka kertoo Auschwitzissa keskitysleirillä lääkärinä toimineesta  Josef Mengelestä .
 90-luvulla suosioon noussut suomalainen Sentenced lauloi mielenterveyden ongelmista muun muassa kappaleissa Funeral Spring ja Noose. Molemmissa kappaleissa teemoina on masennus, alkoholi ja itsetuhoisuus.
 – 80–90-luvulla useat yhtyeet shokeerasivat pelkästään jo aggressiivisella musiikilla, mutta grungen mukana musiikkiin tuli yleisesti yhteiskunnallinen sanoma, Stam1nan laulaja Antti Hyyrynen sanoo.
 Uutta yhteiskunnallisempaa polvea edustaa esimerkiksi entisen hyvin poliittisen System of a Down-yhtyeen jäsenten kokoama Daron Malakian and the Scars on Broadway. Yhtyeen kappaleessa Lives otetaan kantaa Armenian kansanmurhaan ja kappale nimeltään Dictator kertoo tittelinsä mukaan autoritäärisestä vallasta ja sen vastustamisesta.
 Jäähyväiskiertueella myös Suomessa vierailleen Slayerin Tom Araya ei ole välttynyt harmaantumiselta. Jussi Mankkinen / Yle
 Inferno-lehden päätoimittaja Matti Riekin mukaan musiikki heijastaa aina aikaansa ja sen ilmiöitä. Tietoisuus maailman ongelmista on lisääntynyt, mikä näkyy kaikessa musiikissa.
 Myös Stam1na on julkaissut yhden teema-albumin ilmastonmuutoksesta. Albumi kantaa nimeä Viimeinen Atlantis. Kitaristi-laulajalla Antti Hyyrysellä onkin yksi toive tuleville rokkitähdille.
 – Toivottavasti uudet artistit uskaltaisivat ottaa enemmän poliittista kantaa. Välillä on raskasta kuulla, kun vielä nelikymppisinäkin lauletaan aina siitä, että elämä on niin rankkaa.
 Alkuperäiskielet ja -kulttuurit esille
 Tutkija Kimi Kärki muistuttaa, että Suomi, monen muun Pohjoismaan lisäksi, on poikkeus muuhun maailmaan verrattuna. Täällä metalli on sen tulosta asti ollut valtavirtaa eikä marginaalinen musiikkityyli.
 Kärjen mukaan metallimusiikilla voi olla muissa maissa eräänlainen salaseuran kaltainen maine. Sitä kautta se saa uusia faneja ja tyylisuuntia.
 Tanskalais-saksalais-norjalainen Heilung soittaa folk-musiikkia metallivivahtein. Yhtye vaihtelee laulukieltään muinaiskielistä englannin kieleen.  Jussi Mankkinen / Yle
 Nyt pinnallaonkin alkuperäiskielillä tehty musiikki kuten maorien kielellä laulava Alien Weaponry ja Mongoliasta suosioon noussut The Hu. Kaikki yhtyeet eivät toki nouse suureen suosioon, kuten grönlantia laulava yhtye I124Q.
 Kärjen mukaan etnisen kulttuurin esille tuominen hevissä nousi suosioon brasilialaisen yhtyeen Sepulturan voimin.
 – Sepulturan vuonna 1996 julkaistu Roots-albumi sisälsi paljon lattarirytmiä, maan omaa etnistä kulttuuria ja kieltä. Se innoitti ihmisiä ympäri maailmaa sekoittamaan omaa kulttuuriperintöä amerikkalais-brittiläiseen musiikkiin.
 Ilmiö on voinut kyteä pienenä kipinänä metallipiireissä, mutta se on noussut vasta nyt suosituksi, kun internet yhdistää koko maapallon.
 On mielenkiintoista, että tällä hetkellä saamen kielillä laulavaa metalliyhtyettä ei tiettävästi löydy, vaikka pohjoisessa metallimusiikki on suosittua. Sen sijaan saamelaisia rap-artisteja löytyy: inarinsaamella räppäävä  Amoc  ja pohjoissaameksi laulava  Áilu Valle .
 Miten saada metallia nuorien korville?
 Jos artistit haluavat palauttaa metallimusiikin nuorten musiikiksi, on edessä haasteita.
 Inferno-lehden päätoimittaja Matti Riekin mukaan jo se, että metallibändit julkaisevat vanhaan tapaan albumikokonaisuuksia, on nuorille vierasta.
 – Se on nuorille vanha ja ehkä outo konsepti. Ehkä metallibändien pitäisi lähteä mukaan nykyiseen popmusiikin tyyliin, jossa musiikkia julkaistaan biisi kerrallaan. Henkilökohtaisesti en kannata sitä, mutta realiteetit ovat asia erikseen.
 Jos keikkajärjestäjät ja levy-yhtiöt haluavat nuorten kiinnostuvan hevistä, heidän kannattaa panostaa samaistuttaviin nuoriin artisteihin. Pitäisikö rokkiradioissa soida perinteisen Metallican, tai Guns N' Rosesin lisäksi hieman nuorempaakin artistia? Ei ole sattumaa, että vain 17-vuotias  Billie Eilish  on suosittu nuorten keskuudessa, eikä 61-vuotias  Madonna .
 Nuorilla esiintyjillä on yleensä myös energisempi lavaesiintyminen. Esimerkiksi 24-vuotiaan  Samy Elbanan  luotsaama jyväskyläläinen Lost Society on noussut virkeäksi vaihteluksi perinteisten patujen seuraan.
 Toki poikkeuksia löytyy, kuten ikinuori metallipioneeri  King Diamond , joka pystyy yhä laulamaan falsetissa ja ottaa yleisön mukaansa maagisesti, vaikka ikää löytyykin jo 63 vuotta.
 Yksi mahdollinen skenaario on se, että metallimusiikki jää historiaan bluesin, jazzin ja rock 'n rollin seuraan. Ja eikä se välttämättä ole huono asia, se on vain luonnollista.
 Millainen suhteesi on metallimusiikkiin? Keskustele aiheesta kello 22.00 saakka!
 Lue lisää:
 Hevistä tuli aikuiskanavien peruskauraa: "Ennen pappa rauhoitettiin haitarimusiikilla, nyt se tehdään Panteralla"
 Örinä, veri ja vessaharjat valtasivat laskettelukeskuksen Itävallassa – Tälläista on meno Kaltenbach-äärimetallifestivaalilla

Hevari, oletko huomannut olevasi kuolevaa sorttia? Yhä useampi metallimusiikin kuuntelija on yli 30-vuotias, mutta miksi?


Summary: Kiina toisti kantansa maiden johtajien välisessä tapaamisessa.

Kiina ei tunnusta Haagissa sijaitsevan välitystuomioistuimen päätöstä, joka hylkää maan vaatimukset Etelä-Kiinan mereen.
 Kiinan presidentti  Xi Jinping  toisti maansa linjauksen tavatessaan Filippiinien presidentin  Rodrigo Duterten  tällä viikolla Pekingissä.
 Duterte kertoi Xille, että välitystuomioistuimen vuonna 2016 tekemä ratkaisu Kiinan aluevaatimusten hylkäämisestä "oli lopullinen, sitova ja ilman valitusmahdollisuutta".
 Tämän jälkeen Xi toisti maansa kannan olla tunnustamatta päätöstä, Duterten tiedottaja  Salvador Panelo  kuvaili presidenttien sananvaihtoa.
 Etelä-Kiinan meri on merkittävä kansainvälinen kulkuväylä, jolla uskotaan olevan rikkaat kaasu- ja öljyvarannot. Kiista alueen hallinnasta on kiristänyt pitkään Kiinan ja Filippiinien suhteita.
 Duterte on viime vuosina vältellyt aihetta yrittäessään parantaa maansa suhdetta Pekingiin. Duterten tiedottajan mukaan presidentti päätti kuitenkin nostaa kiistan esiin Kiinan-vierailulla, koska filippiiniläiset niin haluavat, uutistoimisto AP raportoi.
 – Sekä presidentti Duterte että presidentti Xi hyväksyivät, että vaikka heillä on edelleen erilaiset näkökannat, erimielisyyksien ei kuitenkaan tarvitse horjuttaa tai vähentää maiden välistä sopua, Duterten tiedottaja Panelo muotoili.
 Lue lisää:
 Vietnam vaatii kiinalaisia laivoja poistumaan talousvyöhykkeeltään

Kiina Filippiineille: Emme tunnusta oikeuden ratkaisua Etelä-Kiinan merestä


Summary: Eri puolilla Suomea on havaittu lahottajasientä siltojen uudehkoissa puuosissa. Ongelman laajuutta selvitetään parhaillaan.

Elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus (ELY)

Kevyenliikenteen sillassa Virojoella havaittiin keväällä ikävä yllätys. Kannen alapuolella oli silmin havaittavaa lahottajasienen kasvustoa. Se lahottaa sillan puista kansilankutusta.
 – Sientä on havaittu kolmessa eri kohdassa. Kansilankutuksen yksittäisiä lankkuja on lahonnut, tekninen johtaja  Markku Uski  kertoo.
 Vastaavia ongelmia on havaittu eri puolilla Suomea. Lahottajasientä on esiintynyt uudehkoissa, jopa alle kymmenen vuotta vanhoissa puisissa kansilankutuksissa kevyenliikenteen silloissa sekä ajoneuvoliikenteen silloissa, jotka sijaitsevat vähäliikenteisillä teillä.
 – Sieni lahottaa puuta ja sillan kanteen voi tulla koloja ja painaumia. Ne ovat samalla tapaa vaarallisia kuin kuopat tiestössä muutenkin. Rengas ei mene sillan läpi, mutta kolot voivat aiheuttaa rikkoutumista, Väylävirastosta yksikön päällikkö  Markku Äijälä  selittää.
 Väylävirasto aikoo käynnistää tutkimuksen, missä lähdetään selvittämään muun muassa, kuinka laaja ongelma on kyseessä ja mistä se johtuu.
 Myös Kestopuuteollisuus ry selvittää omalta osaltaan ongelmaa ja pyrkii etsimään vastauksia muun muassa siihen, millä tehoaineilla ja miten silloissa käytetty puu on kyllästetty.
 Romahtamisvaaraa silloissa ei Äijälän mukaan ole.
 – Puusillat ovat lahonneet oikeastaan aina. Huolestuttavaa on, että lahoa on havaittu yllättävän uusissa puukansissa.
 Epätäydellinen kyllästys altistaa sienelle
 Selvää syytä lahottajasienen esiintymisille ei ole vielä löydetty.
 Yhdeksi selittäväksi tekijäksi on esitetty puun kyllästysaineiden muutosta. Kyllästysaineita muutettiin vuosituhannen alussa ympäristöystävällisemmäksi. Nyt pohditaanko, vaikuttaako tämä siltojen kestävyyteen.
 Puun kyllästysaineiden tehokkuutta valvoo Pohjoismaiden puunsuojaneuvosto.
 Vuosittain puukantisia siltoja rakennetaan Väyläviraston Markku Äijälän mukaan alle kymmenen per vuosi. 2000-luvun aikana kymmenien vanhempien siltojen puulankutuksia on kuitenkin uusittu.
 Teknologian tutkimuskeskus VTT:sta eläköitynyt erikoistutkija, filosofian tohtori  Hannu Viitanen  ei pysty sanomaan, mistä nyt havaittujen siltojen ongelma johtaa. Hän kuitenkin kertoo olleensa huolestunut epätäydellisistä kyllästysprosesseista, joissa aine ei ole tunkeutunut koko pintapuun alalle.
 Hän kertoo tietävänsä maakosketuksessa olevia puurakenteita, joissa on havaittu, ettei kyllästyminen ole ollut riittävää.
 – Silloin voi käydä näin, että lahottajasienet iskevät ennen aikojaan.
 Lahoa ei aina näe päällepäin
 Kaakkois-Suomen ely-keskus on selvittänyt lahottajasienen esiintymistä.
 Toistaiseksi on Äijälän mukaan tutkittu noin 20–30 siltaa. Niistä alle kymmenessä on havaittu lahottajasientä. Äijälä kuitenkin uskoo, että havaintoja tulee vielä lisää.
 – Se on tällainen salakavala, että päällepäin ei aina näe, että puu onkin laho sisältä.
 Virojoella kevyenliikenteen sillan kansilankutus on muutaman vuoden sisällä paikattava tai uusittava kokonaan. Vielä Virojoella ei ole tunnistettu sientä, joka kevyenliikenteen siltaa lahottaa. Hannu Viitanen sanoo, että usemmiten ulkorakenteita lahottaa aidaskääpä.

Outo sieni lahottaa uusia siltoja – useita vaurioituneita jo löytynyt, ja nyt siltoja tutkitaan ympäri maata


Summary: Myös kasvitaudit ovat monipuolistuneet ilmastonmuutoksen myötä.

