Summary: Onnettomuuden uhri oli kokenut hevosenkäsittelijä.

Ylöjärvellä kouluikäisen tytön kuolemaan johtaneista tapahtumista on saatu uutta tietoa.
 Suomen Ratsastajainliitto kertoo tiedotteessa, että tyttö oli onnettomuushetkellä poistamassa märkää loimea ponin päältä, kun eläin pelästyi yllättäen jotakin ja potkaisi tyttöä kuolettavasti.
 Tiedotteen mukaan potku osui sellaiseen paikkaan, että kypärästä tai muista suojavarusteista ei olisi ollut apua. Ratsastajainliiton mukaan tyttö oli kokenut hevosenkäsittelijä ja taitava ratsastaja.
 Onnettomuus tapahtui viikonloppuna kotitallilla Ylöjärvellä.
 Lue myös:
 Koulutyttö kuoli hevosen potkuun Ylöjärvellä – onnettomuus tapahtui kotitallilla

Ylöjärven onnettomuudesta uutta tietoa – kouluikäinen tyttö kuoli säikähtäneen ponin potkuun


Summary: Ylioppilastutkintolautakunnan pääsihteerin Tiina Tähkän mukaan opiskelijat ovat tietoisempia arvosanojensa vaikutuksesta.

Yliopppilaslautakunta on saanut tänä keväänä rutkasti enemmän tarkistusarvostelupyyntöjä aiempiin vuosiin verrattuna. Valitusten määrä on nelinkertaistunut neljässä vuodessa.
 Vuonna 2015 korjauksia kokeiden arvosteluun kirjattiin 470 pyynnön verran, kun taas tänä keväänä ylioppilastutkintolautakunnan pääsihteeri  Tiina Tähkä  kertoo lautakunnan saaneen 2 000 korvauspyyntöä.
 – Korkeakoulujen opiskelijavalintauudistuksesta johtuen opiskelijat ovat aiempaa tietoisempia arvosanojensa vaikutuksista. Toki merkittävä osa pyynnön tehneistä hakee tarkistusarvostelua päästäkseen ylioppilaaksi, Tähkä sanoo.
 Lähde: Ylioppilastutkintolautakunta
 Opetus- ja kulttuuriministeriön  päätöksen mukaan nykyistä merkittävämpi osa korkeakoulujen opiskelijoista valitaan todistusvalinnan perusteella vuonna 2020, jolloin vaa'assa painavat ylioppilastutkinnon ja ammatillisen perustutkinnon arvosanat.
 Yhteen ylioppilaskokeeseen kohdentuva tarkistusarvostelupyyntö maksaa 50 euroa. Kokelas saa rahasumman takaisin, jos ylioppilaskokeen arvioinnissa todetaan virhe.
 Syksyllä vaaditaan perusteluita
 Tänä vuonna ylioppilaskokeisiin ilmoittautui 40 271 kokelasta. Pääsihteeri Tähkän mukaan aiemmin tarkistusarvostelupyynnöt kohdentuivat lähinnä hylätyn arvosanan eli improbaturin saaneisiin kokeisiin.
 Nyt tarkistusta pyydetään muistakin arvosanoista, ei vain parhaimmista ja heikoimmista.
 Tulevana syksynä ylioppilaslautakunta siirtyy oikaisumenettelyyn, jonka tehdessään kokelaan täytyy perustella arvostelussa mahdollisesti ilmennyt virhe.
 Aiemmin tarkkoja selityksiä ei ole tarvinnut. Tähkän mukaan kyse on oikeusturvakeinoista: Oikaisumenettelyssä kokelaan täytyy kohdentaa, mihin mahdollinen arviointivirhe kohdistuu ja minkälainen erehdys on kyseessä.
 – Tämä lakimuutos vähentää niitä hakemuksia, joiden perusteluna oli pelkästään kokelaan halu saada laudatur, Tähkä kertoo.
 Lue lisää:
 Koulutuksen uudistukset patistavat nuoria tekemään tärkeitä päätöksiä yhä nuorempina – Tutkija: Perhetaustan merkitys voi korostua entisestään
 Yo-todistuksella suoraan unelma-alalle – Katso aineet ja arvosanat, joilla keräät pisteet oikikseen, lääkikseen ja kauppikseen vuonna 2020
 Nuorilta tyrmäys valintakokeista luopumiselle: "Pääsykoe on hyvä niille, jotka tulevat järkiinsä myöhemmin"

Ylioppilastutkintolautakunnan saamat valitukset nelinkertaistuneet vuoteen 2015 verrattuna


Summary: Parikkalan avaaminen kansainväliselle liikenteelle vaatisi uuden rajatarkastusaseman rakentamisen sekä Suomeen että Venäjälle.

Parikkalan raja-asemalle saapuu Venäjältä puuta kuljettava kuorma-auto keskimäärin kymmenen minuutin välein. Sen verran aikaa kuluu Venäjän puolella sijaitsevalla Syväoron rajanylityspaikalla kuljettajan ja lastin tarkastamiseen. Rajanylityksestä venäläiset perivät kuorma-autoilta 680 ruplan eli noin yhdeksän euron suuruisen maksun.
 Kuorma-auto lähdössä hakemaan lastia Venäjältä.  Kalle Purhonen / Yle
 Päivittäin rajanylittäjiä kirjataan hieman yli sata.
 – Käytännössä lähes kaikki kuorma-autot kuljettavat puuta, lautoja tai haketta, laskee rajatarkastusta hoitavan Kolmikannan rajavartioaseman päällikkö  Olli Laatikainen.
 Suomen puolella tarkastukset tapahtuvat viime syksynä paikalla kootussa elementtirakennuksessa, jossa on yksi linja lähtevälle ja toinen saapuvalle liikenteelle. Venäjän puolella tarkastukset tapahtuvat vanhoissa parakeissa, ja työ on hidasta.
 Kolmikannan rajavartioaseman päällikkö Olli Laatikainen arvioi, että tänä vuonna Parikkalan rajanylityspaikan kautta kulkee 30 000 ihmistä. Liikenne on lisääntynyt viime vuodesta. Kalle Purhonen / Yle
 Parikkalan seudulla on toivottu pitkään rajanylityspaikan statuksen muuttamista tilapäisestä kansainväliseksi rajanylityspaikaksi. Se merkitsisi lisää turisteja Pietarista, kun rajan voisi ylittää ilman erikoislupaa.
 Edellinen hallitus ehti tyrmätä rajanylityspaikan avaamisen, mutta uutta toivoa parikkalalaisille tuo rajanylityspaikan päätyminen  uuden hallituksen hallitusohjelmaan.
 Parikkala - Syväoron rajanylityspaikalla Suomen ja Venäjän rajatarkastusasemien välinen etäisyys on muutamia satoja metrejä.  Kalle Purhonen / Yle
 Ei rajavartijoita eikä rahaa Parikkalaan
 Tähän asti Parikkalan rajanylityspaikan avaamisen on estänyt pula rajavartijoista sekä rahasta.
 – Riippuen aukioloajasta ja liikennemäärästä me tarvitsisimme jopa 50 rajavartijaa Parikkalaan, sanoo Kaakkois-Suomen rajavartioston komentaja  Ismo Kurki.
 Kaakkois-Suomen rajavartioston komentaja Ismo Kurki sanoo, että Parikkalan tilapäisen rajanylityspaikan muuttaminen kansainväliseksi rajanyltiyspaikaksi vaatii noin 50 rajavartijan palkkaamisen. Kalle Purhonen / Yle
 Tänä vuonna rajavartiosto saa 110 uutta rajavartijaa, mutta uudet virat menevät Imatran, Lappeenrannan Nuijamaan ja Vaalimaan rajanylityspaikkojen ruuhkien helpottamiseen.
 – Imatralle on rakennettu miljoonalla eurolla kaistatarkastuskenttä, mutta sitä pystytään pitämään auki vain lauantaisin, sanoo Ismo Kurki.
 Hallituksen päätös Parikkalan rajanylityspaikan avaamisesta edellyttääkin lisävirkojen myöntämistä Rajavartiolaitokselle, sekä rahoitusta uuden rajatarkastusaseman rakentamiseen. Kustannukset ovat jopa kymmenen miljoonaa euroa.
 Vaihtoehtoinen malli lykkäisi avaamista muutamalla vuodella
 Parikkalan kunnanjohtajan  Vesa Huuskosen  mielestä Parikkalan rajanylityspaikka voitaisiin avata henkilöliikenteelle vaiheittain, jolloin aluksi selviydyttäisiin ilman lisävirkojen perustamista ja uuden rajatarkastusaseman rakentamista.
 – Tuotaisiin puutavaraa hieman nykyistä enemmän ja sallittaisiin esimerkiksi kotiseutumatkailijoiden käynti Laatokan ja Saimaan välisellä kannaksella, pohtii kunnanjohtaja Vesa Huuskonen.
 Parikkalan kunnanjohtajan Vesa Huuskosen mielestä Parikkalan rajanylityspaikka voitaisiin avata vaiheittain vuoteen 2025 mennessä.  Kalle Purhonen / Yle
 Rajaliikenne Parikkala-Syväoron kautta on nykyisin mahdollista erikoisluvalla arkisin kello 9-20 välillä. Aukioloaikaa pidennettäisiin parin vuoden kuluessa ja kansainväliseksi rajanylityspaikka muutettaisiin vuonna 2025.
 – Silloin myös tiedetään, minkälaiseksi EU:n ja Venäjän sekä Suomen ja Venäjän suhteet ovat muodostuneet, sanoo Huuskonen.
 Huuskonen myöntää, ettei aika ole juuri nyt otollisin uuden rajanylityspaikan avaamiseen.
 Laatokan länsipuolelle venäläisten lomakyliä
 Karjalan kannakselle ja Karjalan tasavaltaan rakennetaan parhaillaan useita hotelleja ja lomakyliä venäläisturisteille. Niiden valmistumisen odotetaan lisäävän myös matkailijoiden kiinnostusta tulla Suomeen Parikkala-Syväoron kautta.
 Parikkalan rajatarkastusasemalla on yksi tarkastuslinja lähteville ja saapuville matkustajille.  Kalle Purhonen / Yle
 Venäjällä on muutoinkin investoitu Laatokan länsipuolella  maanteiden kunnostamiseen . Syväoroon johtaa nyt hyväkuntoinen maantie.
 – Pietarilaisille on valmistunut nelikaistainen moottoritie, joka vie kaupungista pitkälle pohjoiseen. Ei tarvitse enää kiertää Viipurin kautta päästäkseen Suomeen, sanoo parikkalalaisia yrityksiä edustavan Laatokan Lankku Oy:n toimitusjohtaja  Pekka Paakkinen.

Hallitus suunnittelee itärajan pienen rajanylityspaikan avaamista turisteille – vain rajatarkastusasema ja 50 rajavartijaa puuttuvat


Summary: Kemijärvelle suunniteltu Boreal Biorefin sellutehdas on saanut ympäristöluvan Pohjois-Suomen aluehallintovirastolta.

Lomalta tavoitettu Pohjois-Suomen aluehallintoviraston lupajaoston puheenjohtaja  Erkki Kantola  vahvistaa Yle Lapin Uutisille, että Boreal Biorefin ympäristö- ja vesitalouslupa on allekirjoitettu. Kantolan mukaan lupapäätöksen julkipanon päiväksi oli päätetty tämän viikon perjantai (14.6.), mutta lupa-asiakirjat ovat julkisia jo nyt.
 Boreal Bioref on aiemmin kertonut, että investointipäätös tehdään ympäristöluvan saamisen jälkeen. Yhtiön biojalostamoksi kutsuman hankkeen päätuote on selluloosa Kiinan kasvaville pehmopaperimarkkinoille. Hankkeen takana on useita Kiinan valtionyhtiöitä.
 Yle sai asiasta vahvistuksen keskiviikkona (12.6) aluehallintoviraston virka-ajan päättymisen jälkeen. Yle kertoo ympäristöluvasta lisää torstaina.

Kemijärven sellutehdas sai ympäristöluvan - nyt odotetaan luvattua investointipäätöstä


Summary: Suomen suurin akvaarioallas avattiin yleisölle Kotkassa, mutta se vuotaa yhä.