Eletään lämmintä elokuun loppua. Aurinko paahtaa tutkijat hikeen Luonnonvarakeskuksen pellolla Jokioisilla. Takana on pitkä kesä, ja kasvukausi alkoi suomalaisittain aikaisin.
 Viljojen alta löytyy pientä ratamoa, ohdaketta ja jauhosavikkaa. Vielä Suomesta ei kuitenkaan löydy esimerkiksi yli metrin korkuiseksi kasvavaa rikkapuntarpäätä. Kasvi on yleinen esimerkiksi Saksassa, Ranskassa ja Englannissa ja sen ilmaantuminen pelloille tai puutarhoihin tietää rankkaa ja tunnollista torjumistyötä.
 On mahdollista, että rikkapuntarpää ilmestyy jossakin vaiheessa myös Suomeen ja pystyy meillä myös menestymään, povaa Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija  Terho Hyvönen . Hyvönen sanoo, että ilmastonmuutoksen mahdollisesti mukanaan tuomista rikkakasveista juuri tämän ilmaantuminen Suomeen olisi hänelle suurin huolenaihe.
 – Suomesta puuttuu monia pahoja rikkakasveja, joita on Keski-Euroopassa. Syysviljapelloilta puuttuu rikkapuntarpää, joka on levinnyt jo Ruotsissa Etelä-Suomen korkeudelle asti. Laji on hyvin hankalasti torjuttava, ja siinä on paljon torjunta-aineresistenssiä, sanoo Terho Hyvönen.
 Myös maissin viljelyn lisääntyminen saattaisi Hyvösen mukaan lisätä rikkakasvien kirjoa.
 – Maissi tarjoaisi hyviä olosuhteita monille lajeille, esimerkiksi viherrevonhännälle ja kananhirssille. Niiden kasvurytmi on melko samanlainen kuin maissilla, ja ne pystyisivät hyvin elämään maissipellossa. Ne viihtyisivät ehkä myös vihannesmailla.
 Pelto-orvokki kasvoi hyvin kuluneena kesänä. Eeva Hannula / Yle
 Myrkyllistä kehtokoisoa on löytynyt porkkanapellolta
 Ilmastonmuutos tuo leviämismahdollisuuksia myös uusille rikkakasveille. Esimerkiksi myrkyllistä tulokaslajia kehtokoisoa löytyi vastikään Köyliöstä ja porkkanapellolta Forssassa.
 Erikoistutkija Terho Hyvönen yllättyi löydöistä.
 – Tuholaistutkijamme oli kiinnittänyt huomioita erikoiseen kasviin ja toi minulle näytteitä. Peltoon levinnyt kehtokoiso tuotti jo aivan kypsän näköisiä siemeniä. Tämä on hyvä esimerkki siitä, että ne pystyvät leviämään meillä.
 Rikkakasvit leviävät ihmisen itsensä toimesta esimerkiksi maata siirrettäessä sekä taimien ja kylvösiementen mukana. Myös lintujen ruokintapaikat levittävät puutarhoihin ei-toivottuja, eksoottisia lajeja. Auringonkukan siemenpussissa saattaa olla vaikkapa marunatuoksukkia, joka ei kuitenkaan ole vielä pystynyt Suomessa kukkimaan ja tekemään siemeniä.
 Marunatuoksukki on allergiakasvi, jonka ei toivota leviävän Suomeen. Etelä-Ruotsissa se on jo saanut jonkin verran sijaa.
 Erikoistutkija Terho Hyvönen muistuttaa, että perinteiset kotoiset rikkakasvimme hyötyvät säätilojen ja vuotuisista säiden vaihteluista. Esimerkiksi jauhosavikka on kuivan kesän hyötyjälaji. Savikka on yksivuotinen laji, joka tekee joka vuosi siemeniä ja yksi yksilö voi tehdä jopa tuhansia siemeniä.
 – Rikkakasvusto toimii niin, että maaperässä on paljon lajeja odottamassa niille hyviä olosuhteita. Kun hyvin natsaa, lajeja saattaa olla viljapellossa pari-kolmekymmentä, kertoo Hyvönen.
 Luken tutkijat Marja Jalli ja Terho Hyvönen etsivät rikkakasveja. Eeva Hannula / Yle
 Moni kasvitauti sopeutuu ilmastonmuutokseen
 Kasvitauteihin ilmastonmuutos vaikuttaa jo selvemmin. Kasvitaudit ovat monipuolistuneet, sanoo Luonnonvarakeskuksen erikoistutkija  Marja Jalli . Esimerkiksi härmät ja ruostesienet ovat yleistyneet peltoviljelmillä. Keltaruoste viihtyi aikaisemmin viileässä ilmanalassa, mutta tänä päivänä se elää huomattavasti lämpöisemmissä oloissa.
 Erikoistutkija Jalli on huolissaan ilmastonmuutoksen vaikutuksesta kasvintuhoajien kannalta. Hän sanoo, että tärkeintä on kertoa ihmisille, muillekin kuin tuottajille, että muuttuva ilmasto vaikuttaa myös kasvitauteihin. Kaikkein paras keino taistella ilmastonmuutoksen mukanaan tuomia haasteita vastaan on hänen mukaansa viljellä monipuolisesti.
 – Suurin osa meidän taudinaiheuttajistamme on isäntävalikoivia, eli ne viihtyvät tiettyjen isänstäkasvien parissa. Ohralla on omat tautinsa, rypsillä ja rapsilla omansa. Viljelyn monipuolisuus estää sen, että yksittäiset kasvintuhoajat eivät pääse yleistymään.

Ilmastonmuutos tuo uusia riesoja pelloille ja kasvimaille – tutkija huolestui Ruotsiin levinneestä rikkakasvista: "Hyvin hankalasti torjuttava"


Summary: Leirin naiset ovat huolissaan lastensa terveydestä, asiantuntijoita huolettaa mahdollinen radikalisoituminen. Ylen Antti Kuronen kävi Syyrian al-Holissa toista kertaa.

AL-HOL, SYYRIA  Suomalainen  Minna  istuu parakissa al-Holin leirin ulkopuolella. Äärijärjestö Isisin islamilaisen valtion eli niin kutsutun kalifaatin julistaminen kesällä 2014 oli hänelle iloinen asia, hän kertoo.
 – Meidän uskontomme mukaan meidän täytyy noudattaa jumalamme antamaa lakia, eli shariaa. Ja se, että meillä on khilafa, islamilainen valtio, totta kai sen pitäisi olla kaikille muslimeille iloinen asia, hän sanoo.
 Syyriassa ja Irakissa valtaa pitänyt Isis teki myös hyvin järkyttäviä asioita. Raakoja väkivallantekoja, kuvasi mestauksia. Oliko se Minnasta oikeutettua?
 – Se on sharia-lakien mukaista. Jos on sharia-lain mukaan tuomittu, se on oikeutettua. Jos se menee sharia-lakia vastaan, se ei ole oikeutettua.
 Suomessa on viime kuukaudet pohdittu, mitä al-Holin leirillä oleville suomalaisille pitäisi tehdä. Monet ovat olleet julkisessa keskustelussa huolissaan siitä, että äärijärjestön alueella eläneet naiset olisivat turvallisuusriski, jos heidät tuotaisiin Suomeen.
 Minna asui pitkään Isisin alueella. Hän on hyvin perillä siitä, millaista keskustelua al-Holin naisista on Suomessa käyty.
 – Ihan varmasti kansalaiset hyökkäävät kimppuumme, hän sanoo.
 Minnan mielestä muslimin on hyvin vaikea elää Suomessa.
 – Menen mieluummin sharia-valtioon kuin Suomeen, hän toteaa.
 Leena Luotio, Jyrki Lyytikkä / Yle
 Yle on haastatellut yhteensä kuutta aikuista suomalaisnaista al-Holissa, osaa heistä jo  ensimmäisellä vierailulla toukokuussa . Kukaan muu haastatelluista ei ole puhunut Isisin puolesta. Minnan puhetapa eroaa sekin muista: hän viittaa useasti Allahiin ja Koraaniin.
 Kaikki muut Ylen tavoittamista aikuisista suomalaisista toivovat paluuta Suomeen. Haastateltujen lisäksi joiltakin naisilta on saatu tietoa myös heidän omaistensa kautta.
 Eräs pelkää, että Minnan radikaalit puheet pilaavat kaikkien mahdollisuudet päästä kotiin. Toisen mukaan Isisin kritisoiminen voisi olla vaaraksi leirillä.
 Noin 20 000 naista ja lasta asuu vartioidulla alueella al-Holin leirissä. Heistä 11 000 on lähtöisin Syyrian ja Irakin ulkopuolelta. Ulkomaalaiset ovat usein Isis-taistelijoiden perheenjäseniä.  Antti Kuronen / Yle
 Al-Holin leirillä Syyrian aavikolla  teltat ovat edelleen alkeelliset, vessat ovat hätäisesti kyhättyjä peltimajoja eikä pölyäviä kulkureittejä ole kunnostettu.
 Leirissä ei saa enää kulkea yhtä vapaasti kuin vielä keväällä. Ulkopuolinen kävijä saa mukaansa kaksi aseistettua vartijaa. Aikaa vierailulle annetaan kaksi tuntia.
 Ihmisiä näkyy vain vähän. Kuumuus on karkottanut asukkaat telttoihinsa.
 Kurditaistelijat ovat eristäneet al-Holin leirin suljettuun osaan noin 11 000 ulkomaalaista naista ja lasta, jotka ovat eläneet Isisin alueilla. Valtaosa heistä, jopa kaksi kolmesta, on alaikäisiä.
 Joukossa on kymmenkunta suomalaista naista ja heidän noin 30 lastaan.
 On tavallista, että vanhemmat lapset hoitavat päivisin pikkusiskojaan ja -veljiään. Kuvan lapset eivät ole suomalaisia.  Antti Kuronen / Yle
 Leirillä olevien naisten radikalisoituminen  on riski, jonka esimerkiksi Isisin vastaisen liittouman yhdysvaltalainen varakomentaja, kenraalimajuri  Alex Grynkewich  on nostanut esiin kesällä  julkaistuissa   haastatteluissa . Hän pitää sitä suurimpana pitkän aikavälin riskinä Isisin vastaisessa taistelussa.
 Myös Yhdysvaltain puolustusministeriön  elokuisessa raportissa  arvioidaan, että Isis todennäköisesti koettaa värvätä uusia jäseniä al-Holissa. Yhdysvallat patistaakin Euroopan maita noutamaan kansalaisensa leiriltä.
 Samoilla linjoilla ovat Syyrian kurdit.
 – Al-Hol on aikapommi. Meillä ei ole resursseja leirin turvaamiseen ja leiriläisten deradikalisoimiseen. Alueellamme on monia turvallisuusuhkia, joihin meidän on varauduttava. Turkki uhkaa hyökätä ja Isis on alkanut tehdä pommi-iskuja, sanoo kurdijohtoisten SDF-joukkojen tiedottaja  Kino Gabriel .
 Ulkoisesti leiri ei ole juuri muuttunut toukokuusta, jolloin Yle kävi siellä edellisen kerran. Mutta leirin tunnelma on nyt erilainen.
 Al-Holin leirillä on vaatimattomia kioskeja, joista voi ostaa säilykkeitä, vettä ja keksejä. Punaisissa säiliöissä säilytetään leirin juoma- ja pesuvettä.  Antti Kuronen / Yle
 Toukokuussa moni naisista vaikutti vielä uskovan, että he pääsevät pian pois leiriltä. Se usko on karissut. Tilalle on tullut turhautumista, ja suhtautuminen viranomaisiin on epäilevä.
 Suomessa hallitus ei ole päättänyt, miten Syyrian kurdialueella olevien Suomen kansalaisten suhteen toimitaan. Toistaiseksi ketään ei ole autettu Suomeen.
 Jotkut EU-maat ovat hakeneet leiriltä orpolapsia.
 Leirissä naisia saapuu kyselemään, mitä heidän kotimaissaan tapahtuu. Aikooko Saksa tehdä jotain? Entä Hollanti? Pääsevätkö suomalaiset kotiin?
 Eräs saksalaisnainen tuhahtaa, että tuskinpa heitä haetaan, poliitikot pelaavat vain aikaa.
 Lähes kaikki kyselijät haluaisivat palata kotimaihinsa. Ainoastaan eräs pikkupoikaa perässään vetävä nainen huutaa ohimennessään venäjäksi, että hän ei tahdo takaisin Tadžikistaniin.
 Lämpötilat ovat leirillä nousseet jopa 50 asteeseen. Yle ei ole haastatellut kuvan naista al-Holissa. Antti Kuronen / Yle
 Moni al-Holin naisista pelkää Isisin islamilaista poliisia hisbaa, joka toimii leirilläkin, tosin varjoissa. Naisten ja leiriä vartioivien kurdien mukaan hisban asema al-Holissa on vahvistunut.
 Jos hisban jäsenet esimerkiksi näkevät, että joku keskustelee kurdisotilaiden kanssa, seurauksena voi olla yöllinen hyökkäys telttaan, naiset kertovat. Naisia on pahoinpidelty ja telttoja on sytytetty tuleen.
 Minnan äiti on odottanut tyttärensä  paluuta Syyriasta jo vuosia. Hänen mukaansa Minna lähti Turkkiin ja edelleen Syyriaan vuoden 2012 lopussa.
 Kotiin Suomeen jäi lapsia. Hoitoalalla työskennellyt Minna kertoi, että tarkoitus oli auttaa Syyriassa yltyvän sisällissodan uhreja.
 Leiriläisten mukaan vettä on viilennettävä jäällä, jotta se olisi kuumuudessa juomakelpoista. Avustusjärjestöt ovat varoittaneet, että likainen jää voi levittää tauteja. Antti Kuronen / Yle
 Kapinallisten seassa oli tuolloin islamistisia ryhmiä, mutta terrorijärjestö Isis oli vasta hankkimassa jalansijaa niiden joukossa.
 Minnan äiti kertoo, että tyttären lähtö oli yllätys.
 – Hän laittoi viestiä, että äiti, älä ole huolissasi, tulen takaisin muutaman kuukauden päästä, äiti kertoo puhelinhaastattelussa.
 Näin ei käynyt. Minna meni Syyriassa pian naimisiin portugalilaisen islamistin  Nero Saraivan  kanssa.
 Äiti sanoo, että Minna ei kertonut miehestään juuri muuta kuin nimen ja sen, että mies oli asunut aiemmin Britanniassa ja jättänyt edellisen vaimonsa sinne.
 Minna ei myöskään koskaan paljastanut, missä hän kulloinkin asui, vaikka äiti yritti sitä udella.
 Minnan aviomies Nero Saraiva oli yksi ensimmäisistä vierastaistelijoista Syyriassa. Ennen saapumistaan Syyriaan vuonna 2012 hän oli käynyt kahden viikon taistelukoulutuksen Somaliassa terrorijärjestö al-Shabaabin riveissä, portugalilainen tutkiva toimittaja  Hugo Franco   kirjoittaa .
 Parille syntyi kolme lasta. Saraivalla oli useita muitakin vaimoja.
 Alkuaikoina Minnan lähettämissä viesteissä näkyi kauniita puutarhoja, ja elämä näytti normaalilta. Yhteyttä pidettiin nettikahviloiden välityksellä. Vähitellen äiti alkoi ymmärtää, että tytär oli Isisin alueella.
 Samoihin aikoihin Minnan aviomies nousi Isisin hierarkiassa.  Saraivan uskotaan olleen Isisin panttivankeja videoilla mestanneen pahamaineisen  Mohammed Emwazin  eli Jihadi-Johnin oikea käsi.
 Isisin teloitusvideot, siviilien ja vihollistaistelijoiden joukkosurmat sekä jesidivähemmistön kansanmurha saivat kansainvälisen yhteisön lopulta liikkeelle. Yhdysvaltain johtama kansainvälinen liittouma alkoi tukea Isisin vastustajia ja pommittaa sen alueita loppuvuonna 2014.
 Minnakin jäi äidin mukaan ainakin kerran pommin voimasta romahtaneen talon raunioihin, mutta selvisi. Äidin arvion mukaan perhe joutui muuttamaan ainakin 30 kertaa, kun Isisin hallitsema alue kutistui taistelujen edetessä.
 Monet Isisin alueelta kiinni otetut naiset ovat kertoneet halunneensa päästä pois Syyriasta, mutta Isis oli estänyt paon. Äiti kertoo, ettei Minna puhunut juuri koskaan paluuaikeista.
 – Tunnen tyttäreni. Se ottaisi luonnon päälle. Ei hän äidilleen alkaisi ensimmäisenä valittaa, äiti kertoo.
 Al-Holin leiri paisui helmikuussa, kun kurdijoukot toivat sinne naisia ja lapsia Isisiltä vallatusta Baghuzin kylästä. Planet Labs Inc. Muokkaus: Ilkka Kemppinen / Yle. Lisenssi: CC BY-NC 3.0
 Kun Minnalta itseltään kysyy tarkemmin,  mitä hän ajattelee Isisin väkivallanteoista, kuten teloituksista ja jesidivähemmistöön kuuluvien ihmisten alistamisesta orjiksi, hän kääntää puheen toisaalle.
 – No kuules, jos olisit ollut siellä paikan päällä todistamassa, minkälaista järkyttävää väkivaltaa tulee amerikkalaisten, ranskalaisten, belgialaisten, kaikkien näiden liittouman maiden koneista, kuinka paljon lapsia litistyy näiden pommien alle, hän aloittaa.
 – Jos näkisit tämän, ymmärtäisit, minkä takia me myös taistellaan heitä vastaan.
 Eli sinusta Isisin toiminnassa ja kalifaatissa ei ollut mitään vikaa, vaan se oli ihan hyvä paikka?
 – Joo.
 Minna sanoo kuitenkin ikävöivänsä Suomeen jääneitä lapsiaan. Hän ei täysin sulje pois Suomeen paluuta.
 – Jos päädymme Suomeen, me myös yritämme sopeutua sinne, hän toteaa.
 Minnakin sanoo, että monet muut leirin suomalaiset haluavat takaisin Suomeen.
 – Heillä ei ehkä ole ihan niin radikaalit mielipiteet.
 Minna valikoitui Ylen haastateltavaksi  sattumalta. Kurdisotilaat olivat käyneet etsimässä suomalaisia leiristä etukäteen, ja ainoastaan pienten lastensa kanssa leirillä elävä  Amina  oli uskaltanut lähteä mukaan. Sotilaat eivät olleet kertoneet naisille, mistä on kyse.
 Amina kävi sen jälkeen yksin etsimässä muita suomalaisia, sillä naiset eivät halua vartijoiden näkevän, missä heidän telttansa ovat. Naisten ja leiriä vartioivien kurdien välit ovat kireät.
 Amina (oik.) on lähtöisin Suomesta. Yle ei ole haastatellut kuvan toista naista eikä hän ole suomalainen. Antti Kuronen / Yle
 Minnan lisäksi haastatteluun saapui alle 15-vuotias  Mariam . He eivät ole sukua toisilleen.
 Kukaan suomalaisista ei esiinny jutussa oikeilla nimillään. Yle ei kerro jutussa tunnistettavia yksityiskohtia heistä turvallisuussyistä. Aminalla ja Mariamilla on juuria ulkomailla, Minnalla ei.
 Minna ja Mariam sanovat tulleensa al-Holiin Baghuzin kylästä, joka oli Isisin viimeinen tukikohta Syyriassa. Kurdijoukot valtasivat alueen länsiliittouman tuella keväällä.
 Viimeiset päivät olivat verisiä. Isis oli tuonut alueelle kymmeniä tuhansia ihmisiä, joista monet olivat taistelijoiden perheenjäseniä. He jäivät keskelle taisteluita.
 Mariam kuvaa, että pommituksia oli joka päivä. Tarkka-ampujilta ei saanut rauhaa, ja loppuvaiheessa myös perheen teltta paloi.
 – Liittouma pommittaa yöllä, ja sä vaan istut ja mietit, osuuko se sinuun vai ei osu.
 Minna ja alle 15-vuotias Mariam ovat molemmat kotoisin Suomesta. Al-Holin leirille he päätyivät keväällä Isisin viimeisen linnakkeen Baghuzin kaaduttua. Antti Kuronen / Yle
 Suomesta hän ei omien sanojensa mukaan muista juuri muuta kuin sen, miten häntä syljettiin huivin käytön takia.
 Mariam ehti käydä Suomessa sen verran koulua, että hän osaa lukea ja kirjoittaa. Hän sanoo yrittävänsä opiskella al-Holissa, mutta myöntää sen olevan käytännössä mahdotonta.
 Tulevaisuudesta Mariamillakaan ei ole selvää kuvaa. Hänen mielipiteensä myötäilevät Minnan kertomaa.
 – En halua mennä takaisin Suomeen, koska siellä ei ole sharia-lakia, Mariam sanoo.
 Mariamia ja Minnaa haastateltiin yhdessä, Aminaa erikseen.

 Sekä Amina että Minna ovat leirillä  Syyriassa syntyneiden pienten lastensa kanssa. Jatkuva ripuli ja yksipuolinen ruoka heikentävät lasten vointia.
 Lisäksi Aminan tytär tarvitsisi kuntoutusta aiemman vammansa vuoksi.
 – Tytärtäni on ammuttu jalkaan. Siitä on aikaa. Hän voi hyvin. Mutta hänellä on lihasongelmia, lihas on kutistunut. Yksi jalka näyttää pienemmältä kuin toinen, mutta muuten hän voi hyvin. Pitäisi saada jonkinlaista fysioterapiaa, Amina sanoo.
 Aminan mukaan leirillä hoidetaan kyllä hätätapaukset, mutta muuten apua joutuu odottamaan pitkään.
 Minna puolestaan sanoo, että hänen viisivuotias tyttärensä oli äskettäin leirin sairaalassa keuhkokuumeen takia.
 Nuorin, kohta kaksivuotias tytär oppi Minnan mukaan kävelemään vasta vuoden ja yhdeksän kuukauden iässä aliravitsemuksen takia. Hän tarvitsisi Minnan arvion mukaan erikoiskengät, sillä lapsen jalat kääntyvät sisäänpäin.
 Al-Holissa toimivat järjestöt ovat raportoineet monista puutteista leirin oloissa.
 Lapsia on kuollut ripuliin ja kuumetauteihin. Esimerkiksi juomavedestä ja leirillä myytävästä jäästä on löydetty taudinaiheuttajia.  YK-järjestö OCHA  varoitti jo kesäkuussa, ettei jäätä pitäisi myydä.
 Jäälohkareita myydään al-Holin leirissä. Avustusjärjestöjen mukaan jään myynti olisi kiellettävä, koska epäpuhtauksia sisältävä jää aiheuttaa terveysriskejä. Antti Kuronen / Yle
 Ylen vieraillessa leirillä kahdesta kuorma-autosta kuitenkin myytiin metrin pituisia jäälohkareita, joita naiset kantoivat teltoilleen. Jäällä viilennetään juomavettä.
 Amina arvelee juuri jään aiheuttaneen hänen lastensa sairastelua.
 – Mutta on niin kuuma, ettei meillä ole muuta vaihtoehtoa kuin juoda sitä. Muuten vesi on niin kuumaa, ettei se vie janoa.
 Leirillä saa vettä auringossa lämpiävistä punaisista säiliöistä.
 Kansainväliset avustusjärjestöt ovat kritisoineet al-Holin leirin olosuhteita. Etualalla käymälästä valunutta vettä. Leirin yhteydessä toimii mm. terveysasema ja kansainvälisen Punaisen Ristin kenttäsairaala. Antti Kuronen / Yle
 Amina sanoo, että hän ei usko  kenenkään al-Holin naisista olevan uhka Suomen valtiolle. Hän toivoo pääsevänsä Suomeen.
 – Meitä suomalaisia ei ole alun perin edes paljon täällä. Jos me mentäisiin takaisin Suomeen, Suomen viranomaiset pystyisivät pitämään meitä silmällä.
 Minnan äiti kertoo puhelimitse tehneensä seitsemän vuotta työtä, jotta tytär ja lapsenlapset palaisivat Syyriasta.
 Hän hyväksyy sen, että tytär voi joutua Suomessa vankilaan, jos tämän todetaan syyllistyneen johonkin.
 – He sanovat, etteivät ole tehneet mitään. Mutta se pitää tutkia täällä.
 Minnan äiti sanoo, että leirillä olevien naisten omaiset ovat olleet yhteydessä Suomen viranomaisiin, mutta myös Syyrian kurdeihin. Hän näyttää kurdihallinnon lähettämää viestiä.
 – Olemme valmiit auttamaan lasten ja naisten kotiuttamisessa, mutta luovutamme kansalaisia vain heidän hallituksilleen. Ellei Suomen hallitus ole yhteydessä meihin, emme voi luovuttaa kansalaisia muille tahoille, vastauksessa lukee.
 Aiemmin Minnakin oli halunnut leiriltä takaisin Suomeen, äiti sanoo.
 – Siitä lähtien kun hän leirille tuli, joka päivä tuli kysymys, että milloin päästään pois.
 Muutama viikko sitten Minnalta tuli kuitenkin uudenlainen viesti: "Äiti voit lopettaa yrittämisen. Ei ne ota meitä."
 – Mummille se oli kauhea paikka, Minnan äiti sanoo.
 Hän toivoo, että Minna muuttaisi vielä mielensä.
 Noin kaksi kolmasosaa al-Holin asukkaista on lapsia. Kuvan lapsi ei ole suomalainen.  Antti Kuronen / Yle
 Al-Holin leiriltä raportoi Antti Kuronen.
 Lue myös:
 Suomalaisesta Mikaelista tuli kalifaatin lapsi: "En tiennyt, että mulle tulee käymään elämässä näin"
 Isoäiti odottaa perhettään kotiin Vantaalle, mutta tytär ja lapsenlapset ovat Syyrian aavikolla – Suomi vatvoo yhä, mitä al-Holin leirin naisille ja lapsille pitäisi tehdä
 Yle Isis-leirillä Syyriassa: Leirillä on jopa 44 suomalaista, kertovat suomalaisnaiset videolla – "Haluamme takaisin Suomeen"
 Satelliittikuvat: Planet Labs Inc. Kuvaa rajattu. Lisenssi:   CC BY-NC 3.0

Suomalainen Minna al-Holin leirillä: "Menen mieluummin sharia-valtioon kuin Suomeen" – Muut naiset toivovat paluuta kotimaahan


Summary: Parhaiten punajalkahaukan voi bongata läntisen Uudenmaan pelloilta.

Etelä-Suomi saa nauttia paraikaa punajalkahaukkojen invaasiosta. Niitä nähdään meillä yleensä muutama yksilö joka vuosi, mutta torstaina lintuja laskettiin olevan Suomessa ainakin 50.
 – Laji ei pesi meillä lainkaan, mutta joinakin vuosina nuoret linnut lähtevät loppukesällä kiertelemään. Nyt on ollut hyvin voimakas invaasio lämpimien etelä- ja kaakkoistuulien vuoksi. Latviassa on keskiviikkona muuttanut noin tuhat punajalkahaukkaa, ja niitä on päätynyt Suomeenkin, kertoo Birdlifen tiedottaja  Jan Södersved .
 Punajalkahaukka pesii Itä-Euroopassa sekä Aasiassa ja talvehtii Afrikassa. Södersved arvelee, etteivät linnut kauaa Suomessa viihdy, vaan jatkavat matkaansa pian. Toisaalta niitä voi tulla lähipäivinä lisääkin.
 Pohjoisin havainto on Oulun seudulta, mutta muuten lintuja on nähty enimmäkseen eteläisessä Suomessa.
 – Ne ovat olleet aika lailla meno päällä ja vaihtaneet nopeasti paikkaa. Parhaiten punajalkahaukkoja voi nähdä todennäköisesti Länsi-Uudenmaan peltoaukeilla, Södersved sanoo.
 Muistuttaa tuulihaukkaa
 Hän kertoo, että punajalkahaukka on pienempi kuin tuulihaukka, mutta sillä on samantyylinen "lekuttava" lentotyyli. Muutenkin se muistuttaa tuulihaukkaa, mutta nuorella linnulla on hyvin vaalea poski.
 – Vanhempi koiras on puolestaan hiilenmusta, ja sillä on punaiset pöksyt eli alaperä ja jalkojen tyvellä oleva höyhenys. Naaras on kauniin kellanoranssin ja harmaan kirjava.
 Laji pesii laajalla alueella Suomen kaakkoispuolella. Kun pesintä on onnistunut hyvin, nuorukaiset hajaantuvat eri puolille ravinnon varmistamiseksi. Samalla kartoitetaan mahdollisia uusia levittäytymisalueita.
 – Punajalkahaukka on siinä mielessä hauska petolintu, että se syö hyönteisiä eikä juuri saalista pikkunisäkkäitä tai -lintuja laisinkaan, Södersved kertoo.

Punajalkahaukat lensivät Suomeen – kauniita "punahousuja" näkyy nyt harvinaisen paljon


Summary: Suomessa ollaan yksimielisiä siitä, että poliiseja tarvitaan lisää. Määrästä, keinoista ja aikataulusta sopua ei ole.