Kasvitieteelliset puutarhat, eläintarhat ja luonnonpuistot

Valtavan kala-altaan ääressä istuu perhe, jonka äiti imettää pientä vauvaa. Perheen muut lapset ihailevat kutevaa kuhaa, joka näkyy altaan ikkunan läpi.
 Ikkunan saumassa on kangasmytty, joka osoittautuu lähemmässä tarkastelussa t-paidaksi.
 – T-paita on siinä syystä. Saumassa on yksi altaan vuotokohta. Vesi otetaan paitaan, ettei se leviä kun lapset liikkuvat ikkunan äärellä, kertoo akvaariotalo Maretariumin toimitusjohtaja  Sari Saukkonen .
 Altaan seinustoilta löytyy kaksi muutakin t-paitaa samoissa tehtävissä.
 Millien kokoista reikää etsittiin pitkään
 Kotkassa sijaitsevan akvaariotalon alkuvuosi ei ole mennyt suunnitelmien mukaan. Akvaariotalossa tehtiin viime vuoden lopussa suuri remontti, jonka yhteydessä altaita uusittiin ja ikkunoita hiottiin.
 Remonttiin kuului myös valtavan Itämeri-altaan kunnostaminen. Se on Suomen suurin akvaarioallas ja yli tuplasti isompi kuin esimerkiksi Sea Lifen valtameriallas Helsingissä.
 Noin 600 000 litran kokoisen altaan täyttö ennen joulua epäonnistui kuitenkin pahoin, kun altaasta paljastui useita vuotokohtia. Allas jouduttiin tyhjentämään kokonaan.
 Altaan rakentanut brittiläisurakoitsija ATL korjasi vuotokohdat ja allas täytettiin uudestaan tammikuun lopussa. Silloin ilmeni  uusia vuotoja . Helmikuussa altaasta löytyi  millien kokoinen reikä .
 Miina Sillanpää / Yle
 Yhä neljä vuotoa
 Allas vuotaa edelleen, mutta se on nyt avattu yleisön nähtäville. Lähipäivinä sinne muuttaa lisää kaloja, muun muassa 14-vuotiaat siperian- ja venäjänsammet. Ne ovat olleet evakossa toisessa altaassa.
 Vuotokohtia on nyt yhteensä neljä.
 – Nämä vedet ovat ilmeisesti peräisin aikaisemmista vuodoista, jotka ovat jääneet rakenteiden sisään. Todennäköisesti vanha vesi purkautuu sieltä nyt ulos veden kovan paineen vuoksi, mutta täysin varmoja tästä ei voida valitettavasti olla.
 Jos vuodot eivät tyrehdy, korjauksia jatketaan syksyllä. Saukkosen mukaan vuodoista ei ole vaaraa yleisölle.
 – Altaan ikkuna on valmistettu akryylista ja sen paksuus on 11 senttiä.
 "Urakoitsijaa ei kannata vaihtaa"
 Suomalaisia kalalajeja esittelevä Maretarium oli alkutalven kiinni pitkittyneiden korjaustöiden takia. Se  avattiin  helmikuun puolivälissä, mutta suurin vetonaula Itämeri-allas oli poissa käytöstä kesän kynnykselle asti.
 Se näkyy lipputuloissa: Maretarium on jääny tavoitebudjetista 30 000 euroa. Summaa pyritään kirimään kiinni karsimalla kesätyöntekijöitä ja markkinointia.
 – Nämä uudet korjaukset menevät urakoitsijan piikkiin, mutta tuleehan meillekin ylimäärästä työtä näistä.
 Sari Saukkonen arvioi, ettei urakoitsijan vaihtamisesta olisi hyötyä. Kiira Ikävalko / Yle
 Saukkosen mukaan urakoitsijaa ei kannata vaihtaa pieleen menneistä korjauksista huolimatta. Hän sanoo, ettei maailmalla ole kovin paljon akvaariourakoitsijoita.
 – Yhdysvalloissa on yksi, samoin Uudessa-Seelannissa yksi. Tämä meillä toimiva tekee paljon myös USA:ssa ja on maailman johtavia urakoitsijoita. Jos meillä olisi joku muu, luulen että olisimme vielä suuremmissa vaikeuksissa.

Akvaariotalon remontista tuli pitkä riesa – vuotavaa 600 000 litran kala-allasta tilkitään nyt t-paidoilla


Summary: Hiustupsun sijaan pianisti Anton Halmin vaimo oli saada lahjaksi vuohen karvoja.

Tuntematon ostaja on pulittanut  Ludwig van Beethovenin  hiustupsusta 35 000 puntaa eli lähes 40 000 euroa. Harmaa kiehkura myytiin brittiläisen Sothebyn huutokaupassa tiistaina. Asiasta on  uutisoinut  muun muassa Classic FM.
 Voittotarjous oli lopulta tuplasti sen, mitä huutokauppa  arvioi listauksessaan  hiusten hinnaksi.
 Beethovenin hiustupsu Sothebyn huutokaupan esittelyssä. Sotheby's
 Viulisti jäynäsi vuohen karvoilla
 Ostajien mielenkiinnon hiustupsu herätti ilmeisestä syystä. Beethoven on tunnettu vaikuttavasta kuontalostaan. Kaiken hyvän päälle myytyyn tuotteeseen liittyy hauska anekdootti, joka on Beethovenin elämäkerturin  A.W. Thayerin  käsialaa.
 Hiustupsu napsaistiin Beethovenin kiharoista vuonna 1826. Asialla oli pianisti  Anton Halm , joka halusi lahjoittaa pätkän mestarisäveltäjän hiuksia muistoksi vaimolleen  Marialle .
 Lahjasta oli kuitenkin tulla pannukakku, sillä viulisti  Karl Holzilla  oli näppinsä pelissä. Avuksi värvätty Holz päätti tehdä käytännön pilan ja tarjota Halmille harmaan vuohen kiharoita.
 Tarinan mukaan Beethoven sai tietää jäynästä ja auttoi Halmia saamaan sen, mikä hänelle kuului.
 – Sinua on höynäytetty tällä hiustupsulla. Tällaiset ihmiskuvatukset, joita pitäisi hävetä, ovat minut ympäröineet. Sinulle on annettu vuohen karvoja, Beethoven oli sanonut.
 Lähes kokonaan kuuroutunut säveltäjänero antoi pianistille lopulta itse leikkaamansa hiustupsun paperiarkin välissä.
 Maria sai kiehkuransa, ja myöhemmin se lahjoitettiin Halmin oppilaalle. Nyt sen arvo on 40 000 euroa.
 Tupsut kiinnostaneet ennenkin
 Muusikoiden hiustupsut ovat käyneet kaupaksi ennenkin.  John Lennonin  suortuvista maksettiin reilut 30 000 euroa  kaksi vuotta sitten . Vuonna 2010 Napoleonin kiharasta  maksettiin  noin 11 000 euroa.
 Jean Sibeliuksen  hiustupsua Sotheby ei tiettävästi ole kaupannut. Sen sijaan vuonna 2009 myytävänä oli neljä Sibeliuksen kirjettä tanskalaiselle näytelmäkirjailijalle  Poul Knudsenille .
 Silloin Kansallisarkisto  huusi kirjeet Suomeen .

Beethovenin hiustupsu myytiin huutokaupassa lähes 40 000 eurolla – kiehkura napsaistiin lahjaksi erään pianistin vaimolle vuonna 1826


Summary: Hovioikeudessa murhasta syytetty Michael Penttilä on aiemmin kuristanut hengiltä äitinsä, 12-vuotiaan tytön ja naistuttavansa.

Helsingin hovioikeudessa on alkanut sarjakuristaja  Michael Penttilän  murhasyytteen käsittely. Penttilää syytetään 52-vuotiaan naisen murhaamisesta kuristamalla viime vuoden keväänä.
 Käräjäoikeus tuomitsi Penttilän viime kesänä elinkautiseen ja nyt tapausta käsiteltiin hovioikeudessa.
 Puolustuksen mukaan Michael Penttilän taipumukset sadomasokistiseen seksiin on tarpeettomasti liitetty mukaan henkirikokseen
 Sarjakuristajan mukaan viisikymppiseen naiseen kohdistunut henkirikos oli seurausta pitkään jatkuneesta julkisuuden piinasta ja naisen käytöksestä surma-asunnolla.
 Viime vuoden keväällä Helsingin Kalliossa tapahtuneesta murhasta syytetty Michael Penttilä kuvaili hovioikeudelle tapahtumia hetkeä ennen naisen kuristamista. Penttilä kertoi saapuneensa naisen luo saadakseen intiimihierontaa. Hän sanoi ottaneensa aurinkolasit pois eteisessä, minkä jälkeen nainen alkoi huutaa ja nimitellä häntä.
 – En halunnut, että ihmiset kuulevat, niin otin kurkusta kiinni ja aloin kuristaa, Penttilä sanoi keskiviikkona Helsingin hovioikeudessa.
 Penttilä kertoi olleensa raivoissaan. Hän sanoi hermojensa olleen kireällä muun muassa lehtien kirjoittelun ja ihmisten käytöksen takia.
 – Minulla oli ihmisten välissä sellainen kuilu, kukaan ei uskaltanut tulla puhumaan, Penttilä sanoi.
 Hän kuvaili luonnettaan helposti ärtyväksi ja räjähteleväksi.
 – Olen ollut hirveän äkkipikainen luonne, en ole oikein voinut sille mitään, Penttilä sanoi.
 Penttilä kertoi puristaneensa naista kurkusta ensin paljain käsin ja jatkaneensa kuristamista sukkahousuilla. Hän sanoi menneensä naisen kuoleman jälkeen "lukkotilaan" ja olleensa kykenemätön poistumaan lähes kahteen vuorokauteen.
 Penttilä vaatii hovioikeutta hylkäämään murhasyytteen ja tuomitsemaan murhan sijaan taposta. Lisäksi Penttilä vaatii päästä mielentilatutkimukseen. Syyttäjä  Eija Velitskin  mukaan taas käräjäoikeus on arvioinut asian aiemmin oikein, ja hän vaatii Penttilälle edelleen elinkautista vankeusrangaistusta naisen murhasta.
 Puolustus: Seksimieltymykset eivät liity rikokseen
 Syyttäjän mukaan Penttilä oli katsonut ennen henkirikosta kuristamisvideota. Syyttäjä katsoo, että video on osoitus teon raakuudesta ja julmuudesta.
 Puolustuksen mukaan Penttilän taipumukset sadomasokistiseen seksiin on tarpeettomasti liitetty mukaan henkirikokseen. Penttilä on jo esitutkintavaiheessa myöntänyt mieltymyksensä sadomasokistiseen seksiin, mutta selittänyt kuulusteluissa, että taipumus ei tarkoita samaa kuin ihmisten surmaaminen, puolustusasianajaja  Kari Eriksson  sanoi.
 – Hänen ominaisuutensa, joka on seurannut näin pitkään, on tähän tapaukseen tekotavan vuoksi sotkettu ja tehty siitä asia, minkä vuoksi teko olisi suunnitelmallinen ja minkä vuoksi tulisi arvioida tietyllä tavalla.
 Syyttäjä toi hovioikeuteen uudeksi todisteeksi, uhrin makuuhuoneen nojatuolilta löytyneen nyörin. Hovin istunnossa syyttäjä näytti kuvaa punaisesta tuolista, jolla lojuu vihreä tyyny ja valkoinen narunpätkä.
 Syyttäjän mukaan Penttilä murhasi 52-vuotiaan naisen kuristamalla tätä nyörillä, käsillä, vyöllä ja sukkahousuilla.
 Puolustus kiistää nyörin ja vyön käyttämisen.
 Käräjäoikeus: Tekoa pitkitetty tuskien lisäämiseksi
 Viimekesäisen käräjätuomion mukaan teko oli raakuuden ja julmuuden lisäksi suunnitelmallinen. Käräjäoikeus katsoi, että suunnitelmallisuudesta kertoi muun muassa Penttilän hankkima prepaid-liittymä, jota käyttämällä hän yritti peittää tekoaan. Suunnitelmallisuudesta kertoivat oikeuden mukaan myös välineet. Penttilä oli varustautunut kotoa lähtiessä nahkahanskoilla, nahkavöillä, huivilla ja sukkahousuilla.
 Surmaamispyrkimys oli oikeuden mukaan sitkeää. Uhri tiesi vähintään useiden minuuttien ajan, että kuolee. Vammat tuottivat oikeuden mukaan varmuudella suurta kipua.
 - Tekoa on pitkitetty tuskien lisäämiseksi, oikeus katsoi.
 Tuomittu aiemmin kolmesta kuristamalla tehdystä henkirikoksesta
 Hovioikedessa murhasta syytetty Michael Penttilä on aiemmin kuristanut hengiltä äitinsä, 12-vuotiaan tytön ja naistuttavansa. Hänet on tuomittu näistä rikoksista eripituisiin vankeusrangaistuksiin. Henkirikosten lisäksi hänellä on tuomiot muun muassa törkeästä raiskauksesta, vapaudenriistosta ja kolmesta törkeästä pahoinpitelystä.
 Viime vuonna hovioikeus tuomitsi Penttilän kahden ja puolen vuoden vankeuteen törkeän henkeen tai terveyteen kohdistuvan rikoksen valmistelusta. Hovioikeuden lainvoimaisen tuomion mukaan hän oli laatinut suunnitelman kuristaa samassa taloyhtiössä asuvaa 17-vuotiasta tyttöä. Oikeuden mukaan päämääränä oli vähintäänkin pahoinpidellä tyttöä törkeästi, mutta ei välttämättä käyttää kuolemaan johtavaa väkivaltaa.
 Hovioikeudelle lausunnon antanut erikoispsykologi totesi, että Penttilällä on seksuaalinen tarve, jota tämä ei kykene täysin hallitsemaan. Hovioikeus katsoi lausuntoon ja aiempaan rikoshistoriaan nojaten, että Penttilällä on pakonomainen tarve kuristaa.