Hallitusohjelma lupaa nostaa poliisien määrää 7 500 henkilötyövuoteen vuoteen 2022 mennessä.
 Monelle poliitikolle tämä ei riitä.
 Perussuomalaisten puheenjohtaja  Jussi Halla-aho  vaatii Suomeen lähes 6 000:ta poliisia lisää. Luku on laskettu Halla-ahon vaatimuksesta, jonka mukaan poliiseja tulisi olla noin 230 sataatuhatta asukasta kohden. Asiasta kertoi  Helsingin Sanomat .
 Keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Antti Kurvinen   vaati  aiemmin tällä viikolla, että poliisille luvatut lisäresurssit toteutetaan jo tämän vuoden budjettiriihessä ja poliisien koulutusmääriä kasvatetaan jo ensi vuonna.
 Nyt poliiseja on sisäministeriön laskelman mukaan noin 7 300.
 Koulutusmäärät moninkertaistuneet 2010-luvulla
 Poliisikoulutuksen aloituspaikkamäärä on tällä vuosikymmenellä vaihdellut sadasta 400:ään. Poliisiammattikorkeakoulun (Polamk) rehtorin  Kimmo Himbergin  mukaan hallitusohjelmaan kirjattu tavoite 7 500 poliisista vuoteen 2022 mennessä näyttää näillä koulutusmäärillä täysin mahdolliselta.
 Valtiovarainministeriön arvio poliisien määrän kehityksestä on pessimistisempi. Ministeriön  budjettiesityksessä  poliisien määrän ei uskota kasvavan ensi vuonna lainkaan tästä vuodesta.
 Rehtori Himberg hämmästyi huomatessaan, että ministeriö ehdottaa budjettiesityksessä poliisikoulutuksen aloituspaikkoja kasvatettavaksi 500:een jo ensi vuonna.
 – Minä sain tuosta luvusta tiedon silloin, kun sain tiedon, että budjettiluonnos on julkaistu. Ei ollut kysytty mitään täältä Poliisiammattikorkeakoulusta, Himberg sanoo.
 – Tällä neljänsadan sisäänotolla meillä on tässä muutaman vuoden kuluttua mahdollisuus päästä vaikka 8 000 poliisiin. En näe ollenkaan, miksi olisi tarve entisestään lisätä aloituspaikkoja.
 Taulukosta näet, miten poliisien koulutusmäärät ovat muuttuneet 2010-luvulla:
 Aloituspaikkamäärän päättää lain mukaan Poliisihallitus, ei valtiovarainministeriö. Jos paikkamääriin tulee muutoksia, asiasta neuvotellaan syksyllä.
 Aloituspaikat ovat Himbergin mukaan jo nyt tapissa.
 – Näillä opettaja- ja opetustilavoimavaroilla pystymme kouluttamaan tämän määrän. Jos tästä pitäisi lisätä, se vaatisi opettajakunnan lisäystä ja tietyiltä osin lisätilan vuokraamista. Näihin tiloihin me emme saa mahdutettua sitä määrää.
 Sisäänpääsyvaatimukset koulutukseen tiukat
 Vuonna 2017 Poliisiammattikorkeakoulun aloituspaikoista 15 prosenttia jäi täyttämättä, sillä tiukat sisäänpääsyrajat ylittäviä hakijoita ei ollut tarpeeksi.
 Rehtori Himbergin mukaan aloituspaikkamäärän kasvattaminen entisestään tarkoittaisi pääsyvaatimuksista joustamista.
 – On päivänselvä asia, että jos neljästäsadasta viiteensataan nostetaan, niin eihän se voi tapahtua muuten kuin hyväksymisrajaa alentamalla. Valintakokeissa testataan kognitiivisia ja sosiaalisia taitoja ja fyysistä kuntoa. En pidä suotavana, että miltään näistä kolmesta osa-alueesta tingitään, Himberg sanoo.
 Päätös ensi vuoden aloituspaikoista tehdään syys–lokakuussa, kertoo Poliisihallituksen hallintojohtaja  Anne Aaltonen . Aaltosen mukaan tähän mennessä pitkän aikavälin henkilöstösuunnittelussa on myös käytetty arviota 400 aloituspaikasta.
 – Vuosi on aika lyhyt aikajänne toteuttaa näin merkittäviä muutoksia. Rehtorin huoli on oikeutettu, ja se varmasti arvioinnissa huomioidaan.
 Kuinka paljon poliiseja tarvitaan?
 Poliisihallituksen ja Suomen poliisijärjestöjen liiton tavoite on poliisien määrän kasvattaminen 7 850:een hallituskauden loppuun mennessä. Suomen poliisijärjestöjen liiton puheenjohtajan  Jonne Rinteen  mukaan lisäys tarvitaan, jotta voidaan turvata hälytys- ja valvontatehtävien hoitaminen ja rikostutkinnan perustaso.
 – Polisiille on annettu huomattavasti enemmän tehtäviä kuin mistä se kykenee selviytymään. Nyt priorisoidaan, vaikka viranomaisen tehtävä ei lähtökohtaisesti ole priorisoida, vaan tehdä sille osoitetut lakisääteiset tehtävät.
 Muuttuva lainsäädäntö tuo usein poliisille lisätehtäviä, ja yhteiskunnalla on omat odotuksensa ja tavoitteensa poliisitoiminnalle, sanoo Poliisihallituksen hallintojohtaja Aaltonen.
 – Nyt kun hallitusohjelman toimeenpanon suunnittelu edistyy, syntyy parempi käsitys sen edellyttämistä resursseista tulevina vuosina.
 Aaltonen muistuttaa, että pelkästään henkilöstömäärää ja siihen liittyvää rahoitusta lisäämällä poliisin kokonaisrahoitus ei vielä lisäänny.
 – Tämä on kokonaisuus, johon liittyvät sekä henkilöstökustannukset että muut kustannukset, kuten hankinnat. Poliiseilla täytyy olla riittävät työvälineet ja terveelliset ja riittävät toimitilat, Aaltonen sanoo.
 Vaihtoehto: eläköityvät poliisit töihin?
 Alalta eläköityy tai poistuu muutoin vuosittain noin 220–240 poliisia.
 Aiemmin poliisit saattoivat tehtävästä riippuen siirtyä eläkkeelle yleistä valtion virkamiesten 68 vuoden eroamisikää aiemmin. Osalla matalampi eläköitymisikä on edelleen voimassa siirtymäsäännösten vuoksi.
 Voisiko poliisien määrää kasvattaa eläkkeelle jäämistä lykkäämällä tai kutsumalla eläköityneitä poliiseja takaisin töihin?
 Pakolliseen eläkeiän kasvattamiseen Suomen poliisijärjestöjen liiton puheenjohtaja Rinne ei usko, sillä laskennallinen eläkeikä nousee koko ajan. Lisäksi jo nyt osa poliiseista jatkaa vapaaehtoisesti virkauraansa eläkeiän täyttymisen jälkeen.
 – On hirveän vaikea nähdä, että lähdettäisiin tätä kautta kutsumaan ihmistä takaisin, kun hän on ansainnut eläkkeensä ja eronnut työtehtävistään.
 Jonne Rinne ehdottaa eläköitymisen lykkäämisen sijaan erityistä poliisireserviä: eläköityvät poliisin miehistö ja päällystö voisivat sitoutua palaamaan poliisitehtäviin joitakin vuosia eläköitymisen jälkeen, jos yhteiskunnallinen tilanne sitä edellyttäisi.
 Pohjoismaisesta tasosta ollaan kaukana
 Muihin  EU-maihin verrattuna  Suomessa on vähän poliiseja väkilukuun suhteutettuna. Vuonna 2016 EU-maiden keskiarvo oli 318 poliisia sataa tuhatta asukasta kohden. Suomi oli tilaston häntäpäässä 137 poliisilla 100 000:ta asukasta kohden.
 Alan viesti on selvä: poliisien määrä pitäisi nostaa lähemmäs pohjoismaista ja eurooppalaista tasoa. Siksi keskustelu poliisien määrän lisäämisestä on kaikkien haastateltavien mielestä askel oikeaan suuntaan.
 – Viesti kaikilta pohjoismaisilta virkaveljiltä ja -siskoilta on, että olkaa proaktiivisia. Toimiin pitää ryhtyä nyt, koska jälkikäteen korjattuna se on sekä hidasta että kallista, Rinne sanoo.
 Poliisin kouluttaminen kestää noin 3 vuotta. Nyt tehtävät päätökset ensi vuoden aloituspaikoista näkyisivät uusina alalle valmistuvina poliiseina aikaisintaan hallituskauden lopulla.
 Lue myös:
 Poliisien määrän lisäys onnistuisi haluttaessa hallitusohjelmaa ripeämmin – Kiista korkeakoulurahoista jäi ratkaisematta ministerien kesken
 Tutkija Porvoon ampumisesta: Poliisin työ muuttunut vaarallisemmaksi 2000-luvulla – "Näkyy selkeä virkamiehen vahingoittamistarkoitus, jopa ansoittamista"
 Poliisilaitos laittoi kaupungissa viran auki, mutta yhtään hakemusta ei tullut – uusi hallitus lupaa lisää poliiseja Suomeen ja erityisesti maakuntiin
 Poliisipula on valtava eikä helpotusta ole luvassa ennen ensi vuotta – valmistuneita kiinnostavat vain kenttätehtävät
 "Karmivalta kuulostaa poliisin resurssien kannalta" – Kymmeniä opiskelupaikkoja jäi täyttämättä poliisikoulutuksessa
 Poliisien määrään suunniteltu roima korotus – Poliisijärjestö: "Kun poliiseja tarvitaan lisää, se ei tapahdu kaupan kassalta ostamalla"
 Poliisihallitus haluaa lisää poliiseja kentälle –
Poliisijärjestö: "Paini nakkikioskilla ei ole enää kuusikymppisen työtä"

Valtiovarainministeriö kasvattaisi poliisien koulutusmääriä jo ensi vuonna – rehtori: "Näihin tiloihin emme saa mahdutettua sitä määrää"


Summary: Iäkkäät vastaajat kannattavat eniten peliautomaattien sijoittamista erillisiin tiloihin.

Enemmistö suomalaisista siirtäisi rahapeliautomaatit erillisiin tiloihin, käy ilmi  Uutissuomalaisen  teettämästä kyselystä.
 Vastaajista 60 prosenttia kannatti peliautomaattien siirtämistä pois kaupoista, kioskeista, huoltoasemilta ja vastaavista paikoista.
 Eniten peliautomaattien sijoittamista erillisiin tiloihin kannattivat iäkkäät vastaajat. Kun vertaillaan eri ammattiryhmiä, tiukimmin pelikoneiden siirtoa vastustivat työttömät työnhakijat.
 Peliautomaattien sijoittelu on herättänyt keskustelua, sillä ne aiheuttavat pelimuodoista eniten ongelmia pelaajille.
 Kyselyn teki Tietoykkönen Uutissuomalaisen toimeksiannosta 20.-23. elokuuta. Verkkokyselyyn vastasi tuhat suomalaista Manner-Suomen alueelta. Virhemarginaali on 3,1 prosenttiyksikköä suuntaansa.
 Lisää aiheesta:
 Poliitikot haluavat kiirehtiä rahapeliasiakkaiden tunnistamista: Paniikkinappula voi vähentää pelaamiseen kuluvaa aikaa ja rahaa
 ”Halusin ostaa perheelleni ruokaa, mutta jo kauppaan mennessä pelotti” – lue mitä peliriippuvainen ja 4 muuta tekisivät peliautomaateille

Uutissuomalainen: Valtaosa suomalaisista siirtäisi peliautomaatit erillisiin tiloihin


Summary: Postin käsittelijät ja lajittelijat menevät alkuviikolla lakkoon.

Kuluttaja hakee pakettinsa yhä harvemmin Postin myymälästä. Nykyään lähetys toimitetaan usein pakettiautomaattiin, joita asennetaan kiivaaseen tahtiin niin kauppakeskusten auloihin kuin taloyhtiöiden rappukäytäviin.
 Postin palvelupisteverkoston johtaja  Lasse Huttune n kertoo, että Postin verkostossa on pakettiautomaatteja tällä hetkellä noin 1 450. Niistä liki 500 on asennettu tämän vuoden aikana.
 Kesäkuun alussa Posti päätti kahdet yt-neuvottelut, joiden seurauksena yhtiö vähentää 200 työpaikkaa. Vähennykset koskevat muun muassa Postin palvelupisteitä, ja samalla yhtiö karsii 18 omaa myymäläänsä.
 Posti kertoi kuluneella viikolla, että noin 700 paketti- ja verkkokauppaliiketoiminnassa työskentelevän ihmisen työehdot muuttuvat marraskuussa. Työntekijäpuoli puolestaan sanoi torstaina, että se aloittaa käsittely- ja lajittelutoimintojen lakon niin, että työntekijät eivät mene sunnuntain myöhäisillasta alkaen töihin. Lakko kestää ensi keskiviikkoon.
 Posti ilmoitti kesäkuussa myös muuttavansa pakettikuljetuksiaan koko maassa. Jatkossa paketit kuljetettaisiin asiakasta lähimpänä sijaitsevaan Postin palvelupisteeseen, joka on asiakkaan kotiosoitteesta riippuen joko pakettiautomaatti tai Posti. Tähän asti paketit on ensisijaisesti viety lähimpään Postiin, ellei asiakas itse ole valinnut tiettyä noutopistettä.
 – Jos kuluttaja ei ole tehnyt valintaa verkkokaupassa tai tehnyt Oma noutopiste -ohjausta, pyrimme hakemaan toimituspaikan mahdollisimman läheltä kuluttajan kotiosoitetta, Huttunen kertoo.
 Huttusen mukaan uudistusta ei ole vielä otettu käyttöön muualla kuin pilottikaupungissa Turussa, mutta se on tarkoitus saattaa voimaan valtaosassa Suomea pian.
 Automaatin voi asentaa taloyhtiöissä oman asunnon alakertaan
 Noin neljännes kaikista verkkokauppaostoksista kulkee kirjepostin mukana vastaanottajan kotipostilaatikkoon. Kolme neljästä paketista päätyy asiakkaan kotiovelle, pakettiautomaattiin tai perinteiseen Postin toimipisteeseen.
 – Mitä suurempi tai painavampi paketti on, sitä tyypillisemmin se halutaan saada toimitettuna kotiovelle saakka, Huttunen toteaa.
 Myös pakettiautomaatin voi asentaa kotioven tuntumaan. Postin Smartpost-automaatin saa hankittua esimerkiksi taloyhtiön rappukäytävään tai erilliseen huoneeseen talon yleisissä tiloissa. Automaattia ei kuitenkaan tule sijoittaa poistumistielle tai muuten haittaamaan paloturvallisuutta, muistuttaa Kiinteistöliiton lakimies  Laura Lithenius .
 Hänen mukaansa taloyhtiön olisi hyvä päättää pakettiautomaatin hankkimisesta yhtiökokouksessa enemmistöpäätöksellä.
 Pakettiautomaatin saa taloyhtiöön määräajaksi 2-5 vuodeksi, ja kuukausimaksu on sopimuskauden pituudesta riippuen noin 70-130 euroa kuukaudessa.
 Keskustelu Smartpost-automaattien ympärillä kävi Litheniuksen mukaan kuumimpana vuoden 2017 tienoilla. Tuolloin myös vanhoihin taloyhtiöihin haluttiin hankkia automaatteja, mutta nykyään niitä asennetaan enimmäkseen uudiskohteisiin.
 Posti ei halua kertoa tarkkoja lukuja taloyhtiöiden pakettiautomaattien määrästä. Huttusen mukaan niitä kuitenkin on satoja, ja ne sijaitsevat lähinnä kasvukeskuksissa pääkaupunkiseudulla sekä Turussa ja Tampereella.
 Kiinteistöliiton Lithenius uskoo, että pakettiautomaatteja aletaan kaivata taloyhtiöihin yhä enemmän.
 – Pakettien määrä on suurta, ja tulevaisuudessa varmasti halutaan enemmän helppoutta asumiseen, hän sanoo.
 Suomalaiset suosivat vielä suomalaista
 Posti toimitti viime vuonna yli 40 miljoonaa pakettia. Pakettiliikenteen lisääntyminen selittyy verkko-ostosten suosiolla.
 – Verkkokaupan kasvu on globaali ilmiö, joka näkyy myös meillä. Postin toimittamien pakettien määrä kasvaa tälläkin hetkellä noin 10 prosentin vauhtia vuositasolla, Postin palvelupisteverkoston johtaja Huttunen sanoo.
 Suomalainen tilaa noin kymmenen postipakettia vuodessa, mikä on moniin muihin länsimaihin verrattuna vielä vähäinen määrä. Kuluttajien ostokäyttäytymisen välillä on kuitenkin suuria eroja.
 – On verkkokaupan hevijuusereita, jotka tilaavat joka viikko verkkokaupasta jotain, mutta toisaalta on niitäkin, jotka eivät ole tehneet ensimmäistäkään verkkokauppaostosta, Huttunen kuvaa.
 Tilatuimpien tuotteiden listalla on pitkään pyörinyt samoja tuotteita. Kirjat, pelit, elektroniikka ja vaatteet pitävät pintansa suosituimpina tilaustavaroina. Huttunen huomauttaa, että ruoan tilaaminen on kasvava trendi, joka näkyy myös ruokakauppojen verkkokaupan lisääntymisessä. Myös vertaisnettikauppa kasvaa, kun kuluttajat käyvät keskenään kauppaa nettikirpputorien välityksellä.
 Postin tekemien tutkimusten mukaan kaksi kolmasosaa suomalaisten tekemistä verkko-ostoksista tehdään kotimaisista verkkokaupoista. Ulkomailta tilatut tuotteet tulevat useimmiten Euroopasta, ja suuri kauppamaa Kiina pitää listan kolmossijaa.
 – On hassuakin, että ulkomailta tilatut verkko-ostokset tulevat muutenkin tutuista kauppakumppanimaistamme: Saksa ja Ruotsi ovat listan kärjessä.
 Lisää aiheesta:
 Ministeri Paatero Demokraatille: Postin ylimmän johdon palkkiot ehkä tarkasteluun – PAU:n Nieminen: Johto ei ole halunnut leikata omasta pussistaan

Turbulenttinen Posti lisää pakettiautomaatteja ja karsii myymälöitään


Summary: Suomenlahden pohjalla on kallioalueita, joissa kallion laatu on heikko, mikä voi aiheuttaa rakentamiselle merkittäviä vaikeuksia.