Sarjakuristaja Michael Penttilä tänään hovioikeudessa: "Olen ollut hirveän äkkipikainen luonne, en ole oikein voinut sille mitään"


Summary: Vaikka ilmoitus osoittautuisikin vääräksi havainnoksi, se pitää tehdä.

Nivalassa kirjastoauto aiheutti pelon rakennuspalosta maanantai-iltana. Pelastuslaitos sai hälytyksen suuresta rakennuspalosta, mutta kyseessä olivatkin kirjastoauton akut, jotka höyrysivät voimakkaasti.
 Turussa ihmetystä aiheutti keskiviikkona auringonnousu. Pelastuslaitos sai ilmoituksen tulipalosta: ilmoittaja kertoi havainneensa läheisen talon ikkunassa liekkejä.
 Kyseessä oli punertavan auringonnousun aiheuttama heijastus. Pelastuslaitokselle tulee aika ajoin kesäisin vastaavia ilmoituksia.
 Kuopiossa  kalakukkoleipomon ison leivinuunin sytyttäminen  varhain aamulla aiheuttaa alueellisen pelastuslaitoksen mukaan "aika monta" hälytystä vuodessa.
 Uunia lämmitetään isoilla haloilla ja sytytysvaiheessa savua muodostuu runsaasti. Piipusta kiemurteleva savu voi sivummalta katsoen näyttää siltä, että esimerkiksi jonkin läheisen kerrostalon parvekkeelta tulee savua.
 Pelastusjohtaja  Jaakko Pukkinen  Keski-Pohjanmaan ja Pietarsaaren alueen pelastuslaitokselta tunnistaa varsinkin aurinkoilmiön: vastaavia hälytyksiä tulee hänenkin alueellaan pari, kolme vuodessa.
 – Ei tämä ole ensimmäinen eikä viimeinen kerta, kun aurinko aiheuttaa tulipaloilmoituksen, sanoo Pukkinen.
 Sen mukaan toimitaan, miltä näyttää
 Eikä pidä ollakaan. Lainsäädäntö lähtee siitä, että ihmisillä on yleinen toimintavelvollisuus. Jos siis huomaa tai saa tietää tulipalosta, muusta onnettomuudesta tai sen uhasta, on velvollinen ilmoittamaan siitä.
 – Kun se tehdään vilpittömällä mielellä, se on ihan oikein.
 Erehtyminen on Pukkisen mukaan inhimillistä: ihminen toimii sen mukaan, miltä tilanne näyttää. Suurempi vaiva aiheutuu siitä, että jää pohtimaan, soittaako vai eikö.
 – Meillä on paljon ohikulkijoiden soittoja, joissa 10–30 kilometrin päästä ruvetaan miettimään, että mitähän siellä oli ja soitetaan hätäkeskukseen eikä edes tiedetä paikkaa.
 Tällaisissa tapauksissa pelastajat joutuvat etsimään mahdollista onnettomuutta tai tulipaloa.
 – Pitäisi jäädä paikalle ja katsoa, mikä tilanne on. Siinä meidän suuremmat ongelmat on.
 Lue myös:   Hätäkeskukselta tilataan ambulanssia välillä kuin taksia: ”Olen lääkäri”

Aurinko nousi, kirjastoauto höyrysi ja kalakukkouuni lämpeni – 112:een soitetaan oudoistakin havainnoista, ja se on hyvä


Summary: Sosiologi Eeva Luhtakallion mielestä Helsinkiin liittyvät ennakkoluulot voivat vahvistua kaupungissa koettujen kokemusten kautta.

Tänään keskiviikkona pääkaupungissa on juhlittu Helsinki-päivää. Stereotypia kireistä ja kiireisistä helsinkiläisistä voi olla tuttu monelle kehä 3:n ulkopuolella asuvalle. Sosiologi  Eeva Luhtakallio  ymmärtää, mistä se voi johtua.
 Mistä on kyse?
 Sosiologi Eeva Luhtakallion mukaan Helsingin ja maakuntien välinen vastakkainasettelu johtuu monista syistä. Esimerkiksi pääkaupungissa hankitut kokemukset vaikuttavat paljon siihen, miten helsinkiläiset koetaan.
 Kesän aikana Helsinkiin tulee paljon matkailijoita eri puolilta Suomea. Luhtakallion mukaan stereotypia ylimielisistä ja kireistä helsinkiläisistä voi vahvistua, jos vaikkapa kaupungissa liikkuminen aiheuttaa harmaita hiuksia.
 – Helsinki on aika iso kaupunki. Täällä ei ole maailman helpointa liikkua, jos on kotoisin pienemmältä paikkakunnalta. On eri asia olla suomalaisena eksyksissä New Yorkissa kuin eksyä Helsingissä. Sellainen kokemus, että on vieraana omalla maallaan voi aiheuttaa ihmisissä ikäviä tunteita.
 Kuka ja mitä?
 Luhtakallio on Tampereen yliopiston sosiologian apulaisprofessori, joka myös itse asuu Helsingissä. Hänen mielestään Helsingin kaltaisista isoista kaupungeista löytyy sellaisia piirteitä, joita voisi jakaa myös maakuntiin.
 – Ilmastonmuutokseen suhtautumisen osalta sanoisin, että Helsingillä olisi vietävää maakuntiin. Eduskuntavaalien tuloksesta voi päätellä, että ilmastonmuutokseen suhtaudutaan hyvin epäilevästi tai torjuvasti muualla kuin suurissa kaupungeissa.
 Toisaalta Luhtakallion mielestä maakunnissa asumisen kulttuuria pitäisi jakaa myös suurempiin kaupunkeihin.
 – Suomi on pieni maa, jossa asuu hyvin erilaisia ihmisiä. Olisi tärkeää löytää niitä yhteisiä jaettavia asioita, joita myöskin on paljon.
 Tätä et ehkä tiennyt
 Eeva Luhtakallion mielestä kärjistetty stereotypia tietynlaisista helsinkiläisistä ja Helsinki-kuplasta ei pidä paikkaansa. Sosiologin mukaan yleistämisessä ongelmallisinta on se, että Helsinki ajatellaan yhtenä suurena kuplana.
 – Helsingissä on monta eri Helsinkiä. Pelkästään ilmansuunnat määrittävät kovasti helsinkiläisyyden kokemusta.
 Vaikkapa tunnelma Itä- tai Koillis-Helsingissä on erilainen kuin läntisen Helsingin rantakaupunginosissa.
 Luhtakallion mukaan helsinkiläiset keskittyvät monesti omiin pieniin piireihinsä, eivätkä välttämättä tunne kovin hyvin kaupunkia omien piiriensä ulkopuolelta. Monelle läntisessä Helsingissä asuvalle itäinen puoli kaupungista voi olla täysin tuntematonta, ja toisinpäin.
 Mikä on Luhtakallion mielestä tärkeintä?
 – Nykyään puhutaan paljon vastakkainasettelusta. Kannattaisi katsoa niiden taakse ja miettiä, että mistä ne mahtavat johtua ja miten ihmiset ne oikeasti kokevat. Aika paljon vastakkainasettelussa on kuitenkin kyse tietämättömyydestä.
 Eeva Luhtakalliota haastatellaan 8 minuuttia -ohjelmassa. Katso haastattelu klikkaamalla jutun pääkuvaa!
 Katso myös  edelliset jaksot tästä.

Helsinki voi ahdistaa ulkopuolista enemmän kuin maailman miljoonakaupungit – "Kokemus, että on vieraana omassa maassa voi aiheuttaa ikäviä tunteita"


Summary: Kastunut puhelin on mahdollista pelastaa oikeanlaisilla toimenpiteillä. Ensimmäiseksi laite tulisi sammuttaa.

Puhelin kulkee usein käyttäjänsä mukana kaikkialle, sänkyyn, ruokapöytään ja kesäaikana tietysti myös uimarannalle. Puhelimen kastuminen on yksi yleisimmistä syistä, miksi puhelin viedään huoltoon.
 – Suurin kosteusvaurioiden syy on puhelimen putoaminen vessanpönttöön. Voisi sanoa, että noin 80 prosenttia tapauksista on niitä, kertoo myymälävastaava  Mikko Saastamoinen  Joensuun iTapsa-puhelinhuoltoliikkeestä.
 Kastuneen puhelimen kuivaamiseen löytyy monenlaisia ohjeita. Puhelimen kuivaamista voi kokeilla kotikonstein, mutta ne eivät aina riitä pelastuskeinoiksi.
 1. Sammuttaa virta ja poista akku
 Ensimmäiseksi puhelimesta tulisi sammuttaa virta. Mikäli mahdollista, tulisi akku lisäksi irrottaa, jottei kosteus ehdi tehdä tuhoja.
 – Tärkeintä on, ettei yritä käyttää tai käynnistää puhelinta. Puhelinta ei saa myöskään ladata; vesi ja sähkö on huono yhdistelmä.
 Puhelinta ei saa käyttää kastumisen jälkeen.  Tiina Jensen
 2. Hyödynnä silikonigeelipusseja tai kokeile riisiä
 Kun googlaa ohjeita kastuneen puhelimen pelastamiseksi, lähes kaikkialla ohjeistetaan laittamaan se pintapuolisen kuivauksen jälkeen keittämättömään riisiin. Tämän kerrotaan auttavan puhelimessa olevan kosteuden poistamisessa.
 Mikko Saastamoinen pitää riisiä kuitenkin ennemmin myyttinä. Hän suosittelee riisin sijasta käytettäväksi silikonigeelipusseja. Nämä ovat pieniä pakkauksia, joita saattaa tulla esimerkiksi uusien vaatteiden tai joidenkin elektroniikkalaitteiden mukana.
 – Riisi imee kosteutta puhelimen pinnalta. Se ei kuitenkaan juurikaan auta sisällä olevan kosteuden poistamiseksi. Sanoisin, että paketeissa tulleita silikonigeelipusseja kannattaa säilyttää tällaisten tilanteiden varalle, sillä ne ainakin toimivat.
 Hiustenkuivaajalla kuivaamista Saastamoinen ei suosittele.
 – Aika lämpimäksi täytyisi puhelin saada, jotta kosteus sillä tavalla haihtuisi. Samalla se saattaa sitten tehdä tuhoja puhelimelle.
 3. Vie puhelin huoltoon
 Suurin osa kosteusvauriosta kärsineistä puhelimista pystytään korjaamaan.
 Huollossa puhelin saadaan avattua ja kuivattua huolellisesti sisäpuolelta. Samalla voidaan tarkistaa, tarvitseeko puhelin uusia varaosia. Jussi Nukari / Lehtikuva
 Saastamoisen mukaan puhelin kannattaa toimittaa mahdollisimman nopeasti huoltoon, jotta voidaan arvioida puhelimen kunto ja tarvittavat huoltotoimenpiteet.
 Huollossa puhelin kuivataan sisältä ja sille tehdään niin kutsuttu vesihuolto. Laite pestään huollossa ultraäänipesurilla ja tällöin myös mahdolliset hapettumat saadaan puhdistettua. Joissain tapauksissa puhelimiin on tilattava myös varaosia.
 Lue lisää:
 Kuluttajavirasto selvitti kännykkävikoja: Korjausajat venyvät, ja samaa vaivaa korjataan useita kertoja
 Hiki on älypuhelimelle suurempi harmi kuin aavistatkaan – "Jo yksi tai kaksi pisaraa riittää hapettamaan näytön liittimen"

Kännykkä tipahtaa useammin vessanpönttöön kuin järveen – jos puhelin kastuu, muista nämä 3 ohjetta


Summary: Mitä kannattaa ottaa huomioon kämppäkaverin hakemisessa? Kysyimme asiaa "kokemusasiantuntijalta" ja opiskelija-asuntosäätiön toimitusjohtajalta.

Yhteisasumisella on liian huono maine.
 Näin sanoo Helsingin opiskelija-asuntosäätiön (Hoas) toimitusjohtaja  Matti Tarhio .
 Myös kaksi vuotta kimppakämpässä asunut  Selja Aaltonen  on ollut tyytyväinen yhteisasumiseen ja omiin kämppiksiinsä.
 Mutta millainen on hyvä kämppäkaveri?
 1. Siisteys samaan jamaan
 Selja Aaltosen mielestä yksi tärkeimpiä ominaisuuksia yhteisasumisessa on se, että kaikilla "siisteyskäsitys on samassa jamassa".
 Nurkissa liikuskelevista villakoirista voi kehittyä vähitellen kämppisten suhteita nakertava riiviö.
 Liialliseksi tai liian vähäiseksi koettu siisteys voivat olla yhtä ärsyttäviä.
 2. Ruoka tarvittaessa omalle hyllylle
 Syöminen on sen verran jatkuva arjen toiminto, että sen merkitystä ei sovi vähätellä.
 Aaltosen yhteisasunnossa noudatetaan sekä vegaanista että gluteenitonta ruokavaliota. Kokemuksen perusteella homma toimii, kun molemmilla on jääkaapissa omat hyllyt. Silti usein tehdään ruokaa myös yhdessä.
 Hoasin  kämppiksen valintapalvelussa  neljäntoista kysymyksen sarjasta kaksi on omistettu ruoalle: painotusta voi tehdä asteikoilla kasvissyöjä-lihansyöjä sekä ruokaelämykset-mikroruoka.
 3. Ääni samoille tasoille
 Selja Aaltosen mielestä kämppis saa olla  sopivalla tavalla  erilainen kuin hän itse.
 – Pölötän itsekseni ja kuuntelen musiikkia, joten kämppikseni pitää olla vähän samanlainen ihminen.
 Hoasin kämppishaussa kysytään painotusta melko laajalla asteikolla. Valinnan voi tehdä vaihtoehtojen "arvostan hiljaisuutta" ja "ääntä korkealta ja kovaa" välillä.
 4. Ikuisen opiskelijan vuorokausirytmi?
 Toimitusjohtaja Matti Tarhio sanoo, että vuorokausirytmin suhteen samoin kuin muussakin asumisessa on löydettävä joko kaikille sopiva tasapaino tai ainakin pelisäännöt.
 Kämppiksen valintakoneessa kysymys elämänhallinnasta on muotoiltu asteikolle, jonka ääripäät ovat "tavoitteellinen opiskelija" ja "ikuinen opiskelija".
 5. Vieraaseenkin tutustuu
 Asuntosäätiö antaa mahdollisuuden päästä valitsemaan itse asuinkumppani, mutta läheskään aina tavoite ei täyty.
 Aaltosen kohdalla kävi juuri niin kahteenkin kertaan. Mutta vaikka kämppiksen valinta ei ollutkaan oma, hän on tullut hyvin juttuun molempien asuinkumppaniensa kanssa. Aaltosen mielestä kämppistä ei täydy välttämättä päästä itse valitsemaan.
 – Toki oli aluksi vähän outoa, kun ei tunne, mutta kyllä sitä ajan myötä tutustuu ja homma alkaa rullaamaan.
 Lue lisää:
 Opiskelijat kammoavat nykyään kimppa-asumista – Mutta Selja Aaltosen tarina kertoo muuta: Yhteiselo kasvoi kannustavaksi ystävyydeksi
 Opiskelija, voit saada alennusta bussilipun lisäksi kortsuista, sähköstä ja haalarimerkin ompelusta – Lue lista rahanarvoisista vinkeistä
 "Kukaan ei ihmettele kun ovi käy neljän aikaan aamuyöstä" – opiskelun alku on vapautta, vastuuta ja valintoja

Opiskelukämppää hakemassa? "Siisteyskäsityksen pitää olla samassa jamassa" plus 4 muuta vinkkiä kimppa-asujalle


Summary: Neljä leikkivää ketunpoikasta oli iloinen yllätys Päijänteen kansallispuistossa. Katso kuvat!

Pikkuketut yllättivät retkeilijät Padasjoen Virmailassa.  Tiia Gran  käveli poikaystävänsä kanssa Päijänteen kansallispuistossa tiistai-iltana, kun neljän ketunpoikasen pesueesta kaksi ilmestyi aivan lähietäisyydelle.
 – Lähimmät pikkuketut olivat noin kymmenen metrin päässä, jolloin otin niistä järjestelmäkamerallani kuvia. Emoa ei näkynyt lähistöllä, mutta eiköhän se jossain siellä ollut, miettii padasjokelainen Tiia Gran.
 Pentujen leikkisyys sai hymyn huulille.
 – Pikkuketuilla oli ilmeisen hauskaa. Tanner tömisi ja niiden ääntelyä on vaikea kuvailla. Ehkä se oli vikinää. Ne olivat tosi valloittavia.
 Myyrävuosi määrittää ketunpentujen selviytymismahdollisuudet. Tiia Gran
 Kuin koiranpennut
 Kettuasiantuntija vahvistaa, että ketunpoikaset ovat hyvin leikkisiä – aivan kuin koiranpentuja.
 – Pikkuketut tutkivat innokkaina maailmaa. Todennäköisesti niiden kotipesä on ollut aivan lähellä. Pesä on tavallisesti luolamainen onkalo, joka sijaitsee kivien välissä, kertoo Ylen Luontoillan nisäkäsasiantuntija, eläintieteen tohtori  Heidi Kinnunen .
 Kinnunen kehuu Padasjoen retkeilijöitä siitä, että he jäivät kunnioittavan etäisyyden päähän ketunpennuista.
 – Ketunpoikaset ovat tosiaan kuin koiranpennut: ne voivat luottaa liikaa ihmiseen. Siksi niitä ei pidä ruokkia. Viisainta on pysytellä mahdollisimman etäällä ja poistua paikalta.
 – Ei ole kenellekään hyväksi, jos ketut tulevat ihmisasumusten lähelle ja dyykkaavat roskiksia, hän lisää.
 Jyrsijät ovat kettujen pääravintoa. Tiia Gran
 Emo opettaa pennut saalistamaan jyrsijöitä. Tiia Gran
 Viihtyvät maakolossa
 Ketunpoikaset ovat tavallinen näky pesäkolonsa lähettyvillä juuri näin alkukesällä.
 – Emo imettää niitä ja opettaa syömään jyrsijöitä. Tavallista on, että emo tuo niille henkitoreissaan olevan hiiren tai myyrän syötäväksi, kertoo nisäkäsasiantuntija Heidi Kinnunen.
 Emon lisäksi pentuja voivat hoitaa isäkettu ja edellisen vuoden naaraspentu.
 – Se antaa pennuille paremmat selviytymismahdollisuudet talven varalle. Myyrävuodella on merkitystä pentujen selviytymisen kannalta.
 Kinnunen sanoo, että ketut eivät vain näytä ihanilta.
 – Ne ovat muutenkin ihania. Perheuskollisia eläimiä.
 Ketut elävät yleensä noin kymmenvuotiaiksi.  Tiia Gran
 Lue myös:
 Lautaselle kakkaava kettu jäi kiinni itse teossa – miksi ketut ulostavat esineiden päälle?

Retkeilijät ikuistivat söpöt pikkuketut hurmaaviin valokuviin – lue asiantuntijan ohjeet pentujen kohtaamiseen


Summary: Uusi tieliikennelaki astuu voimaan vajaan vuoden kuluttua, 1.6.2020.

Tieliikennelain tuleva uudistus näkyy myös monien liikennemerkkien ulkoasun uudistumisena. Käyttöön tulee myös joitakin kokonaan uusia liikennemerkkejä.
 Muutoksen tarkoitus on parantaa näkyvyyttä ja selkeyttä. Uusia merkkejä oli keskiviikkona esillä mediatilaisuudessa Liikenne- ja viestintävirasto Traficomissa.
 Uusien liikennemerkkien joukkoon kuuluvat esimerkiksi vähimmäisnopeuden osoittava merkki ja nastarenkaiden käytön tietyllä tieosuudella kieltävä merkki.
 Uudet liikennemerkit: vähimmäisnopeus (vas.) ja nastarenkaiden käyttökielto (oik.). Liikenne- ja viestintäministeriö
 Uudistuvilla merkeillä voi kieltää esimerkiksi polkupyöräilyn ja mopoilun, tai näiden lisäksi myös kävelyn.
 Pyöräilyn sekä mopoilun ja kävelyn, pyöräilyn ja mopoilun kieltävät liikennemerkit. Liikenne- ja viestintäministeriö
 Yksi uusista liikennemerkeistä on vetoketjuperiaatetta kuvaava merkki. Sillä osoitetaan kahden ajokaistan yhdistyminen, jossa ajoneuvoilla vuorotellen siirrytään jatkuvalle ajokaistalle.
 Ajokaistojen yhdistyminen -liikennemerkki
 Poron ja hirven lisäksi myös kauris saa oman varoitusmerkkinsä.
 Kauriseläimestä varoittava liikennemerkki
 Bussipysäkkien merkki on jatkossa keltainen. Nykyisin keltaisen pohjan lisäksi käytössä on sininen pohja pitemmän matkan linja-autoliikenteelle.
 Uusia merkkejä on esitelty aiemminkin. Lokakuussa 2017  julkaistussa Ylen uutisessa  esiteltiin neljä muuttuvaa merkkiä, muun muassa uudistuva suojatien merkki.
 Uudistuvissa kielto- ja ohjemerkeissä liikkuu nykyistä hahmottomampi henkilö.
 Uusi tieliikennelaki , johon uudet liikennemerkitkin kuuluvat, tulee voimaan 1.6.2020.
 Lue myös
 Sähköpotkulaudat tulivat ryminällä kaupunkien kaduille – muista nämä asiat pysäköidessäsi sellaista
 Punaiset valot alkavat käräyttää autoilijoita poliisille – testaa liikennevalopelillä, kuinka isot sakot saat
 Uusi tieliikennelaki tuo onnen päivät peltipoliisin kuvaamille – Poliisi: "Jopa 60 000 ylinopeusjuttua menee vuosittain poistolaariin"
 Uudet peltipoliisit otetaan käyttöön huhtikuussa – nopeusvalvontakamera tulossa aluksi jokaiseen tolppaan nelos- ja kutostiellä

Uusia liikennemerkkejä tulossa käyttöön – katso kuvista, miltä ne näyttävät


Summary: Ensimmäistä kertaa pääministerinä A-studiossa esiintynyt Antti Rinne vaikutti erittäin itsevarmalta ja tyyneltä.

Antti Rinne  (sd.) esiintyi tänään A-studiossa ensimmäistä kertaa pääministerinä.
 Rinne joutuikin heti kovaan hiillostukseen, kun ohjelman alun insertissä eläkkeellä oleva entinen työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkö  Erkki Virtanen  kertoi pelkäävänsä hallitusohjelman olevan rakennettu ehkä liiankin optimistiseksi.
 Virtanen sanoi pelkäävänsä, että jos kasvuarviot osoittautuvat liioitelluiksi, pettää valtion budjetin tulopohja.
 – Siinä tapauksessa vaihtoehtoja on tasana kaksi. joko aletaan leikata julkisia menoja tai otetaan pirusti velkaa ja elvyttää näin ollen, sanoo Virtanen
 – Toivon parasta, pelkään pahinta, hän summaa lopuksi.
 Rinne vastasi Virtasen esittämiin pelkoihin, että hallitusneuvotteluissa tilannekuva on hahmoteltu isossa porukassa ja samoin myös määritelty tavoitteet ja mahdolliset toimenpiteet.
 Itsevarmana ja rauhallisena esiintynyt Rinne kertoi hallituksella olevan toimenpiteitä sen varalle, jos talouskasvu hidastuisi.
 Mitään konkreettisia toimenpiteitä ei Rinne kuitenkaan kysyttäessä maininnut raide investointien lisäksi.
 Saiko keskusta kaiken haluamansa läpi?
 Kun juontaja  Annika Damström  kysyi Rinteeltä, että saiko keskusta kaiken haluamansa asiat läpi hallitusohjelmaan ja juuri SDP:n kustannuksella, ei Rinne yhtynyt näkemykseen.
 – En kyllä lukisi sitä noin, minusta se on tasapainoinen kokonaisuus, jossa ilmiöiden pohjalta ollaan lähdetty uudistamaan yhteiskuntaa.
 Damström muistutti SDP:n tavotteita poistaa yritystuet sekä kiristää pääomaverotusta sekä osinkoverotusta, jota Rinne ei myöskään purematta niellyt.
 – Yritystukia ei ole todellakaan aiottu poistaa kokonaan, se on väärin tulkittu.
 Rinne kuitenkin myönsi, että SDP ei saanut kaikkia tavoitteitaan läpi verotuksen osalta hallitusohjelmaan.
 – Tämä on kuitenkin hyvin sosiaalidemokraattinen hallitusohjelma. Samalla olen kuullut keskustankin sanoneen hallitusohjelman olevan hyvin keskustalainen.
 Kotihoidontuki säilyy ainakin toistaiseksi
 Kotihoidontuki säilyy ennallaan, jonka ei nähdä parantavan työllisyyttä.
 Työllisyyden nostaminen 75 prosenttiin on yksi hallituksen keskeisimmistä tavoitteista.
 Rinne kertoi kotihoidontuen säilyvän ainakin tässä vaiheessa ennallaan.
 Hän kuitenkin sanoi, että kun perhevapaajärjestelmä saadaan toimimaan tasa-arvoisesti, käy kotihoidontuki aikanaan tarpeettomaksi.
 Kolmen miljardin kertaluontoiset tulevaisuusinvestoinnit
 Hallitusohjelmassa mainituun kolmen miljardin kertaluontoisiin tulevaisuusinvestointeihin liittyen, halusi Rinne täsmentää ettei koko summaa tulla hankkimaan valtion omaisuutta myymällä.
 – Missään ei lue, että myydään valtion omaisuutta 3 miljardilla, vaan siellä todetaan valtion omaisuutta käytetään näihin kertaluontoisiin tulevaisuusinvestointeihin.
 Kertaluontoisiin tulevaisuusinvestointeihin kuuluvat muun muassa ammatillisen koulutuksen lisääminen, luonnonsuojelun ja kehitysyhteistyön parantaminen. Näille asioille on luvattu kullekin yli 200 miljoonaa euroa.
 – Nämä eivät tule olemaan pysyviä budjettimenoja, vaan kertaluontoisia, Rinne perustelee.
 Aiemmin on ollut julkisuudessa kritiikkiä, että kertaluontoisista menoista tulisikin aikaa myöden pysyviä budjettimenoja.
 Hallituksen tavoitteleman 75 prosentin työllisyysaste tarkoittaa, että uusia työpaikkoja olisi tultava 60 000.
 Konkreettisista keinoista työllisyyden parantamiseksi Rinne mainitsee työttömyysrahan perusosan muuttamisen työllistämisseteliksi.
 Rinne myöntää, että jos työllisyysaste ei ala nousemaan, tullaan menolisäyksiä tarkastelemaan uudelleen.
 Lue lisää:
 Antti Rinteen ihmeellinen tie pääministeriksi: vaalitappioita, puolueriitoja ja vakava sairastuminen
 Tässä he nyt ovat – Antti Rinteen viisikon kaikki ministerit
 Uusi oppositio pääsi vauhtiin: "Todelliset hallitusneuvottelut vasta tulossa, hallitus vie Suomen turmioon", Orpo: Rinne vaati hoitamaan SDP:n lupaukset

Pääministeri Antti Rinne A-studiossa: Riskinä on, että talouskasvu hidastuu, mutta sen varalle on olemassa toimenpiteitä


Summary: Ylen toimittaja Kaisu Jansson selvitti, miksi pitkä matikka nousi korkeakoulujen valintauudistuksesta käytävän keskustelun ytimeen.