Siltojen, tunnelien, sähkölinjojen ym. rakentaminen

Tallinna-tunnelin suunnitelmille on tullut takaisku, kirjoittaa  Helsingin Sanomat.
 Alustavien geologisten selvitysten perusteella rautatietunnelin louhiminen tai poraaminen Suomenlahden ali voi edellyttää insinööritieteen taidonnäytteitä.
 Suomenlahden pohjalla on useita kallioalueita, joissa kallion laatu on heikko. Tämä voi aiheuttaa rakentamiselle merkittäviä vaikeuksia.
 Geologit edellyttävät tarkempia tutkimuksia ennen kuin linjaukset lyödään lukkoon.
 Selvityksissä on hyödynnetty molempien maiden aiempaa geologista tutkimusaineistoa sekä kaikuluotausta Suomenlahdella.
 Lisää aiheesta:
 Näin Vesterbackan tunnelihanketta kommentoidaan – virolaisministeri: Aikataulu epärealistinen, kannattavuus ja ympäristövaikutukset epäilyttävät

Peter Vesterbackan Tallinna-tunnelihankkeeseen tulossa mukaan maailman suurin rakennusliike – vuosittainen työllisyysvaikutus olisi 20 000 henkilötyövuotta

HS: Tallinna-tunnelin suunnitelmille takaisku


Summary: Saksasta turvapaikkaa hakenut tšetšeenimies ammuttiin kuoliaaksi viikko sitten berliiniläispuistossa.

Berliinissä  tšetšeenimiehen murhasta  epäillyn venäläismiehen passi on kytköksissä Venäjän GRU-sotilastiedustelupalveluun, kertovat saksalaismediat.
 Saksasta turvapaikkaa hakenut  Zelimhan Hangošvili  ammuttiin viime perjantaina keskellä päivää puistossa Berliinissä. Peruukkiin sonnustautunut pyöräilijä ampui kaksi luotia kohti Hangošvilia ja pakeni paikalta.
 Saksan poliisi otti nopeasti kiinni ampumisesta epäillyn henkilön, joka on Venäjän kansalainen. Hänet napattiin pian sen jälkeen, kun silminnäkijät havaitsivat miehen heittäneen puiston lähellä virtaavaan Spreejokeen aseen, peruukin ja polkupyörän.
 Passitietojen mukaan epäilty venäläinen on 49-vuotias, Siperiasta kotoisin oleva  Vadim Andrejevitš Sokolov .
 Der Spiegel -lehti  kuitenkin kertoo, ettei Sokolovin tietoja löydy Venäjän passi- tai ajokorttirekisteritietokannasta.
 Der Spiegelin, kansalaisjournalistiryhmä  Bellingcatin  ja The Insiderin yhdessä tekemästä selvityksestä käy ilmi, että passinumero on kytköksissä Venäjän sisäministeriön yksikköön Moskovassa, jonka tiedetään aiemmin myöntäneen henkilöasiakirjoja Venäjän GRU-sotilastiedustelupalvelulle.
 Kreml on kiistänyt osuutensa murhaan.
 Murhatun Hangošvilin tiedetään taistelleen Tšetšenian sodassa Venäjää vastaan. Lisäksi saksalaislehdet ovat paljastaneet hänen myöhemmin auttaneen Georgian ja Ukrainan viranomaisia.
 Lisää aiheesta:
 Murder of Chechen dissident: suspect linked to Russian security services
 Saksassa pohditaan, tapahtuiko keskellä Berliiniä Venäjän tilaama palkkamurha – Epäilty on naamioitunut venäläismies, uhri tšetšeeni

Saksalaismedia: Berliinin murhasta epäillyn miehen passi kytkee tämän Venäjän sotilastiedustelupalveluun


Summary: Viidennes kuntajohtajista on sitä mieltä, että kuntia on kuultu melko hyvin.

Enemmistö suurten kuntien johtajista on sitä mieltä, että kuntia on kuultu huonosti niitä koskevien uudistusten valmistelussa tällä vuosikymmenellä, ilmenee Kunnallisalan kehittämissäätiön kyselystä.
 Suurten, yli 50 000 asukkaan kuntien johtajista 55 prosenttia vastasi kyselyssä, että kuntia on kuultu erittäin tai melko huonosti.
 Kaikkien kuntajohtajien osalta vastaava osuus oli 43 prosenttia. Joka viides kuntajohtaja katsoi, että kuntia on kuultu melko hyvin uudistusten valmistelussa. Yksikään kuntajohtaja ei ollut täysin tyytyväinen tilanteeseen.
 Kysely lähetettiin 297 kuntajohtajalle, joista 121 vastasi kyselyyn.

Suurten kuntien johtajat kriittisinä: Kuntia kuultu huonosti valmistelussa


Summary: Simon Coveney tapasi Helsingissä Britannian ulkoministerin, muttei saanut selville miten Britannia aikoo ratkaista erosopimuksen ongelmat.

Irlanti perää Britannian hallitukselta uskottavia ratkaisuehdotuksia siihen, miten Britannian sopimukseton ero EU:sta vältettäisiin.
 Irlannin ulkoministeri  Simon Coveney  tapasi Britannian virkaveljensä  Dominic Raabin  päivällä Helsingissä EU:n ulkoministerikokouksen liepeillä yrittäen ymmärtää mihin Britannian hallitus pyrkii.
 – Jos Britannialla on uskottavia vaihtoehtoja, meidän on nähtävä niiden yksityiskohdat. Kehotan Britanniaa tuomaan ne esille, Coveney sanoi Ylelle.
 Britannian hallitus ei hyväksy erosopimukseen kirjattua ns. backstop-ratkaisua, jonka tarkoitus on välttää rajatarkastusten pystyttäminen Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajalle. Brexitin tapahtuessa rajasta tulee myös EU:n ulkoraja, jonka ylittävät tavarat ja ihmiset tulisi tarkastaa.
 – Heidän on tuotava pöytään uskottavia vaihtoehtoja jotka ajavat saman asian (kuin backstop). Suoraan sanottuna aika on loppumassa, Coveney sanoi.
 Britannian on määrä erota EU:sta 31. lokakuuta. Irlannin hallitus on sanonut, että se ei aio pystyttää rajalle tarkastuspisteitä tai aitoja, vaikka ero tapahtuisi ilman sopimusta.
 – Tarkastuksia on oltava jossakin. Ne eivät tule olemaan rajalla, Coveney sanoi.
 Tarkastukset ovat hänen mukaansa kuitenkin huomattavasti huonompi vaihtoehto kuin erosopimuksen backstop-järjestely, jossa Pohjois-Irlanti jäisi osaksi EU:n tulliliittoa siirtymäkauden ajaksi.
 – Se saisi monet ihmiset Irlannissa hyvin vihaisiksi ja turhautuneiksi. Mutta jos ero tapahtuu ilman sopimusta, meidän on tehtävä vaikeita valintoja, Coveney sanoi.
 Brexit ei ollut ulkoministerien Helsingin-kokouksen asialistalla, mutta Coveney kertoi saaneensa kokouksessa vaikutelman, että muut jäsenmaat ovat yhä tiukasti Irlannin tukena.
 – Solidaarisuus EU:ssa meitä kohtaan on ollut kivenkovaa, Coveney sanoi.
 Britannian pääministeri  Boris Johnson  ilmoitti keskiviikkona, että parlamentin syysistuntoa lyhennetään. Käytännössä parlamentin alahuoneelle jää hyvin niukasti aikaa yrittää estää Britannian sopimukseton ero.
 Coveney ei halunnut arvioida, lisääkö ratkaisu sopimuksettoman eron todennäköisyyttä. Hänen mukaansa kysymys on Britannian sisäinen.
 Lisää aiheesta:
 EU-maiden ulkoministerit tapasivat Finlandia-talossa – Asialistalla liuta polttavia kriisejä
 Britannian pääministeri lupasi kiihdyttää neuvotteluja uudesta brexit-sopimuksesta

Irlannin ulkoministeri Ylelle: Brittien esitettävä uskottavia brexit-vaihtoehtoja


Summary: Elinkeinoministeriö selvittää, pitäisikö sen hallinnonalaan kuuluvia työtehtäviä siirtää Helsingistä maakuntiin.

Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Työ- ja elinkeinoministeriö  käynnistää syyskuun aikana uuden suuren alueellistamisselvityksen.  Elinkeinoministeri  Katri Kulmuni  (kesk.) sanoo haluavansa ottaa selvää, onko elinkeinoministerin johtamien yksikköjen läsnäolo alueilla riittävän vahvaa niin, että ne voivat auttaa yrityksiä työllistämään eri puolilla maata.
 Asiantuntija  Timo Aro  aluekehittämisen konsulttitoimisto MDI:stä toteaa  Radio Suomen Päivän haastattelussa , että hajasijoitus ja alueellistaminen nousevat kuin korkki pintaan hallituskaudesta toiseen. Matkalle on mahtunut niin onnistumisia kuin epäonnistumisiakin.
 – Hyviä onnistumisia on esimerkiksi Maaseutuviraston siirtäminen Seinäjoelle, koska alueella on vahva elinkeinoelämäpohja, joka liittyy samaan toimialaan.
 Hän toteaa, että esimerkiksi myös Ruotsissa alueellistamistyötä on tehty pitkään ja työhön on oltu melko tyytyväisiä.
 Huonona esimerkkinä voidaan Aron mukaan pitää Fimean siirtoa Helsingistä Kuopioon, joka yski jo alkumetreiltä.
 – On paljon erilaisia esimerkkejä. Voisi sanoa, että todella paljon on puhetta, paljon poliittista retoriikkaa, mutta käytännön tulokset ja vaikutukset ovat lopulta jääneet aika vaatimattomiksi.
 Suuressa mittakaavassa pieniä lukuja
 Selvitys koskee elinkeinoministeriön hallinnonalaa, eli noin 3700 työpaikkaa. Ely-keskukset ja TE-toimistot ovat jo maakunnissa - kuinka suuresta määrästä työpaikkoja lopulta puhutaan, onko hallinnonalan sisällä enää siirrettävää?
 – Suurin osa hallinnonalan ihmisistä on jo nyt maakunnissa ja paikallisella tasolla. Monet työtehtävistä ovat luonteeltaan sellaisia, joissa maakunta- ja paikallistasolla tehdään myös etätyötä.
 – Katseet kääntyvät silloin varmasti Helsingissä sijaitsevan ministeriön suuntaan. Se on sitten ehkä ainoa liikuteltavissa oleva resurssi, jos siihen haluttaisiin lähteä, Aro pohtii.
 Aro muistuttaa alueellisten muutosten mittakaavasta. Esimerkiksi Helsingin seudulle tulee vuosittain noin 6000-7000 ihmistä muualta Suomesta.
 – Alueellistaminen on siis aikamoista nappikauppaa verrattuna siihen todelliseen liikkuvuuteen, joka tapahtuu alueiden välillä.
 Oppositiopuolue kokoomuksestakin on jo ehditty kommentoida Kulmunin aloittamaa selvitystä. Puolueen eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Kai Mykkänen  sanoo suhtautuvansa mahdollisiin uusiin  alueellistamishankkeisiin varauksella . Mykkäsen mukaan valtiolliset toimet pitää järjestää niin, että veronmaksajien etu toteutuu. Jo olemassa olevien toimien siirtely on hänen mukaansa osoittautunut vaikeammaksi kuin etukäteen ajateltiin.
 Timo Aro toteaa, että alueellistaminen on melkolailla poliittinen kysymys.
 – Se on aikalailla poliittinen kysymys, ja kuvaa ehkä enemmän tahtotilaa. Mielestäni paljon merkityksellisempää on monipaikkaisuuteen liittyvät asiat, eli se että mahdollistetaan työntekeminen mahdollisimman liikkuvalla tavalla, riippumatta asuinpaikasta. Se ei mielestäni edellytä mitään suuria uudelleenorganisointeja tai poliittista retoriikkaa; sitä tapahtuu jo nyt käytännössä ihmisten työssä ja arjessa.
 Kuuntele koko haastattelu Yle Areenassa:  https://areena.yle.fi/1-50225129
 Lue myös:
 Valtionhallinnon alueellistamisen nurinkurinen tulos: Uusimaa vahvisti asemiaan – on uusintakierroksen vuoro
 Analyysi: Fimea jää Kuopioon – politisoituneesta veivaamisesta ei tyylipisteitä saa mikään puolue
 Onko koko maan asuttuna pitäminen viisasta? Ruotsalainen ekonomisti: Poliittisesti kyllä, taloudellisesti ei

Asiantuntija ministerin alueellistamishalusta: Nappikauppaa verrattuna ihmisten todellisiin muuttovirtoihin


Summary: Puolan puolustusministerin mukaan seitsemännestäkin tukikohdasta on käyty keskusteluja.

Puolan puolustusministeri  Mariusz Blaszczak  kertoi perjantaina tiedotustilaisuudessa, että Puolaan perustetaan amerikkalaisjoukoille kuusi uutta tukikohtaa.
 Puola allekirjoitti kesäkuussa sopimuksen, jonka mukaan Yhdysvaltain sotilaallista läsnäoloa maassa kasvatetaan vastauksena Venäjän lisääntyneelle varustelulle mm. Kaliningradissa.
 Kaliningradin kanssa Puolalla on yhteistä rajaa. Venäjä on sijoittanut Kaliningradiin Iskander-ohjuksia, jotka voidaan varustaa ydinkärjillä.
 Puolassa on keskimäärin 4 500 amerikkalaista sotilasta osana NATO-joukkoja. Jatkossa sotilaita tulee tuhatkunta lisää.
 Yhdysvaltain presidentin turvallisuusneuvonantaja  John Bolton  vierailee parhaillaan Puolassa toiseen maailmansotaan liittyvän muistopäivän merkeissä.
 Bolton kehui Puolaa esimerkilliseksi NATO-kumppaniksi, koska maa on hänen mukaansa käyttänyt puolustukseen enemmän kuin kaksi prosenttia bruttokansantuotteesta.
 Boltonin mukaan Trumpin matka Puolaan pyritään järjestämään uudelleen niin pian kuin mahdollista.
 Myös presidentti  Donald Trumpin  oli määrä saapua maahan yhdessä varapresidentin kanssa, mutta hän perui matkansa viime hetkellä Floridan hurrikaanin vuoksi.
 Korjaus kuvatekstissä 30.8.2019 kello 20.07: Eversti Patrick Michaelis toimi Puolassa yhdysvaltalaisen joukko-osaston komentajana, ei Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentajana kuten kuvatekstissä aiemmin luki.