Mitä hyötyä minulle on ylioppilastodistuksesta ollut? Ei kovinkaan paljon.
 En päässyt korkeakouluun toisen asteen opintojen perusteella, eikä työelämässä ole kyselty todistusten arvosanoja.
 Keväästä 2020 lähtien tilanne on kuitenkin toinen. Yli puolet yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen opiskelijoista valitaan toisen asteen arvosanojen perusteella.
 Valintauudistus ei koske taideaineita eikä muutamaa muuta ammattikorkeakoulun alaa.
 Eniten pisteitä alalle kuin alalle saa hyvin kirjoitetusta pitkästä matikasta.
 Rehtoreiden mukaan  pitkän matikan suosio on lisääntynyt  lukioissa. Keväällä 2019 pitkän matikan kokeeseen ilmoittautui vajaat 12 000 lukiolaista, mikä on noin 45 prosenttia kaikista kokeeseen ilmoittautuneista.
 Jotkut ovat valmiita taistelemaan vastavirtaan, kuten  abivuoteen valmistuva Frans Salminen .
 Nuorten pitää päättää aiempaa nuorempana, mitä he haluavat tulevaisuudelta. Uudistus aiheuttaa isoja paineita lukioiden ja ammattioppilaitosten opinto-ohjaukselle.
 Oletko sinä päässyt pelkillä papereilla korkeakouluun? Mitä olet mieltä korkeakoulujen valintauudistuksesta? Millä tavoin matikasta on ollut sinulle hyötyä?
 Ylen lukijat keskustelivat aiheesta artikkelin kommenttiosiossa. Keskustelu on päättynyt.
 Lue myös:
 Suomalainen pääsykoekevät on maailmalla harvinainen – usein valintakriteerinä on todistuksen lisäksi motivaatiokirjeitä ja suosituksia
 Suunnitteletko hakevasi yliopistoon? Katso, millä aloilla hyödyt matematiikasta ja mihin et pääse ilman sitä
 Syökö pitkän matikan suosio yleissivistystä? Yle kysyi rehtoreilta – "Opiskelijoiden jaksaminen on heikentynyt ja taito- sekä taideaineiden opiskelu on vähentynyt"

Video: Pänttäsin pitkän matikan lukiossa, koska ajattelin, että siitä voi olla hyötyä – Onko matematiikka kiihdytyskaista korkeakouluun?


Summary: Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin neuvottelut kauppakiistoista ovat nyt seisahduksissa.

Yhdysvallat sanoo, että sen suhteet Euroopan unionin kanssa ovat vahvat ja pitkässä katsannossa hyvässä kunnossa. Juuri nyt joistakin asioista kuitenkin käydään suoraviivaisia keskusteluja.
 Helsingissä vieraillut Yhdysvaltain EU-suurlähettiläs  Gordon Sondland  mainitsi niistä Ylen haastattelussa kaksi, jotka käytännössä kattavat suuren osan yhteistyöstä.
 Ne ovat kauppasuhteet ja puolustuskysymykset. Kauppasuhteet pitävät sisällään myös maataloustuotteiden viennin.
 Keskinäinen kauppa on EU:lle reilusti ylijäämäistä, noin 180 miljardia dollaria.
 Presidentti  Donald Trumpin  kauden alkajaisiksi Yhdysvallat alkoi vääntää kauppasopimuksia uuteen malliin. Yhdysvaltojen työkaluna on ollut uhkailu lisätulleilla EU–tuonnille, mutta toistaiseksi mikään ei ole muuttunut.
 Eikä tule muuttumaankaan ainakaan seuraavien viiden kuukauden aikana.
 USA:n EU-suurlähettiläs Sondland toisti haastattelussa useaan otteeseen, että Yhdysvallat odottaa uuden komission valintaa.
 Nykyisen,  Jean-Claude Junckerin , komission kausi kestää lokakuun loppuun.
 – Juuri nyt neuvotteluissa ei tapahdu oikeastaan mitään. Keskustelemme ainoastaan erilaisista teknisistä kysymyksistä.
 Suurlähettilään mukaan presidentti Trump aikoo olla nyt kärsivällinen ja odottaa EU.n uuden johdon valintaa.
 – Mutta jossain vaiheessa turhautuminen alkaa kasvaa ja sitten suhteet arvioidaan uudestaan, selvensi suurlähettiläs Sondland.
 USA toivoo Kiinan suitsemisesta yhteisrintamaa EU:n kanssa
 Yhdysvaltojen ykköshaastaja maailmankaupassa on Kiina.
 Suurlähettiläs Sondland sanoi Yhdysvaltojen toivovankin, että Kiinan saaminen ruotuun olisi Euroopan unionia ja Yhdysvaltoja yhdistävä tekijä.
 – Yhdysvaltojen ja EU:n pitäisi siirtää keskinäiset kiistat sivuun mahdollisimman pian ja keskittää energia yhteisiin toimiin, joita Kiinan olisi kunnioitettava. Kiinalle ei pidä jättää vaihtoehtoja.
 Suurlähettiläs Sondlandin mukaan Kiina on onnistunut sitomaan eri valtioiden infrastruktuurihankkeita tavoilla, jotka eivät pitkän päälle ole näiden valtioiden etujen mukaisia.
 Tätäkin hanketta ja sen mahdollisia yksityiskohtia voidaan kuitenkin pohtia vasta kun EU:n uusi komissio on päässyt työhönsä kiinni loppuvuodesta.

Yhdysvaltain EU-suurlähettiläs Gordon Sondland Ylelle:
Presidentti Trump odottaa kärsivällisesti EU:n uuden komission valintaa


Summary: Suomalaisyhtiön kannettava infrapunakamera on jo käytössä kasvitutkimuksessa. Sillä voidaan mitata tuotteen ravintosisältöä ja laatua.

Oululainen  Jaakko Ollila  kertoo ruokakaupassa asioidessaan hypistelevänsä varsinkin hedelmiä ja lihatuotepakkauksia saadakseen selville tuotteiden kunnon.
 Niin meistä useimmat tekevät. Hyperspektrikameroiden yleistymisen myötä tällainen tarve vähenisi. Se taas parantaisi tuotteiden laatua ja hygieniaa.
 Uudet ei-näkyvän valon eli infrapunan alueella tapahtuvan spektrikuvauksen menetelmät mahdollistavat ruuan ravintosisällön ja laadun määrittämisen aiempaa paremmin. Yllä olevalta videolta näet, kuinka laite toimii käytännössä.
 Avokado on hyvä esimerkki aisteille haasteellisesta hedelmästä
 Avokadon tuotanto ja kulutus ovat  kasvaneet räjähdysmäisesti viime vuosikymmenen aikana .
 Päällepäin suositun hedelmän kuntoa ei näe. Niinpä ainoa keino on tutkia sitä käsillään. Tämä on epähygieenistä ja vaurioittaa hedelmää. Kannettavalla infrapunakameralla avokadoyksilön kunnon voi selvittää lämimättä sitä käsillään.
 Käytännössä kameralla voisi osoittaa tuotetta, ja laite lähettäisi mittaustiedot analysoitavaksi pilvipalveluun. Tuotteen kunnosta kertovat tulokset ilmestyisivät laitteeseen tai kännykkäsovellukseen.
 Teknologia antaa jo mahdollisuuden kuluttajakäyttöisille sovelluksille. Varsinaisen läpimurron arvioidaan olevan vielä muutaman vuoden päässä. Animaatiossa havainnollistetaan, miten skannaus voisi tapahtua. Paulus Markkula / Yle
 Asian voi tietysti ajatella myös toisin päin. Kauppa voisi laittaa tarjolle vain syöntikelpoiset avokadot, jos niiden kunnon määrittely olisi sille helppoa.
 Hyllylle ei ole kaupan kannalta järkevää laittaa tuotteita, jotka eivät kuluttajalle kelpaa. Ne voitaisiin hyödyntää jollain muulla tapaa.
 Hyvä esimerkki ruokaskannerin merkityksestä allergikoille on kanan jatkeeksi lisättävä herneproteiini. Se on palkokasviallergikolle hengenvaarallista, ja spektrikameralla se voitaisiin havaita lihasta.
 Samanlaista teknologiaa kehittävät muutkin
 Maailman ensimmäisen kannettavan hyperspektikameran on kehittänyt oululainen Specim. Niitä on käytössä esimerkiksi Luonnonvarakeskuksella. Luke on käyttänyt spektrikameroita Oulussa kasvitutkimuksessa ja esimerkiksi viljan laadun tarkastuksessa.
 Specimin kannettavan spektrikamera laskee ja antaa luokittelutuloksen paikan päällä parissa minuutissa. Seuraavia askeleita spektrikuvauksen alalla ovat kuluttajakäyttöiset ruokaskannerit ja älypuhelinsovellukset.
 Spektrikameralla otettu kuva pizzasta. Kinkku on sinistä, tomaatti punaista ja juusto keltaista.  Specim
 Pistemäiseen spektrikuvaukseen perustuvia kännykkäsovelluksia on jo olemassa. Kuluttajakäyttöön tehdyistä  sovelluksista pisimmällä on israelilais-yhdysvaltalainen SCiO . Myös suomalainen Spectral Engines  kehittää tämän tyyppistä teknologiaa.
 Kännykän kaltaisiin mittalaitteisiin on yhdistetty pistemäistä mittaustekniikkaa, joka kertoo tuotteen rasvapitoisuuden ja sokeripitoisuuden.
 Vastaavanlaista teknologiaa on kehitetty myös Saksassa. Saksalaisten ruokaskannerista on demo-laite. Tutkijat eivät kuitenkaan vielä tiedä, miltä myöhemmin myyntiin tuleva laite näyttää tai mitä se maksaa.
 Lue myös :  Saksalaistutkijat: Elintarvikkeiden tuoreuden voi nähdä kännykästä – taskukokoisen skannerin luvataan mittaavan niin tomaatit kuin jogurtitkin
 Osa pistemäisistä teknologoista vaatii kosketuksen kohteeseen toimiakseen hyvin. Specimin kuvantava teknologia ei ole kosketuksessa kohteeseen.
 Specimin sovellusjohtaja  Katja Lefevre  arvioi, että lähimmän viiden vuoden sisällä kuluttaja pääsee itse tekemään johtopäätöksensä ruuan turvallisuudesta ja laadusta kuvaan perustuvalla spektrikuvauksella.
 Specimin hyperspektrikameralla otettu kuva kolmesta persikasta. Home on  visualisoitu violetiksi, terve hedelmä punaiseksi ja ruhje jonka alta hedelmä todennäköisesti on pilaantumassa vihreäksi. Specim
 Jaakko Ollila pääsi kuitenkin fiilistelemään oululaisessa kaupassa, miltä skannaaminen hypistelemisen sijaan tulee tuntumaan.
 – Tämä on hyvin mielenkiintoinen ja käytännönläheinen sovellus varsinkin allergioita ja erityisherkkyyksiä omaavien ihmisten kannalta, sanoo Ollila.
 Ruokaväärennökset paljastuvat nopeammin
 Infrapunakameralla saadaan kiinni myös ruokaväärennökset. Niissä oikea tuote on korvattu osin tai kokonaan halvemmilla, heikommilla ja jopa terveydelle vaarallisilla raaka-aineilla. Joissakin tapauksissa väärennökset ovat jopa hengenvaarallisia. Maailman mittakaavassa ne ovat iso ongelma terveysmielessä.
 Luonnonvarakeskuksen (Luke) erikoistutkija  Anna-Liisa Välimaa  sanoo, että spektrikamera on tärkeä tulevaisuuden työkalu ruokaväärennösten tutkinnassa.

Valotieteen sovellukset ovat vientiala Suomessa infrapunalla mittaamiseen liittyvää tutkimusta ja tuotekehitystä ovat tehneet VTT, Tampereen teknillinen yliopisto ja Itä-Suomen yliopisto. Varsinkin VTT:ssä tehdyn pitkäjänteisen Tekes-rahoitteisen työn tuloksena Suomi on maailman kärkimaa sekä pistemäisten spektrometrien että kuvaan perustuvan spektrometrin tutkimustyössä, kehityksessä ja valmistuksessa. Spectral Enginesin ja Specimin edustama ei-näkyvää valoa tutkiva spektroskopia on fotoniikassa eli valotieteessä keskeinen tekijä. Ala on kehittynyt paljon viime vuosina Oulussa ja muuallakin Suomessa. Teknologiasta on hyötyä teollisuudelle ja fotoniikan sovelluksia tarvitaan joka puolella maailmaa. Oululaisen Specimin tuotannosta noin 97 prosenttia menee vientiin. Sama pätee useimpiin alan suomalaisiin yrityksiin. Niiden tuotanto on pysynyt Suomessa.
 Spektrikuvaamisen nopeus on Välimaan mukaan merkittävä etu aikaisemmin ruokaväärennösten tutkinnassa käytössä olleisiin menetelmiin kuten molekulaariseen (dna) ja kemialliseen tutkimukseen.
 Ruokaväärennösten takia vuosittain menetetään noin 40 miljardia dollaria ja kolmasosa kaikesta ruuasta menee kokonaan hukkaan, kertoo esimerkiksi hyvien ideoiden levittämiseen erikoistuneista TED- konferensseista tunnettu yhdysvaltalainen  Abi Ramanan .
 Moninkertaisesti palkittu Ramanan on koneoppimiseen ja hyperspektrikuvaukseen erikoistuneen ImpactVisionin toimitusjohtaja ja Specimin yhteistyökumppani. Specimin kannettava kamera merkitsee Ramananin mukaan perustavanlaatuista muutosta ruokaväärennösten tutkinnassa.
 – Se mahdollistaa reaaliaikaisen mittauksen ja materiaalin sataprosenttisen tutkimisen. Aikaisemmin on voitu tutkia vain pientä osaa jostakin. Koneoppimiseen yhdistettynä me saamme noin satakertaisen määrän tietoa entiseen verrattuna, sanoo Ramanan.
 Specimin sovellusasiantuntija, osaomistaja ja perustaja  Esko Herrala  on samoilla linjoilla nuorta kalifornialaispolvea edustavan Ramananin kanssa.
 Infrapunakamera voisi mitata myös naudan rasvapitoisuuden. Animaatiossa havainnollistetaan, miten skannaus voisi tulevaisuudessa tapahtua. Paulus Markkula / Yle
 Hän korostaa, että kuluttajat haluavat tuotteiden olevan sitä, mitä sen luvataan olevan. Näinhän ei todellakaan aina ole.
 Kanelista on löytynyt hiekkaa, maidosta melamiinia ja mozzarellajuustosta pesuainetta.  Karitsanlihakaan ei saisi olla rottaa, minkkiä, kettua ja kemikaaleja, kuten on käynyt Kiinassa.
 Brysselin kalaravintoloista vuonna 2015 kerätyistä 280 näytteestä vajaa kolmannes oli jotain muuta kuin sen väitettiin olevan.
 – Kalan pitää olla sitä kalaa mitä sen luvataan olevan. Lihan ilmoitetun rasvapitoisuuden on pidettävä paikkansa. Hedelmien tulee olla tuoreita, eikä niissä saa olla myrkkyjä tai allergeeneja, sanoo Herrala.
 Pienemiskehitys samanlaista kuin Nokian matkapuhelimissa
 Käsikäyttöiset skannauskamerat yleistyvät Herralan mukaan tulevaisuudessa, kun sovellukset saadaan kännykkään ja hintataso kuluttajalle sopivaksi.
 Teknologian kehityksessä ollaan nyt samassa pisteessä kuin matkapuhelinteollisuus Mobira Citymanin aikaan. Silloin puhelimet olivat vielä liian isoja kännyköiksi. Laitteiston pienenemiskehitys kuitenkin oli ja on nopeaa.
 Silmällä avokadon kuntoa ei voi nähdä. Spektrikameralla voi katsoa avokadon kuntoa sen kuoren läpi. Paulus Markkula / Yle
 Tuore hallitusohjelma  tähtää kulutetun ruoan ilmastojalanjäljen pienentämiseen sekä ymmärryksen lisäämiseen ruoantuotannosta. Tavoitteena on puolittaa ruokahävikki vuoteen 2030 mennessä.
 Spektrikamerat ovat keskeisessä asemassa myös hävikin vähentämisessä ruokaketjun jokaisessa vaiheessa. Niiden avulla kiertotaloutta voidaan ratkaisevasti edistää viljelyn suunnittelusta, kasvatukseen, sadonkorjuuseen, kuljetukseen, kauppaan sekä ruokajätteiden lajitteluun ja kierrättämiseen.
 – Ruuantuotantoketjun jokaiseen vaiheeseen voidaan tarjota spektrikuvausteknologian sovelluksia, sanoo Specimin sovellusjohtaja Katja Lefevre.
 Kamerasta on hyötyä koko tuotantoketjussa
 Suomessa on viimeisen viiden vuoden aikana huomattu tämän teknologian mahdollisuudet nimenomaan ruokatuotannossa.
 Luken erikoistutkija Anna-Liisa Välimaa sanoo, että hyperspektrikamera edustaa kasvitutkimuksen kannalta merkittävää uutta teknologiaa.
 – Sillä voidaan näytteen rakenteita rikkomatta tutkia nopeasti hyvin monia asioita, sanoo Välimaa.
 Uudelle teknologialle on tarvetta Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan viime vuotisen lausunnon mukaan maailmanlaajuisesti tärkeimpien viljelykasvien sadon on arvioitu jäävän tällä hetkellä noin 10–35 prosenttiin mahdollisesta Kasvitaudit ja tuholaiset aiheuttavat miljardien eurojen satotappioita kaikkialla maailmassa. Myös ilmastonmuutos lisää  tuholaisten ja kasvitautien riskiä (Luke). Kasvitautien ja tuholaisten aiheuttamat silmälle näkymättömien ensioireiden paljastaminen spektrikuvauksella mahdollistaa torjunnan aikaistamisen ja paremman kohdentamisen.
 Spektrikameralla kasvin hyvinvointia ja kehitystä voidaan seurata koko sen elinkaaren ajan. Koko ketju hyötyy siitä.
 Spektrikameran rooli alkaa jo peltoviljelyn ja kasvihuoneviljelyn suunnitteluvaiheessa. Lannoite- ja kasvinsuojeluaineiden käyttötarve voidaan mitata. Itävyys voidaan mitata. Maahan ei enää tarvitse laittaa muita kuin itäviä siemeniä.
 Viljelijä itse hyötyy, koska prosessissa ei mitään mene hukkaan. Sato voidaan poimia juuri sopivasti, jotta se hyllyssä on parhaimmillaan ja kelpaa kuluttajalle.
 Kuluttaja hyötyy, koska tuotannon hyötysuhteen paraneminen laskee myös asiakkaan maksamaa hintaa.
 Miten sinä tarkistat ruokien tuoreuden kaupassa? Voit jakaa vinkkisi jutun keskusteluosiossa kello 22.00 saakka.
 Lue seuraavaksi:
 Suomessa kehitettiin ratkaisu, joka mahdollistaa myös mustan muovin kierrättämisen – kotimaassa se ei kiinnosta

Ruoka ei aina ole sitä, mitä väitetään – suomalainen teknologia skannaa ruokien kuntoa jo nyt, ja tulevaisuudessa tiedon voi saada puhelimella


Summary: Tuhkarokkoon on kuollut 1 500 ja ebolaan 1 400 ihmistä.

Kongon demokraattisessa tasavallassa ainakin 1 500 ihmistä on kuollut tuhkarokkoon. Epäiltyjä tuhkarokkotapauksia on ollut eri puolilla maata 65 000.
 Kongon itäosassa leviävään verenvuotokuume ebolaan on kuollut lähes 1 400 ihmistä. Sairastuneita on ollut yli 2 000 kymmenen kuukauden aikana. Ebolaepidemia on historian toiseksi vakavin viisi vuotta sitten Länsi-Afrikassa puhjenneen epidemian jälkeen.
 Huomio on kiinnittynyt enemmän erittäin vakavaan ebolaan, mutta Kongon demokraattisen tasavallan terveysministeriö julisti tiistaina myös tuhkarokkoepidemian.
 Maan viranomaisten mukaan tuhkarokkoa vastaan on järjestettävä laaja rokotuskampanja, johon tarvitaan kaikki mahdollinen apu.
 Huhtikuussa maassa rokotettiin 2,2 miljoonaa lasta. Uuden kampanjan tavoitteena on rokottaa 1,4 miljoonaa lasta.
 Ebolan osalta uutta huolta aiheuttaa taudin leviäminen Kongosta naapurimaa Ugandaan. Ugandan terveysviranomaiset tiedottivat keskiviikkona, että maassa on paljastunut kolme tautitapausta.
 5-vuotias Kongon puolelta Ugandaan tullut poika on kuollut ebolaan ja kaksi hänen sukulaistaan sairastunut tautiin. Epäiltyjä tautitapauksia Ugandassa on yhteensä seitsemän.
 Viranomaiset ylittävät testata kaikki maiden rajan ylittävät, mutta ihmisiä tulee rajan yli myös epävirallisia ja valvomattomia reittejä pitkin.
 Maailman terveysjärjestö WHO pitää perjantaina hätäkokouksen ebolan leviämisen takia.
 Lue lisää aiheesta:
 Ebola-epidemia vain kiihtyy Kongossa – uhreja haudataan nyt kovien turvatoimien saattamana

Tuhkarokkoepidemia on tappanut Kongossa enemmän ihmisiä kuin ebola


Summary: Yhdellä sosiaalityöntekijällä voi olla jopa 100 lasta autettavana. Uusi hallitus haluaa laskea luvun 30:een.