Yhdysvaltain joukoille kuusi uutta tukikohtaa Puolaan – Vastaus Venäjän varustautumiselle


Summary: Poliisi ei epäile asiassa rikosta.

Hartolassa on sattunut traaginen onnettomuus, jossa on menehtynyt alle kouluikäinen lapsi.
 Lapsi menehtyi tänään aamupäivällä kotonaan välittömästi onnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Poliisi ei epäile asiassa rikosta.
 Poliisi toivoo, että järkyttävän onnettomuuden uhriksi joutunut perhe saa tehdä surutyön kaikessa rauhassa.

Järkyttävä onnettomuus Hartolassa – pikkulapsi kuoli kotonaan


Summary: Kansallisoopperan jättiproduktion parin vuoden takainen ohjaajanvaihdos herättää edelleen keskustelua. Arvioiden aika on vasta ensi-illan jälkeen.

Suomen Kansallisoopperan  Ring  syntyi onnettomien tähtien alla.
 Talon johtoryhmä kohahdutti pari vuotta sitten, kun se ilmoitti siirtävänsä  Kari Heiskasen  syrjään ohjaajan pallilta. Taiteellinen johtaja  Lilli Paasikivi  perusteli tuolloin päätöstään sillä, että Heiskanen vei neliosaista oopperakokonaisuutta väärään suuntaan.
 Konseptista ei oltu yhtä mieltä. Heiskanen on  kertonut Helsingin Sanomille , että hän olisi halunnut modernin, kapitalismia kritisoivan  Ringin .
 Ring Kansallisoopperassa Reininkulta syksyllä 2019 (ensi-ilta 30. elokuuta) Valkyyria keväällä 2020 (15. toukokuuta) Siegfried syksyllä 2020 Jumalten tuho keväällä 2021
 Reininkulta , ensimmäinen osa  Richard Wagnerin  fantasiajärkäleestä, saa ensi-iltansa perjantaina. Tiedotustilaisuudessa taiteellinen johto väisteli kykynsä mukaan kysymykset parin vuoden takaisesta päätöksestä.
 – Muutos tarvittiin ja se tehtiin, kun se oli vielä mahdollista tehdä. Jokainen päivä on osoittanut, että päätös oli oikea, Paasikivi sanoi.
 Spekulointi tekee hulluksi
 Heiskasen tilalle otettiin yleisölle varsin tuntematon mutta johtoryhmälle tuttu ohjaaja.  Anna Kelo  on työskennellyt pitkään Kansallisoopperan pääohjausassistenttina.  Ringistä  hänellä oli pitkä kokemus arvostetun ohjaajan  Götz Friedrichin  assistenttina.
 Silti ehdotus ohjausvastuusta monivuotisessa jättiproduktiossa oli Kelolle täysi yllätys.
 – Kuin olisi lyöty pesäpallomailalla päähän, hän sanoo.
 Ring on jotain, mitä ei voi sanoin kuvailla. Se pitää itse kokea, toteaa ohjaaja Anna Kelo Wagnerin oopperakokonaisuudesta. Laura Hyyti / Yle
 Ohjaajana Kelo on työskennellyt harvoissa produktioissa. Debyytti oli  Aarre Merikannon   Juha  vuonna 2011, viimeisin ohjaus on keväällä esitetty  Jaakko Kuusiston   Jää .
 Nyt nähtävän Wagner-tuotannon arvioiden aika on vasta ensi-illan jälkeen, mutta keskustelua Kelon valinnasta on käyty siitä saakka, kun päätös julkistettiin. Monien mielestä Suomen nimekkäimpien taiteilijoiden tähdittämään produktioon olisi ollut syytä valita nimekäs ohjaaja.
 Selvää on, että Kelon työn jälki on erityisessä syynissä. Hän suhtautuu asiaan alleviivatun huolettomasti.
 – Aina on ihmisiä, jotka pitävät ja jotka eivät pidä. Urheilijatermein: pitää uskoa omaan konseptiin, tehdä parhaansa ja katsoa, mihin se riittää. Spekuloida ei voi alkaa, koska silloin tulisi hulluksi.
 Kelo suostui Kansallisoopperan tarjoukseen harkinta-ajan jälkeen. Päätös syntyi, kun ohjaaja huomasi, että hänellä on tarina kerrottavaksi. Götz Friedrich -pastissia ei kuulemma ole luvassa.
 – Hän oli itäsaksalainen 70-vuotias mies. Minä olen suomalainen 50-vuotias nainen. Eroja lienee elämänkatsomuksessa ja siinä, että silloin elettiin 1990-lukua.
 Yhteneväisyyksiäkin on, sillä tarina ja musiikki ovat samaa Wagneria.
 – Minulla ei ole tarvetta ehdoin tahdoin rikkoa tai lähteä tekemään eri tavalla kuin muut. Yritän parhaani mukaan seurata tarinaa ja musiikkia.
 Ringistä  Kelo löytää kysyttäessä suuria sanoja: henkinen aikamatka, länsimaisen ihmisen ja kulttuurin evoluutio.
 – En tiedä, näkyvätkö ne näyttämöllä, mutta ne ovat olleet mielessä konseptia rakentaessa.
 Jumalatar Erda (Sari Nordqvist) ja Fasolt-jättiläinen (Koit Soasepp). Stefan Bremer / Suomen Kansallisooppera
 Polttoaineena skandaalinkäry
 Kapellimestari  Esa-Pekka Salonen  puolsi päätöstä Heiskasen siirtämisestä sivuun. Hänen mukaansa episodi ei jättänyt jälkeä tuotantoon.
 – Talon sisällä ei ollut sen kummempaa kriisiä. Heti kun päätös oli tehty, teosta ruvettiin viemään taas eteenpäin.
 Tavallaan skandaalinkäry on juuri sitä polttoainetta, jolla oopperatalon kokoista laivaa voi viedä eteenpäin. Pinnan alla kuplii aina.
 – Kun siellä on päivittäin 150 taiteilijaa ja muuta henkilökuntaa töissä, niin on selvää, että aina sattuu ja tapahtuu.
 Anna Kelo saa Saloselta täyden luottamuksen. Mitä mieltä kapellimestari on puheista, ettei Kelo olisi tarpeeksi tunnettu tällaisen produktion ohjaajaksi?
 – En ymmärrä tuollaista kritiikkiä lainkaan, että pitäisi olla kuuluisa ohjatakseen  Ringin . Siinä ei ole mitään logiikkaa. Anna tuntee teoksen hämmästyttävän hyvin, käytännössä jokaisen nuotin ja sanan ulkoa, Salonen toteaa.
 Kapellimestari Esa-Pekka Salonen ja ohjaaja Anna Kelo ovat yhtä mieltä siitä, että Kansallisoopperassa on hyvä tehdä töitä. Laura Hyyti / Yle
 Kelolle kirjoitettiin sopimus vasta, kun konsepti oli pitchattu
 Kun kerran Heiskasen konsepti oli jo todettu ongelmalliseksi, luulisi, että Kelon visiota syynättiin etukäteen suurennuslasilla. Niin myös kävi.
 – Selvitettiin, että löytyykö yhteistä resonanssia. Eri tahojen piti hyväksyä ideani ennen kuin tehtiin sopimuksia. Mielestäni se oli ihan hyvä ajatus. Ei haluttu tilanteeseen, että minulla olisi ollut vahva näkemys, jota ei olisi pystytty allekirjoittamaan.
 Kelon mukaan hän ei sen sijaan saanut etukäteen taiteelliselta johdolta vinkkejä tai ohjeistusta, mitä teoksessa pitäisi olla tai mitä siinä ei saisi olla.
 – Raameina oli jäljelle jäänyt työryhmä: lavastaja  Mikki Kunttu  ja puvustaja  Erika Turunen . Se oli iloinen asia, koska heidän kanssaan olen tehnyt oikeastaan kaikki ohjaustyöni.
 Osa Kansallisoopperan taiteilijoista kritisoi talon johtoa jäykästä ja hierarkisesta työkulttuurista kesällä  julkaistussa Ylen artikkelissa .
 Onko talossa työrauha?
 – Tämän talon sisällä on hyvä tehdä töitä. Otin työn vastaan, ja tiedän, mitä kaikkea se tarkoittaa. Sen valinnan kanssa nyt eletään.
 Esa-Pekka Salonen antaa samansuuntaisen vastauksen. Kansallisoopperan taiteellisena partnerina hän pitää talon henkeä ainutlaatuisena.
 – Täällä on tekemisen fiilis. Tämä ei ole kovin hierarkinen paikka, ei mennä nokkimisjärjestyksessä, vaan kaikki työskentelevät yhteisen päämäärän eteen – olitpa vahtimestari tai pääjohtaja.
 Visuaalisuus oli tärkeä lähtökohta Reininkullan tekijöille. Ralph Larmann / Suomen Kansallisooppera
 "Ring on ihmiskunnan suurimpia saavutuksia"
 Ring  herättää intohimoja. Suomeenkin odotetaan kansainvälisiä wagneriaanivieraita, jotka kiertävät maailmaa  Ring -tuotantojen perässä. Perjantaina ensi-iltansa saava  Reininkulta  ja sen kaikki kuusi näytöstä myytiin loppuun parissa tunnissa. Myös toukokuussa 2020 ensi-iltansa saava  Valkyyria  on jo loppuun varattu.
 Jäitkö ilman lippua? Ei huolta Reininkullan esitys lauantaina 7.9. nähdään  suorana Yle Areenassa . Lähetyksen jälkeen tallenne Areenassa. Yle Radio 1  lähettää teoksen taltiona lauantaina 5.10. klo 19.02. Lähetyksen jälkeen tallenne Areenassa. Yle Teema  näyttää taltioinnin myöhemmin. Seuraa Areenan suoraa lähetystä yhdessä Perttu Kivilaakson, Petri Bäckströmin ja Jenni Lättilän kanssa  täällä .
 Teoskokonaisuuden suoria perillisiä ovat muun muassa  J.R.R. Tolkienin   Taru sormusten herrasta , ja paljosta on velkaa myös muun muassa elokuvasäveltäjä  John Williams . Mitä enemmän aihetta kaivaa, sitä selkeämmin huomaa saksalaissäveltäjän laajan vaikutuksen taiteissa ja esimerkiksi viihdeteollisuudessa.
 – Emmekä aina edes huomaa, että kysymys on siitä, Esa-Pekka Salonen toteaa.
 Hänen mukaansa  Ring  on niitä teoksia, joista on peiliksi jokaiselle sukupolvelle. Universaalin tarinan voi tulkita monella tavalla, mutta riippumatta näkökulmasta kysymys on peri-inhimillisistä arkkityypeistä.
 – Teemoja ovat vallanhalu, ahneus, lyhytnäköisyys, kierous, jalous, viha, rakkaus, uhraus, oman edun tavoittelu. Kaikki tällaiset asiat. Eriarvoisuus, sukupuolten välinen eriarvoisuus, rasismi, Salonen luettelee.
 – Kyllä mä olen ehdottomasti sitä mieltä, että  Ring  on ihmiskunnan suurimpia saavutuksia.
 Ylisanojen vastapainoksi Salonen suhtautuu penseästi ajatukseen kokonaistaideteoksesta. Gesamtkunstwerk oli pikemminkin oiva tapa brändätä omaa tuotantoa, hän toteaa.
 – Ei se  Ring  ole kokonaisempaa kuin mikään muukaan ooppera. Idea toki on, että sana, musiikki ja visuaalisuus ovat yhtä, eikä niitä voi erottaa toisistaan.
 Tetralogian aloittava  Reininkulta  on Anna Kelon mukaan leimallisesti johdanto, ja siksi myös hänen ohjauksessaan poikkeuksellinen tuleviin osiin nähden.
 – Jos  Ring  olisi elokuva,  Reininkulta  olisi sen alkuanimaatio, jossa kertojanääni kuvailisi, kuinka aikojen alussa maailmaa hallitsivat kääpiöt, jättiläiset ja jumalat. Varsinainen psykodraama alkaa vasta seuraavissa osissa.
 Omaa ohjaustaan Kelo luonnehtii viihteelliseksi taiteeksi, jossa tarinasta saa kiinni myös ensikertalainen.
 –  Reininkullassa  more is more. Annetaan paukkua visuaalisesti oikein kunnolla. Kääpiöt ovat kääpiöitä ja jättiläiset jättiläisiä.
 Jättiläiset saadaan jättiläisen kokoisiksi videokuvaa hyödyntämällä. Ralph Larmann / Suomen Kansallisooppera

Skandaalinkäryisenä syntynyt Ring saa ensi-iltansa – Kari Heiskasen korvannut ohjaaja Anna Kelo suhtautuu työhönsä huolettomasti


Summary: Isot miehet halailivat tunteikkaasti toisiaan Helsinki-Vantaalla parin minuutin onnistuneen lennon jälkeen torstaina. Mutta miksi?