Lastensuojelun asiakasmäärän rajaus työntekijää kohden kirjattiin tuoreeseen hallitusohjelmaan. Kauan odotetun muutoksen tuominen käytäntöön vaatii kuitenkin rajuja muutoksia lastensuojelutyöhön.
 Hallitusohjelmassa säädetään asteittain kiristyvä vähimmäishenkilöstömitoitus lastensuojeluun niin, että maksimi on 30 asiakasta ammattilaista kohden. Vuonna 2022 mitoitus on 35.
 Nykyään lapsia voi olla saman ammattilaisen vastuulla ruuhkaisimmilla alueilla jopa sata.
 Kiuru: Kyse on perusoikeuksista
 Vastikään perhe- ja peruspalveluministerin salkun saanut  Krista Kiuru  (sd.) sanoo Ylen haastattelussa, että mitoitus on sitova. Se tulee koskemaan nimenomaan kunnan lastensuojelun työntekijöiden asiakasmäärää. Lastensuojelulaitosten resursseista on säädetty erikseen.
 – Mitoitus vaatii lakimuutoksen. Työn yhteydessä arvioidaan tarvittavat henkilöstöresurssit ja toimet niiden turvaamiseen, kertoo Kiuru. Hän vastasi Ylen kysymyksiin sähköpostilla.
 Lakimuutoksen aikataulusta ei ole vielä tietoa. Kiuru kuitenkin uskoo henkilöstömitoituksen toteutumiseen ajallaan.
 – Ylisuuret asiakasmäärät uhkaavat erityisen haavoittuvassa asemassa olevien lasten perusoikeuksien toteutumista, toteaa Kiuru.
 Viime viikolla julkaistujen tietojen mukaan kodin ulkopuolelle sijoitettiin kiireellisesti enemmän lapsia kuin koskaan aiemmin. Kiireellisten sijoitusten määrä kasvoi vuodessa seitsemän prosenttia. Nyt noin joka sadas lapsi on  sijoitettuna kodin ulkopuolella.
 Juha Kivioja / Yle
 Työntekijöiden vaihtuvuus on ongelma
 Lastensuojelun alati paisuvat asiakasmäärät ja sosiaalialan heikkenevä vetovoima työpaikkana ovat olleet jo vuosia mahdoton yhtälö. Lääkkeeksi työvoimapulaan on tarjottu lastensuojelutyön arvostuksen lisäämistä.
 Lastensuojelun työntekijät käsittelevät saapuneet lastensuojeluilmoitukset, kartoittavat perheen ja lapsen tilannetta, tapaavat heitä ja päättävät mahdollisista lasten sijoituksista kodin ulkopuolelle tai huostaanotoista.
 Positiivisimmat voisivat kuitata kodin ulkopuolelle sijoitettujen lasten lisääntymisen sillä, että vaikeisiin tilanteisiin perheissä on tartuttu entistä hanakammin. Ikävä totuus on kuitenkin se, että lasten pahoinvointi on lisääntynyt ja tilanne monessa perheessä päässyt äitymään niin pahaksi, että sijoitukseen on päädytty.
 Joissain tapauksissa huostaanotolta olisi voitu välttyä aiemmalla ja täsmällisemmällä avulla. Räätälöity apu vaatii kuitenkin perheiden tuntemista ja avuntarpeen tunnistamista. Siihen taas tarvitaan aikaa ja pysyvyyttä. Muutoin ei luottamusta perheen ja sosiaalityöntekijän välille synny.
 Lisäyksen hintalappu jo valmiina
 Sipilän hallituksen politiikkaa arvosteltiin lasten ja perheiden tukemisen osalta tempoilevaksi. Sen väitettiin olleen vailla  johdonmukaista linjaa.
 Lastensuojelun Keskusliitto luonnehti mennyttä hallituskautta lastensuojelun osalta  valitettavan pirstaleiseksi.
 Rinteen hallitus osoitti hallitusohjelmassaan suoraan yhdeksän miljoonaa euroa lastensuojelun henkilöstömitoituksen toteuttamiseksi.
 Lastensuojelualalla riemuitaankin nyt siitä, että kauan odotettu asiakasmäärän rajaus on ottanut ensiaskeleensa.
 Lastensuojelun Keskusliiton toiminnanjohtaja  Hanna Heinonen  pohtii kuitenkin rahan riittävyyttä. Yhdeksän miljoonan euron pysyvä lisäys kuntien valtionavustuksiin ei tunnu paljolta.
 – Jos samalla rahalla pitäisi myös turvata erityistä tukea tarvitsevien moniammatilliset palvelut ja levittää tiimimallia, ei summa kuulosta kovin suurelta, pohtii Heinonen.
 Sama huoli jaetaan sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestössä Talentiassa.
 – Työntekijämäärän tuplaaminen maksaisi arviolta 70–80 miljoonaa. Sillä mitoitus puolittuisi oikealle tasolle, arvioi Talentian erityisasiantuntija  Alpo Heikkinen .
 Ministeri Kiuru kuitenkin toppuuttelee. Hän muistuttaa, että hallitusohjelmassa sovittiin monista muistakin lasten, nuorten ja perheiden hyvinvointiin tähtäävistä toimista, jotka tukevat myös lastensuojelua.
 Hanna Heinonen. Yle
 Ala haluaa lisätä houkuttelevuutta
 Suurimpana haasteena henkilöstomitoituksen toteutumiselle on pula pätevistä sosiaalityöntekijöistä.
 Lastensuojelun Keskusliiton toiminnanjohtaja Hanna Heinonen perää tästä yhteisvastuuta. Liittoon on jo kantautunut kentältä huolta siitä, miten nuppiluvun nostaminen aiotaan toteuttaa.
 – Niin kunnissa kuin oppilaitoksissakin on herättävä nopeastikin lisääntyvään rekrytointitarpeeseen. Lastensuojelun työntekijän tehtävärakennetta ja toimenkuvaa on selkiytettävä. Myös hyvää johtamista tarvitaan, listaa Heinonen.
 Hanna Heinonen kehottaa kuntia listaamaan selkeästi, montako sosiaalityöntekijää kunnasta uupuu ja selvittämään vetovoimatekijöitä, jotta virkoja saadaan täytettyä.
 Hän ottaa esimerkin Kotkasta, jossa asia nostettiin pöydälle ja tarvittavien ammattilaisten määräksi saatiin seitsemän. Sitten laskettiin tarpeelle hintalappu, joka jäikin alle 450 000 euroon. Konkretia helpottaa asian korjaamista.
 Talentian erityisasiantuntija Alpo Heikkinen muistuttaa, että lastensuojelutyö on vaativaa viranomaistyötä, jota kuka tahansa ei voi tehdä.
 – Asiakkaiden rajauksen toteutuminen edellyttää lastensuojelun vastuusosiaalityöntekijöiden määrän lisäämistä. Heitä on tällä hetkellä Suomessa vain noin 1600, kertoo Heikkinen.
 Raha ratkaisee, mutta ei yksin se
 Sosiaalialan houkuttelevuuden esteeksi numero yksi nousee poikkeuksetta palkka. Talentiassa työntekijöiden piina tunnetaan.
 – Työn vaativuuden ja palkkauksen välinen suhde koetaan vääristyneeksi yhä voimakkaammin. Saamamme palaute on osoittanut, että kunnat, jotka ovat korjanneet palkkausta riittävästi, ovat saaneet kelpoisia työntekijöitä ja vaihtuvuus on vähentynyt, muistuttaa erityisasiantuntija Alpo Heikkinen.
 Lisäpalkka siis todistetusti auttaa jäämään. Sosiaalityöntekijöille maksetaan kuntakohtaista palkanlisää jo monessa kunnassa, etenkin pääkaupunkiseudulla.
 Hälyttävät luvut kodin ulkopuolelle sijoitettujen lasten määrästä kertovat kuitenkin sen, ettei kyse ole vaan rahasta. Ongelmaa löytyy myös rakenteista. Lapsia ei ole pystytty auttamaan oikeilla tavoilla oikeaan aikaan.
 – Ajattelen, että ainakaan toistaiseksi ei ole löydetty keinoja, joilla lapset ja perheet tulevat autetuiksi ajoissa, ennen kiireellisiä toimenpiteitä. Ovatko aikuisten ja lastensuojelun palvelut liian irrallaan toisistaan? pohtii Lastensuojelun Keskusliiton toiminnanjohtaja Hanna Heinonen.
 Tiimejä kohti
 Jos systeemi ei toimi, sitä on muutettava. Esimerkiksi Espoossa on saatu hyviä kokemuksia  mallista , jossa lastensuojelun työntekijät päivystävät lastensuojeluilmoitusten käsittelyssä, jolloin ne eivät pääse kasautumaan.
 – Pulaa pätevistä sosiaalityöntekijöistä on kaikilla kunnilla. Silti jotkut ovat pystyneet saamaan tilanteen haltuun samalla rahalla, vain muuttamalla keinoja. Näitä hyväksi havaittuja keinoja pitäisi nyt pystyä jakamaan, huomauttaa Heinonen.
 Kokeilujen nimeen vannoo myös ministeri Kiuru. Lastensuojelussa on eri puolella maata pilotoitu uutta, eri ammattilaisten yhteistyöhön perustuvaa tiimimallia, THL:n tuella. Tällöin lapsen haasteisiin päästään käsiksi jo aikaisemmassa vaiheessa, eikä tietokatkoja tule.
 Tiimimallissa ammattilaiset muodostavat toisiaan täydentävän kokonaisuuden lapsen ja perheen tueksi. Sosiaalityöntekijöiden osaamista ja koulutusta vaativia tehtäviä ei ole Kiurun mukaan tarkoitus korvata muiden alojen ammattilaisten työpanoksella.
 – Tavoitteena on saada sosiaalityöntekijän aikaa ja osaamista käyttöön juuri niihin tilanteisiin, joissa sosiaalityöntekijän ammattitaito on olennaisin, avaa Kiuru.

Lastensuojelun ruuhkat halutaan purkaa lakimuutoksella – Kiuru: Kyse on perusoikeuksista


Summary: Ostiko Antti Rinne keskustan mukaan hallitukseensa vuosisadan lehmänkaupalla: avokätisellä maatalouspolitiikalla, yrittäjäystävällisillä veroratkaisuilla ja 18 maakunnalla? Kyllä osti, sanovat Yle A-studion asiantuntijat politiikkateatterin katsomosta.