Torstaina kello 11.00 tehtiin Suomessa  lentoliikenteen historiaa .
 Vaikka kyseessä oli vain parin minuutin mittainen testilento Volocopter-yhtiön lentotaksilla, näki Helsinki-Vantaalle kerääntyneiden saksalaisinsinöörien ilmeistä, että jotain suurta on tekeillä.
 Se suuri juttu oli, että yli tuhannen testilennon jälkeen sähkökäyttöinen lentotaksilaite lensi ensimmäistä kertaa maailmassa kansainvälisellä lentokentällä ilmatilassa, jonka se jakoi tavallisten lentokoneiden ja helikoptereiden kanssa. Tähän saakka Volocopter on vuosien ajan saanut nousta ilmaan vain suljetuilla alueilla.
 Vain pienen piirin tiedossa Saksassa ollut testilento keräsi Helsinki-Vantaalle runsaasti median edustajia. Kuvassa vasemmalla Saksan yleisradioyhtiö SWR:n kuvausryhmä haastattelee Volocopterin perustajiin kuuluvaa Alexander Zoselia.   Marcus Ziemann / Yle
 No mikä tässä nyt sitten on niin kummallista?
 Ainakin se, että suomalaiset antoivat tähän mahdollisuuden. Torstain parin minuutin lentoa valmisteltiin pari vuotta. Saksalaiset olivat todella kiitollisia.
 Volocopterin markkinointijohto kertoi, että jos saman lennon olisi voinut tehdä saksalaisella kansainvälisellä lentokentällä, lehdistötilaisuuteen olisi tullut väkeä kaikkialta maailmasta.
 Suomen vierailu pidettiinkin Saksassa pienen piirin tiedossa. Se kulki nimellä ”testflug” eli testilento. Ihan salassa ei sentään menty, sillä Volocopterin ison delegaation kannoilla kulki Saksan yleisradioyhtiö SWR:n kuvausryhmä. Se teki Helsingistä  jutun torstain uutisiin .
 Kun torstainen testilento Helsinki-Vantaalla oli onnellisesti ohi, halailivat Volocopterin edustajat yhtiön perustajaa myöten toisiaan euforisena ja osin liikuttuneinakin. Mukana juhlinnassa olivat myös Suomen valtion omistaman erityistehtäväyhtiö Air Navigation Services Finlandin isännät.
 Ulkopuolisten oli jotenkin vaikea ymmärtää, mitä niin liikuttavaa parin minuutin kaartelussa oikein oli. Tunnelma oli suorastaan harras.
 Volocopterin seurava ensi-ilta on kahden viikon päästä Saksassa. Silloin yhtiön 2X-mallinen multikopteri lentää ensimmäistä kertaa suuren eurooppalaisen kaupungin ilmatilassa. Se nousee ilmaan Stuttgartin Mercedes-Benz museolla järjestettävässä juhlassa.
 Volocopter esitteli 21. elokuuta kaupalliseen lentotoimintaan tulevan VoloCity-lentotaksin. Uusi konetyyppi ei ole vielä lentänyt kertaakaan, mutta yhtiö aikoo aloittaa matkustajien lennättämisen tällä mallilla 2022.   Volocopter
 Suomella on nyt eturivin paikat
 Suomi voi hyvinkin olla lentotaksitoiminnassa merkittävässä roolissa. Ei niinkään sen vuoksi, että Volocopter olisi innokkaana tulossa Suomeen bisnestä tekemään, vaan digitalisaatiosyistä.
 Vaikka vielä tänään ei edes kunnolla tiedetä, millaisia mobiilipohjaisia datayhteyksiä lentotaksien liikenteenohjausjärjestelmät ja sääpalvelut kaipaavat, niin se tiedetään, että Suomi aikoo olla etunenässä.
 Kaupunkien ilmatilassa lentävien rahtidroonien ja lentotaksien tarvitsema data ei välttämättä kulje nykyisessä 4G-verkossa, joten 5G-verkkoja tarvitaan. Ja 5G:tä kehitetään Suomessa jo reippain ottein.
 Todennäköisesti tavalliset mobiiliverkot eivät lentotaksien aikakaudella sellaisenaan edes lentämiseen käy, sillä niiden tukiasemat on suunnattu maan päällä tapahtuvaan datansiirtoon. Mobiilidataa tarvitsevat lentolaitteet lentävät kuitenkin ilmassa. Taivaalla käytettävä mobiilidata voi jopa sotkea mobiiliverkon toiminnan. Suomi voisi tässäkin olla ensimmäisten joukossa, joka tämän kiperän kysymyksen ratkaisee.
 Asiaan saa perspektiivia kun muistaa, että tänäänkin vielä sadoilla tuhansilla saksalaisilla ei ole kotonaan edes 4G-verkkoa kännykässään. Saksaan verrattuna Suomi on digitalisaation edistäjänä kuin toisesta maailmasta.
 Liikenne- ja viestintävirasto Traficom on muuten luvannut olla edistyksellinen ja edistää Suomea kokeilupaikkana. Traficomilla on jopa lakisääteinen tehtävä edistää innovaatioita ja digitalisaatiota. Drooni- ja lentotaksiasiat otetaan täällä todella vakavasti.
 Seuraava tärkeä rajapyykki on varmaankin vuosina 2021-22. Silloin pitäisi UTM-sovelluksen olla valmis. UTM tulee sanoista Unmanned Traffic Management. Vuodesta 2022 eteenpäin voidaan aidosti haaveilla siitä, että jonakin päivänä myös Volocopter lennättää meillä asiakkaita ilman pilottia.
 2022 on sama vuosi, jolloin Volocopter aikoo aloittaa liikennöinnin. Ei aluksi Suomessa, eikä vielä ilman pilottia, mutta joissakin maailman metropoleissa. Lisätietoja paikkakunnista on luvattu vielä tänä vuonna. Torstaina Volocopterin tekninen johtaja lupasi, että Suomikin on yhtiön pelissä mukana ennen vuotta 2030.
 Torstaina Suomessa lentänyt esisarjan lentotaksi Volocopter 2X tuotiin Helsinki-Vantaalle autossa. 18-roottorisen multikopterin kokoaminen lentokuntoon kesti viisi tuntia. Testilentäjänä toimi sveitsiläinen Damian Hischier. Juha Kivioja / Yle
 Lupaus lentää Suomessa herätti vääriä toiveita
 Volocopterin torstainen lupaus innosti monet suomalaiset jo pohtimaan, missä päin pääkaupunkiseutua yhtiön lentotaksit alkavat liikennöidä. Sosiaalisessa mediassa moni ehdotti Malmin kenttää lentotaksien kotipaikaksi.
 Valitettavasti Volocopteria Helsinki ei taida alkuvuosina suuremmin kiinnostaa.
 Se tiedetään, että Volocopterin delegaatio kävi lyhyesti tapaamassa Suomessa lentokenttiä hallinnoivan Finavian väkeä, mutta tapaaminen oli enemmän käyntikorttien vaihtoa tarjonnut kohteliaisuus kuin neuvottelutunnustelu.
 Volocopterista täytyy tietää, että yhtiö ei myy yksittäisiä taksikoneita, vaan tarjoaa ainoastaan kokonaispaketin, johon liittyy oma lentokenttäalusta Voloport. Kuulostaa ufolta, ja niin se vähän onkin.
 Käytännössä yhtiön pitää tuoda Voloportiin isoja määriä koptereita, jotta touhussa on taloudellista järkeä. Frankfurtin lentokenttäyhtiö Fraportin kanssa tällainen sopimus on jo tehty. Mittaluokka on siis jotain ihan muuta kuin keskisuuri Helsinki-Vantaa tai historiallisen sympaattinen Malmi.
 Voloportissa akkukäyttöisiä koptereita ei ladata, vaan laskeuduttuaan laite jatkaa matkaansa liukuhihnaa pitkin Voloportin uumeniin, jossa siihen vaihdetaan luukun kautta tuore akku parissa minuutissa.
 Malmin kentästä Helsingissä ei voisi tulla Volocopterille tukikohtaa, sillä yhtiön strategian mukaan Voloportin on sijaittava suoraan kansainvälisen lentokentän kyljessä, jotta lentotaksiliikenteen tärkein kriteeri eli lennoilta saapuvien matkustajien aikasäästö voisi toteutua.
 Volocopterilla ei muuten lennetä kovin monen kilometrin lentoja. 110 km/h vauhdilla kaupunkien kattojen yllä etenevä kahden hengen laite pystyy korkeintaan 35 kilometrin edestakaiseen matkaan.
 Kun yhtiö aloittaa todennäköisesti 2022 liikenteen, tarvitaan vielä ensimmäisiksi vuosiksi jostakin Volocopter-lentäjiä. Jos lentotaksikuskin hommat kiinnostavat, niin tavallinen yksityislentäjän lupakirja riittää alkuun. Volocopter työpaikkakokouluttaa sitten lentäjät itse multikopterin saloihin.
 Laitteen lentäminen on kuulemma todella helppoa.
 Lue myös:
 Tässä se nyt lentää! Katso Volocopter-lentotaksin ensimmäinen lento Helsinki-Vantaalla

Analyysi: Lentotaksi Volocopterin lento Suomessa oli todella suuri juttu, vaikka harva sitä tajusi


Summary: Poliisijohtajat penäävät blogikirjoituksessaan myös medialta vastuuta.

Poliisi puolustaa voimakkaasti niukkaa tiedotuslinjaansa suurissa rikostapahtumissa.
 Poliisi on saanut medialta ja kansalaisilta kritiikkiä viime viikonloppuna tapahtuneen Porvoon poliisiampumistapauksen erittäin vaitonaisesta tiedotuksesta.
 Poliisijohtajat  Tomi Vuori  ja  Sanna Heikinheimo  kirjoittavat perjantaina julkaistussa  Poliisiblogissa , että tällaiset tilanteet herättävät ymmärrettävästi laajaa mielenkiintoa niin kansalaisten kuin mediankin parissa.
 Poliisijohtajat kuitenkin muistuttavat, että poliisin viestintään liittyy aina erottamattomana osana vastuu. He kirjoittavat, että jos poliisi ei kerro esimerkiksi rikoksesta epäillyn tuntomerkkejä, se perustuu poliisin harkintaan kyseisessä tilanteessa.
 – Kun asioita ei kerrota julkisuuteen, siihen on yleensä syynsä. Hyvin usein tietojen julkaisusta voi olla suoranaista haittaa tai vaaraa. Kyseessä voi olla hengen ja terveyden tai rikoksen selvittämisen vaarantuminen, ja tietojen julkaiseminen voisi olla jopa vastoin lakia, Vuori ja Heikinheimo kirjoittavat.
 Poliisijohtajat kirjoittavat, että harkinnan julkisuuteen annettavista tiedoista tekee tilannetta johtava poliisi, ”ei kukaan ulkopuolinen eikä millään muulla agendalla”.
 Vuori ja Heikinheimo kirjoittavat, että tämä on vastalause esimerkiksi Porvoon ampumistapauksen yhteydessä tulleille vihjailuille, joiden tavoitteena on yhteiskunnallinen vastakkainasettelu ja luottamuksen rapauttaminen viranomaisia kohtaan.
 "Tietovuodot eivät kuulu poliisiorganisaatioon"
 Vuori ja Heikinheimo myöntävät, että Porvoon ampumistapaus on Suomen oloissa poikkeuksellinen tapahtuma ja sen saama julkisuus on sen takia ymmärrettävää.
 Poliisijohtajat kuitenkin arvostelevat sitä, että poliisista on vuodettu tietoja medialle ohi tutkinnanjohtajan. He painottavat, että tietovuodot eivät kuulu poliisiorganisaatioon.
 – Kyseessä on rikos, johon suhtaudutaan syvällä vakavuudella, Vuori ja Heikinheimo jyrähtävät.
 Poliisijohtajat penäävät kirjoituksessaan myös medialta vastuuta. Vuori ja Heikinheimo muistuttavat, että ”ei liene kenenkään etu edesauttaa rikollisten onnistumista".
 Heidän mukaansa myös meneillään olevassa tilanteessa tapahtumapaikalta mediassa julkaistuilla kuvilla voidaan tahtomattaan auttaa rikollisia ja vaarantaa operaation onnistuminen tai jopa poliisien henki.
 Lue myös:
 Vanhemman veljen asianajaja Ylelle: "Ymmärrän, että juttu kiinnostaa Suomen kansaa" – Puolustus vaikenee tässä vaiheessa Porvoon ampumisista
 Porvoon ampumisesta epäiltyjen veljesten vangitsemisistunnot järjestettiin Vantaalla Itä-Uudenmaan käräjäoikeudessa 29. elokuuta 2019, kuvassa vanhempi veljeksistä. Pasi Murto / AOP

Poliisijohtajilta puolustuspuhe Porvoon niukasta tiedotuksesta – jyrähtävät myös tietovuodoista: "Rikos, johon suhtaudutaan syvällä vakavuudella"


Summary: Australiassa sijaitseva Iso Valliriutta on niin huonossa kunnossa, että myös sen asema Unescon maailman perintökohteiden listalla on uhattuna.

Korallimeressä Queenslandin rannikolla Koillis-Australiassa sijaitsevan Ison Valliriutan tilanne on huonontunut viidessä vuodessa entisestään, kertoo tuore raportti.
 Maailman suurimman koralliriutan kuntoa arvioitiin edellisen kerran vuonna 2014. Nyt sen kunto on rankattu alimmalle tasolle.
 Monien lajien elämä Isolla valliriutalla on uhattuna lmastonmuutoksen ja muiden ihmisten toimien vuoksi. Kuva koralliriutalta vuodelta 2016. EPA
 Ilmastonmuutos on arvioiden mukaan yksi syy koralliriutan tilanteen heikkenemiseen. Mutta siihen on myös vaikuttanut ihmisen välitön oma toiminta: liikakalastus, maan raivaus ja pilaantunut vesi.
 Näin arvioi koralliriutan meripuiston johtava tiedemies  David Wachenfeld  perjantaina Sydneyssä.
 Mutta mitään peruuttamatonta ei hänen mukaansa vielä ole tapahtunut.
 – Sopivalla sekoituksella paikallisia ja maailmanlaajuisia tehokkaita ja pikaisia toimia suunta on vielä mahdollista muuttaa.
 Iso koralliriutta on ainutlaatuinen, 2 300 kilometrin pituinen kotipaikka 400 eri korallille, 1 500 eri kalalajille ja 4 000 nilviäiselle.
 Iso valliriutta on 1 500 eri kalalajin koti. EPA
 Osa riutasta on hyvässä kunnossa, mutta esimerkiksi delfiinien, haiden ja kilpikonnien elinolot ovat vakavasti uhattuina.
 Unescon maailmanperintökomitea peräänkuulutti viime vuonna maailmanlaajuisia toimia, jotta viisi suurta koralliriuttaa mukaanlukien Iso Valliriutta saataisiin suojeltua.
 Koralliriutan tila on niin huono, että se on vaarassa pudota Unescon maailman perintökohteiden listalta. Se olisi erittäin huonoa mainosta poliitikoille, mutta tietäisi menetyksiä myös matkailualalla.
 Suuri laavakivilautta ajelehtii Tyynellämerellä, veneilijöiden videolla kivet aiheuttavat valtavan metelin

Viisivuotisraportti kertoo karua kieltään: Maailman suurin koralliriutta erittäin huonossa kunnossa


Summary: Kansainvälisesti tunnustettu irakilaissuomalainen kirjailija kritisoi äskettäin Ylen jutuissa Irakin hallintoa.

Kirjailija  Hassan Blasim  kertoi hakkeroinnista maanantaina Facebook-tilillään, joka on onnistuttu palauttamaan hänen hallintaansa.
 – Olen viimein saanut Facebook-tilini itselleni sen hakkeroimisen jälkeen. Kiitos kaikille, jotka auttoivat minua, erityisesti ystäville ja aktivisteille Bagdadista, Blasim kirjoitti.
 Kansainvälisesti tunnustetun kirjailijan Facebook-tilin kaappauksesta kertoi ensimmäisenä tiistaina Helsingin Sanomat.
 Hassan Blasim kommentoi asiaa lyhyesti Ylelle perjantaina.
 – En halua spekuloida, kuka voisi olla hyökkäyksen takana, koska poliisi tutkii asiaa, Blasim sanoi.
 Blasim arvosteli äskettäin  Ylen julkaisemissa jutuissa  Irakia hallitsevia shiialaisia puolueita ja niiden asejoukkoja sekä kansanedustaja  Hussein al-Taeen kommentointia  Irakin tilanteesta.
 Blasim ei halua arvioida, onko Ylen julkaisemilla jutuilla yhteyttä hänen Facebook-tilinsä hakkerointiin.
 – En halua spekuloida tätä mahdollisuutta, Blasim sanoi Ylelle.
 Hassan Blasim pakeni Saddam Husseinin hallintoa Suomeen
 Blasim on Suomen kansalainen. Hän pakeni Saddam Hussenin hallintoa Suomeen 2000-luvun alussa.
 Arabiaksi kirjoittavan Blasimin novellikokoelma Irakin Purkkajeesus voitti brittiläisen The Independent -lehden arvostetun kirjallisuuspalkinnon vuonna 2014.
 Tänä vuonna Blasimilta on julkaistu suomeksi romaani Allah99.

Irakin politiikkaa arvostelleen kirjailijan Hassan Blasimin Facebook-tili kaapattiin  – “En halua spekuloida, kuka hyökkäyksen takana voisi olla”


Summary: Boris Johnsonin mukaan sopimuksettoman eron uhka vahvistaa Britannian asemia neuvotteluissa uudesta erosopimuksesta.

Kansainväliset organisaatiot ja sopimukset

Britannian pääministeri  Boris Johnson  varoittaa parlamentaarikkoja yrittämästä estää tai lykätä Britannian EU-eroa.
 – Jos estämme Britanniaa lähtemästä 31. lokakuuta, jos parlamentaarikot päätyvät tekemään sen, se vaurioittaa pysyvästi kansalaisten luottamusta politiikkaan, Johnson sanoi Sky News -televisiokanavalle.
 Lainsäätäjät, jotka yrittävät torjua sopimuksetonta eroa, tekevät sen vain entistä todennäköisemmäksi, Johnson sanoi.
 Britannian on tällä tietoa määrä jättää unioni 31. lokakuuta.
 Opposition lainsäätäjät ja jotkut Johnsonin konservatiivipuolueen jäsenet ovat sanoneet haluavansa estää lainsäädännön keinoin tilanteen, jossa Britannia eroaisi EU:sta ilman erosopimusta.
 Hallituksen omienkin selvitysten mukaan sopimukseton ero sekoittaisi rajaliikennettä ja kauppaa tavalla, joka saattaisi aiheuttaa Britanniassa pulaa ruoasta, polttoaineesta ja lääkkeistä.
 Johnson: Sopimukseton ero pidettävä pöydällä
 Johnsonin mukaan sopimuksettoman eron uhka vahvistaa Britannian neuvotteluasemaa EU:n kanssa. Johnson sanoo haluavansa tiivistää tahtia neuvotteluissa uudesta sopimuksesta.
 Britannian parlamentista ei löytynyt riittävää tukea Johnsonin edeltäjän Theresa Mayn neuvottelemalle erosopimukselle.
 – Mitä enemmän parlamentaarikot yrittävät torjua sopimuksetonta brexitiä, sitä todennäköisemmin päädymme siihen tilanteeseen, Johnson sanoi Britannian yleisradioyhtiölle BBC:lle.
 Keskiviikkona Johnson ilmoitti, että parlamentin toiminta keskeytetään viimeistään 12. syyskuuta ja se palaa tauolta vasta 14. lokakuuta.
 Brexitin vastustajat katsovat, että Johnson pidensi syystaukoa estääkseen parlamenttia puuttumasta hänen brexit-suunnitelmiinsa.
 Johnson on vakuuttanut, että Britannia jättää Euroopan unionin 31. lokakuuta, saatiinpa uutta sopimusta aikaan tai ei.
 Aiheesta aiemmin:
 Irlannin ulkoministeri Ylelle: Brittien esitettävä uskottavia brexit-vaihtoehtoja  30.8.2019
 Britannian pääministeri lupasi kiihdyttää neuvotteluja uudesta brexit-sopimuksesta  30.8.2019
 Analyysi: Britannian parlamentin istuntokauden keskeyttäminen oli brexit-fanaatikkojen päiväuni – pääministeri Boris Johnson teki siitä totta  28.8.2019

Britannian pääministeri varoitti parlamenttia vastustamasta EU-eroa


Summary: Avointa yliopistoa halutaan tuoda näkyvämmin esiin yhtenä reittinä yliopistoon.

Itä-Suomen yliopiston Joensuun kampuksella alkuorientaatioihin osallistuneet teologian opiskelijat ovat monella tapaa erityinen porukka.
 Ensimmäistä kertaa yhdessä kokoontuvat 20 opiskelijaa olivat ne onnekkaat, jotka ehtivät ilmoittautua ensimmäisenä avoimen yliopiston uudistuneeseen teologian väylään. Uusi väylä mahdollistaa läntisen teologian kandidaatti- ja maisteriopintojen aloittamisen ilman valintakoetta.
 Kyse on opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittamasta Toinen reitti yliopistoon -kehittämishankkeesta, jossa on mukana useita eri oppiaineita 11 eri yliopistosta. Tavoitteena on todistusvalinnan ja pääsykokeen rinnalla kehittää ja pilotoida avoimen yliopiston väylän tuomia mahdollisuuksia hakeutua tutkinto-opiskelijaksi yliopistoon.
 Itä-Suomen yliopiston teologian osaston ja Avoimen yliopiston tarjoamat teologian väyläopinnot osoittautuivat tänä vuonna erittäin suosituksi. Angela Nurmi / Yle
 Teologian paikat täyttyivät hetkessä
 Tänä vuonna teologian väylän paikat täyttyivät ennätyksellisen nopeasti. Kaikki paikat täytettiin kahdessa minuutissa. Myös hakijoita oli avoimen yliopiston suunnittelija  Ulla Kekäläisen  mukaan ennätyksellisen paljon.
 – Hakijoita oli selkeästi aikaisempaa enemmän, yhteensä hakijoita oli 147.
 Ilmoittautumisintoa vauhditti se, että nyt opiskelijoita valittiin aikaisemman kahden sijasta 20 ja uudistuneen väylän kautta opiskelijoilla on mahdollisuus päästä tutkinto-opiskelijoiksi aikaisempaa pienemmin vaatimuksin.
 29 opintopisteen laajuiset opinnot suoritetaan vuoden aikana verkossa, minkä jälkeen hyvin tiedoin opintonsa suorittaneet valitaan tutkinto-opiskelijoiksi.
 Sari Behm Ari Haimakainen / Yle
 Uudenlaiset väylät ovat tänä syksynä aloittaneiden teologian opiskelijoiden mielestä hyvä mahdollisuus päästä tutustumaan yliopisto-opiskeluun.
 – Luulen, että se on hyvä askel ja ajattelen, että ihmisiä voisi sitä kautta kiinnostaa yliopisto-opiskelu enemmän,  Sari Behm  sanoo.
 Jutta Ervasto Ari Haimakainen / Yle
 – Tuntuu, että varsinkin lukiossa opiskelijoilla on paljon haastetta sen kanssa, että mitä tehdä tulevaisuudessa. Tällainen mahdollisuus on todella upeaa. Jos väyliä olisi erilaisia, niin jokainen löytäisi oman tapansa päästä opiskelemaan, kertoo  Jutta Ervasto .
 Avoin yliopisto näkyvämmin esiin
 Toinen reitti yliopistoon -hankkeen tavoitteena on luoda erilaisia reittejä korkeakouluopintoihin.
 Avoin yliopisto on ollut vaihtoehtona jo pitkään, ja siitä on saatu myös hyviä kokemuksia.
 – Väyliin voi kuitenkin olla pienet kiintiöt ja on vaadittu paljon opintoja siihen, ennen kuin on hakukelpoinen tutkinto-opiskelijaksi, Ulla Kekäläinen kertoo.
 Ulla Kekäläisen mukaan avoimien yliopistojen tarjoamia vaihtoehtoja halutaan tuoda jatkossa entistä enemmän esille. Angela Nurmi / Yle
 Hankkeen projektipäällikön  Paula Savelan  mukaan käytännössä avointa väylää halutaan laajentaa muun muassa sisäänottomäärää suurentamalla sekä kehittämällä valintaperusteita. Lisäksi halutaan luoda yhä enemmän uusia väyliä hakukohteisiin.
 Väyliä pyritään luomaan useita kohderyhmiä huomioiden. Avoimen yliopiston kautta opiskelemisen voi aloittaa esimerkiksi välivuotta viettävä nuori, työssäkäyvä tai alaa vaihtava aikuinen.
 – Mahdollisuuksien tasa-arvo on tärkeää taata. Hyviä opiskelijoita voi päästä yliopistoon monia reittejä, Savela sanoo
 Lue lisää:
 Lukio kaukana takana, haave opiskelupaikasta edessä – valintauudistuksen väliinputoajia vanhojen arvosanojen korottaminen ei houkuta

Teologian opiskelupaikat täyttyivät kahdessa minuutissa – yliopiston opinto-oikeuden voi saada myös ilmoittautumalla


Summary: Ohjaajan uuden teoksen valinta Venetsian elokuvafestivaaleille herättää keskustelua

Roman Polanskin  uusi elokuva on nimeltään  Upseeri ja vakooja . Se on draama historiallisesta oikeusmurhasta,  Dreyfusin  tapauksesta. Pääosassa upseeri  Georges Picquartina  on  The Artist  -elokuvasta Oscarin voittanut  Jean Dujardin .
 Polanski itse on taiteellisesti arvostetuimpia elokuvantekijöitä. Hän uudisti Hollywoodia  Rosemaryn painajaisella  ja  Chinatownilla . Vuonna 2001 Polanski voitti parhaan ohjauksen Oscarin elokuvasta  Pianisti . Samalla Polanski on oikeutta pakoileva rikollinen. Hän on ollut maanpaossa Yhdysvalloista 41 vuotta. Ei ole kiistanalaista, että hän käytti 13-vuotiasta tyttöä seksuaalisesti hyväksi vuonna 1976.
 Upseeri ja vakooja kilpailee nyt Kultaisesta leijonasta Venetsian elokuvajuhlilla. Ehdokkuus on herättänyt ulkoelokuvallista kohua. Polanskiin ja hänen kanssaan työskenteleviin ihmisiin kohdistuva kritiikki on voimistunut ja viime vuonna Oscarit jakava AMPAS-järjestö erotti Polanskin.
 Vertaus murhaajaan
 Heinäkuussa, kun Polanskin teoksen valinta ehdolle varmistui, festivaalin taiteellinen johtaja  Alberto Barbera  vertasi Polanskia kuvataiteilija  Caravaggioon .
 – Historia on täynnä taiteilijoita, jotka olivat murhaajia, rikollisia ja käyttäytyivät äärimmäisen huonosti, Barbera sanoi Hollywood Reporter -lehden haastattelussa.
 – Suurten taiteilijoiden työt jäävät elämään.
 Upseeri ja vakooja sai perjantaina ensinäytöksensä, jonka jälkeen konsensus itse elokuvasta tuntui mutkattomalta: se on kiihkoton historiantunti ja oikeussalidraama. Aplodit olivat pidemmät kuin lehdistönäytöksissä yleensä, mikä saattaa osaltaan johtua tuesta Polanskille.
 Kohua itse teoksesta ei saisi aikaan, mutta aihevalinta on silti kannanotto. Alussa juutalainen upseeri Alfred Dreyfus tuomitaan maanpetoksesta karkotettavaksi. Dujardinin roolihahmo huomaa, miten todisteet tekaistiin.
 Ranskaksi elokuvan nimi on  J’accuse . Se viittaa kirjailija Emile Zolan vuonna 1898 julkaistuun kiistakirjoitukseen, jonka jälkeen Dreyfusin tapaus siirtyi uudelleen oikeussalin.
 Kehtaako Polanski rinnastaa itsensä Dreyfusiin? Elokuva on ollut julkisesti suunnitteilla vuodesta 2012, mutta etenkin sen valmistuminen metoo-ajassa pakottaa rinnastamaan sisältöä ohjaajan omaan elämään. Kummoisia johtopäätöksiä ei voi tehdä. Polanski ei heittäydy marttyyriksi, mutta selvästi hän samastuu väärin perustein vihattuun Dreyfusiin.
 Silmukka kiristyy
 Ranskassa asuva 86-vuotias Polanski ei tullut itse Venetsiaan, sillä hänestä on kansainvälinen pidätysmääräys. Jännitteitä oli ilmassa. Kansainvälisille toimittajille tarjottu elokuvan näyttelijöiden erillinen haastattelutilaisuus peruttiin perjantaiaamuna, muutamia tunteja ennen kuin sen piti tapahtua.
 Perjantaina varsinaisessa satojen toimittajien lehdistötilaisuudessa elokuvaa edustivat tuottajat  Alain Goldman  ja  Luca Barbareschi  sekä näyttelijät Dujardin,  Louis Garrel  ja  Emmanuelle Seigner , joka on myös Polanskin puoliso. Heidän strategianaan oli kertoa etenkin elokuvan historiallisesta tarkkuudesta.
 – Tämä ei ole moraalioikeudenkäynti vaan elokuvafestivaali, Barbareschi sanoi. Kun yhteistyöstä Polanskin kanssa kysyttiin, näyttelijät keskittyivät kehumaan hänen taitojaan.
 Keskiviikkona festivaalin tuomariston puheenjohtaja  Lucrecia Martel  puolusti elokuvan paikkaa kilpasarjassa mutta lisäsi, ettei itse onnittelisi Polanskia. Palkinnot jaetaan lauantaina 7. syyskuuta.
 Upseeri ja vakooja saapuu Suomeen alkuvuodesta 2020. Polanskin edellinen ohjaus ei tullut suomalaisiin elokuvateattereihin.
 Polanskin ja Allenin alamäki
 Roman Polanskin uuden elokuvan festivaalinostetta seurannut voimakas paheksunta nivoutuu toiseen ajankohtaisen veteraaniohjaajan umpikujaan.  Woody Alleniin  kohdistuvat hyväksikäyttösyytökset johtivat viime vuonna rahoittaja Amazonin ja Allenin sopimuksen purkamiseen.
 Nyt näyttää siltä, ettei Allenin viimeisin amerikkalainen elokuva  A Rainy Day in New York  saa levitystä kovinkaan monessa maassa. Lähes kaksi vuotta sitten valmistunut draama sai lopulta ensimmäiset ensi-iltansa loppukesästä Puolassa ja Kreikassa. Elokuvalle ei ole tiedossa valkokangaslevitystä esimerkiksi Yhdysvalloissa ja Pohjoismaissa. Vika ei ole ainakaan tähtien puutteessa, sillä pääosissa ovat kuumat nimet  Timothée Chalamet ,  Selena Gomez ,  Jude Law  ja  Elle Fanning .
 Allen kuitenkin on jo kuvannut seuraavan elokuvansa  Rifkin’s Festival  Espanjassa, josta hän löysi uusia rahoittajia. Aiemmin Allenin elokuviin oli suorastaan jonoa, mutta Rifkin’s Festivalin ainoa varsinainen kansainvälinen tähti on  Christoph Waltz .

Ongelma nimeltä Roman Polanski