Painomuste Antti Rinteen hallituksen ohjelmasta alkaa hiljakseen kuivua.
 Yle A-studio kysyi neljältä suomalaista yhteiskuntaa valppaasti tarkkailevalta julkisuuden henkilöltä, kuinka rumaa tahi somaa hallitusohjelmapeli heidän silmissään oli.
 Halusimme kuulla raskaan sarjan ajattelijoita politiikan kabinettien ulkopuolelta.
 Haastateltavat:
 Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) entinen johtaja Lasse Laatunen Teatteriohjaaja, toimittaja Susanna Kuparinen Oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professori Jukka Kekkonen, Helsingin yliopisto Sosiaalipolitiikan tutkijatohtori Satu Ojala, Tampereen yliopisto
 Haastateltavista Jukka Kekkonen oli huhtikuun eduskuntavaaleissa sosiaalidemokraattien ehdokas Helsingissä. Hänen äänimääränsä oli 2208, eikä hän päässyt sillä läpi. Hallitusohjelmaneuvotteluihin Kekkonen ei ole osallistunut minkäänlaisessa roolissa.
 Myös äskettäin eläkkeelle jäänyt Lasse Laatunen on pitänyt näppinsä visusti irti tämän kierroksen hallitusohjelmasuhmuroinnista.
 1. Mikä puolue voitti eniten? Oliko joku puolue selvästi tasa-arvoisempi kuin toiset? Miksi?
 Lasse Laatunen:  Kokoonsa nähden suurin voittaja oli vasemmistoliitto: kaksi huippusalkkua. Toinen voittaja oli vihreät: kolme huippusalkkua.
 Rökäletappiopuolueiden maailmanennätyksen teki kepu: neljä tärkeää salkkua ja yksi täytesalkku – salkuissa maakuntahallinto, siis se eduskunnassa jo kerran hylätty. Rinne halusi hallituksen, ja SDP maksoi siitä paljon ilmaa.
 "Rinne halusi hallituksen, ja SDP maksoi siitä paljon ilmaa." (EK:n entinen johtaja Lasse Laatunen) Mauri Ratilainen / AOP
 Susanna Kuparinen:  Keskusta tiedosti hyvin vaa’ankieliasemansa ja sai paljon agendaansa läpi pääomien suojelemisessa sekä ilmastohankkeiden ja eläinsuojelun tavoitteiden torppaamisessa.
 En usko, että Rinteelle oikeistokonservatiivinen kokoomus, jonka kanssa yhteistyö sixpack-hallituksessa oli kaamean hankalaa, oli missään vaiheessa realistinen vaihtoehto. (Perussuomalaisista puhumattakaan.) Keskusta oli oikeistopuolueista pienin paha, jolla on kokoomusta enemmän muutospaineita vaalitappion jälkeen – ja puolueen omassa arvohaarukassa tilaa vasemmalla.
 "Keskusta oli oikeistopuolueista demareille pienin paha – ja keskustan omassa arvohaarukassa on nyt tilaa vasemmalla." (Teatteriohjaaja, toimittaja Susanna Kuparinen) Mauri Ratilainen / AOP
 Jukka Kekkonen:  Kaikilla puolueilla, jotka pääsivät mukaan, oli riittävästi intressejä saada aikaan hallitus. Intressien lisäksi vasemmistoliitolla ja vihreillä oli vielä ylimääräistä intoa päästä hallitukseen.
 Mitä intresseihin tulee, ainakin ulospäin keskusta näyttää voittajalta. Maatalouden tuki, maakunnat (yliopistotkin mukaan lukien), yritysverotuksen kiristämishankkeet romukoppaan.
 Satu Ojala:  Veikkaan keskustaa ja maakuntamallia yllätysvoittajaksi – hurjan vaalitappion jälkeen. Edellinen hallitus sitoi sotessa kätensä vaikeasti toteutettavissa olevaan malliin, josta ei keskusteltu avoimesti sitä lukkoon lyödessä. Myös nyt hallitusohjelma linjaa jo yllättävän voimakkaasti tulevaa sotea.
 Edellisen hallituksen täysin markkinaehtoiseksi linjaama kasvupalvelumalli, joka olisi muuttanut TE-palveluiden järjestämistä huomattavasti, puuttuu hallitusohjelmasta. Työpolitiikkaa ja työllisyyspalveluita koskeva ajattelutavan muutos on vasemmiston ja arvioisin että myös työttömän voitto.
 2. Mikä puolue nieli karvaimman kalkin – ehkä vain hallituspaikan saadakseen?
 Lasse Laatunen:  SDP on pääministeripuolue. Se on sen saanto. Muut puolueet voittivat ministerisalkuissa ja ohjelmakohdissa. Ei SDP tyhmyyttään myönnytyksiä tehnyt. Rinne halusi tyytyväisen joukkueen. Vaalikauden aikana Rinne kerää marjat muiden koreista.
 Susanna Kuparinen:  Sosialidemokraateilla oli kunnianhimoisia ideoita veropohjan uudistamiseksi. Uudistukset olisivat tuoneet myös rahoitusta demareiden poliittisten tavoitteiden turvaamiseksi, kuten vanhuspalveluihin, hoivaan, sosiaaliturvaan. Siihen nähden hallitusohjelmassa on hyvin vähän mitään konkreettista.
 Pääomatulojen verotuksessa ja yritysverotuksessa prosentteja ei kovenneta. Myöskään osinkoverotus ei kiristy. Perintö- ja lahjaverotuskaan ei tiukkene. Nuo kaikki ovat olleet asioita, joita SDP on ajanut. Jotenkin homma lässähti. Kova hinta keskustan laariin.
 "Kaikki saivat riittävästi ollakseen tyytyväisiä - ainakin retoriikan tasolla." (Oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professori Jukka Kekkonen) Yle
 Jukka Kekkonen:  Kaikki saivat riittävästi ollakseen tyytyväisiä. Ja varsinkin retoriikan tasolla linjan muutos on selvä. Karvas kalkki voi tulla eteen puolueiden kannattajille myöhemmin, jos odotettuja uudistuksia ei saada aikaan. Ja jos talouden näkymät heikkenevät, näin voi käydä piankin.
 "Hallitusohjelma lupaa paljon selvitystyötä ja suhteellisen niukasti toimenpiteitä." (Sosiaalipolitiikan tutkijatohtori Satu Ojala)  Jonne Renvall / Tampereen yliopisto
 Satu Ojala:  Karvasta kalkkia kaikille tarjoaa se, että ohjelma lupaa paljon selvitystyötä ja samalla suhteellisen niukasti toimenpiteitä. Paljon vääntöä isoista kysymyksistä on edessä. Varovaisesta kompromissista on kuitenkin hyvä rakentaa yhteistyötä.
 3. Tehtiinkö tässä hallitusohjelmapelissä tavallista enemmän lehmänkauppoja? Jos tehtiin, millaisia?
 Lasse Laatunen:  Kepun 18 maakuntaa oli lehmänkauppa. Se voi koitua Rinteenkin hallitukselle kohtalokkaaksi. Suomi ei tarvitse maakuntahallintoa eikä maakuntaveroa. Muuten ohjelma on normaali sulle-mulle -periaatteella tehty rosolliannos.
 "Kepun saamat 18 maakuntaa oli iso lehmänkauppa. Muutoin hallitusohjelma on normaali sulle-mulle -periaatteella tehty rosolliannos." (EK:n entinen johtaja Lasse Laatunen) Markku Ojala / AOP
 Susanna Kuparinen:  En usko, että mikään hallitus kykenee voittamaan edellisen hallituksen sote-lehmänkaupan eli valinnanvapauden ja maakuntien yhteenkoplaamisen mittaluokkaa.
 Luulen, että demarijohdossa nukutaan sormet ja varpaat ristissä keskustan puoluekokoukseen asti. Demarien toiveuni lienee se, että keskustan puheenjohtajaksi nousee joku puolueen ”kapitalistisiiven” ulkopuolelta, jolla olisi myös nykyjohtoa progressiivisempia näkemyksiä ilmastopolitiikan ja luonnon suhteen (esimerkiksi että sana ”puu” ei automaattisesti tarkoita sellua).
 "Demarien toiveuni lienee nyt se, että keskustan uudeksi puheenjohtajaksi nousee joku puolueen ”kapitalistisiiven” ulkopuolelta." (Teatteriohjaaja, toimittaja Susanna Kuparinen)  Milla Vahtila
 Ahon, Kiviniemen, Vanhasen ja Sipilän kausina keskusta on siirtynyt reippaasti oikealle. Nyt esimerkiksi yritysverotuksen porsaanreikien tukkiminen on tosi vaikeata.
 Jukka Kekkonen:  Politiikka on kompromissien tekemistä. Poliittinen eliitti on yllättävän itseriittoista ja omahyväistä väkeä.
 Hallitusohjelman rakentaminen perustui varmoihin, turvallisiin ja ennustettaviin toimijoihin ja asiantuntijoihin. Poliittinen eliitti kaihtaa riskejä siitä, että pöydälle tulisi uusia ja ennakoimattomia ehdotuksia. Turvallisuushakuista politiikkaa.
 Jo valtiosihteerien määrää voi ihmetellä. Ja jos valtiosihteereistä tehdään pelkkiä pelastusrenkaita uskollisille puoluejyrille, olemme poliittisessa kulttuurissa, jota leimaavat hyväveli-vallan verkostot.
 Satu Ojala:  Kyllä lehmänkauppoja tehtiin. Maakuntamallin ja -vaalien lyöminen lukkoon. Sote-palvelut on perusteltua siirtää järjestettäväksi alueittain, mutta uuden maakuntahallinnon luominen vaaleineen on siihen – edelleen – raskas ratkaisu.
 4. Kuinka kuvailet prosessia, jolla pääministeri Rinteen hallitusohjelma syntyi? Oliko siitä jotakin erikoislaatuista, silmiinpistävää?
 Lasse Laatunen:  Antti Rinne hoiti hallitusohjelma- ja hallituksen muodostamisneuvottelut vanhan työmarkkinapomon taidolla. Malli oli kuin tupo-neuvotteluista: monta työryhmää kilpailemassa keskenään tuloksekkaasta työstä. Pääneuvottelijan ei tarvitse kuin vedellä lankoja.
 Susanna Kuparinen:  Isoin muutos oli viesti, joka annettiin ulos: hallitusneuvotteluissa mietitään ensin mitä halutaan, sitten rahoitus siihen. En muista aikuisiältäni vastaavaa. Myös Rinteen ilmoitus siitä, että tämä hallitus ei leikkaa menoja, oli uudenlainen avaus.
 Hallituksen arvot ovat poikkeuksellisen liberaaleja – siinä tapahtui iso sukupolvenvaihdos. Valtiovarainministeriön virkamiesten rooli oli näissä neuvotteluissa avustava, ei määrittävä.
 Jukka Kekkonen:  Hallitusohjelmien sitovuus on lisääntynyt selvästi 2000-luvulla. Tähän liittyen niihin on tullut mukaan ideologista ainesta, joka on johtanut suuriin ongelmiin monien uudistusten valmistelussa.
 "Hallitusohjelma on pitkä konsulttikielinen dokumentti, jossa iso osa asioista jää myöhempien ratkaisujen varaan." (Oikeushistorian ja roomalaisen oikeuden professori Jukka Kekkonen) Yle
 Rinne johti taitavasti neuvotteluja osin uudenlaisella otteella ja uutta avoimuuspolitikkaa noudattaen. Tuloksena oli pitkä konsulttikielinen dokumentti, jossa huomattavan suuri osa asioista jää myöhempien ratkaisujen ja selvitysten varaan.
 Jatkossa on aivan ratkaisevaa se, kuinka asioiden valmistelussa edetään. Jos tutkimuslaitosten ja yliopistojen asiantuntijoita käytetään valmistelussa yhtä vähän kuin ennen, muutoksia ei saada aikaan.
  "Tämä kierros luonee uraa uudelle ja avoimelle neuvottelukäytännölle." (Sosiaalipolitiikan tutkijatohtori Satu Ojala)  Jonne Renvall / Tampereen yliopisto
 Satu Ojala:  Ilmiöperusteinen toimintatapa oli uusi ja kiinnostava. Taustamateriaalien julkisuus samoin kuin neuvottelupöydissä istuvien nimien avaaminen luonevat uraa tulevaisuuden neuvottelukäytännöille.
 5. Bonusplus: Mitä toimittaja ei tajunnut kysyä? Kysymättä jäänyt kysymys, ja vastaus siihen.
 Lasse Laatunen:  Miten Rinne pitää hallituksensa pystyssä? Hallitusprosessi, -ohjelma ja salkkujako ovat Rinteen työmarkkinaosaamisen tuotteita. Hyvin mietitty.
 Pitkä ja sekava ohjelma ohjaa langat pääministerin käsiin. Rinne oli ay-johtajana kova: liitossa oli vain mies ja yksi ääni. Samalla strategialla Rinne johtanee hallitustaan ja saa sen istumaan koko vaalikauden. Vassarit ja vihreät eivät hevin luovu salkuistaan, kepu ei luovu maakunnistaan, ja RKP ei luovu ruotsinkielestään.
 Susanna Kuparinen:  Miksi mediassa vallitsi konsensus sinipunasta heti vaalituloksen selvittyä?
 Suomessa hallitustyöstä on viime vuosikymmenet keskusteltu julkisesti "joukkona hoidettavia asioita", jossa valtiovarainministeriön budjettiraamin perusteella päätetään yhdessä mistä leikataan ja mihin ei ole varaa.
 Medialla on kaksi sokeaa silmää. Se ei nähnyt Antti Rinteen vasemmistolaista periaatteellisuutta eikä demareiden poliittisten päämäärien täydellistä yhteensopimattomuutta kokoomuspolitiikan kanssa.
 Jukka Kekkonen:  Kysymättä jää aina vallankäytön muutoskonteksti. Kaikkia hallitusohjelman laatimiseen, tuloksiin ja seurauksiin liittyviä kysymyksiä pitää tarkastella vallankäytön kontekstissa.
 Suomi on eriarvoistunut viimeisen 20 vuoden aikana. Vallankäytössä on uusia piirteitä kuten hallitusohjelmien korostunut sitovuus. Tämä on johtanut ideologisesti värittyneeseen lainvalmisteluun. Samalla – paradoksaalisesti – ideologisuus yritetään häivyttää puhumatta "isänmaan asialla olemisesta" tai "yhteisen edun" toteuttamisesta.
 Satu Ojala:  Sosiaaliturvauudistuksen linjaukset ovat toistaiseksi hyvin niukkoja. Sen periaatteita ei kannatakaan lukita, mutta jää nähtäväksi, miten toimeentulo- ja työttömyysturvan velvoittavia ja nykyisellään ihmisen itsemääräämisoikeuteen puuttuvia säännöstöjä linjataan tulevaisuudessa.
 Sote-uudistuksen kannalta pidän tärkeänä, että järjestöjen sekä pienten ja keskisuurten yritysten asemaa vahvistetaan. Eriarvoisuutta torjutaan osallisuudella. Järjestöjen toiminnan autonomisuus on turvattava. Hyvinvointivaltion tehtävänä ei ole tuottaa markkinoita. Hyvinvointivaltion tehtävänä on suojata heikkovoimaisia markkinavoimien mielivaltaa vastaan.
 Antti Rinne kommentoi tiedotusvälineille hallitusneuvottelujen kulkua. Lauri Heikkinen / Valtioneuvoston kanslia

Ex-työmarkkinapomo Lasse Laatunen:
Ay-jyrä Rinne johtanee hallitustaan omalla kovaksi keitetyllä tyylillään


Summary: Halima Abdelmagid haluaisi löytää jonkun, jolle puhua iloistaan ja huolistaan. Se auttaisi kotoutumaan.

Viisi maahanmuuttajanaista on kokoontunut nyyttikesteille. Kokkolalaiskodin keittiön pöydälle ilmaantuu monenlaisia herkkuja aina intialaisista kasvispalleroista afganistanilaisiin pinaattilättysiin. Suomalaistakaan tarjottavaa ei ole unohdettu. Emäntänä touhuaa Afganistanista kotoisin oleva  Fovzieh Mohammadi . Hän keittää kahvia ja teetä, lorauttaa mehua laseihin ja huolehtii, että jokainen saa varmasti syödäkseen.
 Naiset ovat ensimmäistä kertaa koolla yhdessä. Tällaisilla illanistujaisilla on heille suuri merkitys, sillä uudessa kotimaassa tarvitaan ystäviä ja juttuseuraa.
 Kantasuomalaisia ei näillä nyyttäreillä kuitenkaan näy.
 Tutkimukset osoittavat, että maahanmuuttajanaisten on vaikea tutustua suomalaisiin. Tämän on kokenut nyyttäreille tullut  Halima Abdelmagid : sudanilaisnainen saapui Suomeen nelisen vuotta sitten, mutta hän ei ole vielä saanut suomalaisia ystäviä.
 Kun näin on, kotoutuminen on vaikeaa.
 – Sata kertaa päivässä minä olen muistanut sukulaisiani ja kavereitani kotimaassani, koska minulla ei ole ystäviä. Minä mietin, että miksi olen täällä, kun minulla ei ole ketään, kenelle minä voin puhua, Halima Abdelmagid sanoo surullisena.
 Naapureita ei ole näkynyt
 Nykyisin Kokkolassa asuva Halima Abdelmagid kasvoi maaseudulla Länsi-Sudanissa. Hän pakeni kotimaastaan sisällissodan kauheuksia kahdesti Egyptiin, ensimmäisen kerran kymmenen vuotta sitten. Ennen Suomeen tuloaan hän vietti vuosia pakolaisleirillä.
 Halima Abdelmagid, Fatemeh ja Fovzieh Mohammadi, Mitha Rachel Jose sekä Fahmida Mostafa viihtyvät hyvin yhdessä. Silti he kaipaisivat seuraansa myös kantasuomalaisia.   Päivi Seeskorpi / Yle
 Kuuden lapsen äiti on kiitollinen siitä, että hän pääsi lastensa kanssa Suomeen. Enää ei tarvitse pelätä. Ihan toisenlaiseen ympäristöön ja kulttuuriin tuleminen ei ollut kuitenkaan helppoa. Ensimmäisen kuukauden hän ihmetteli, mihin "metsään" hän oli oikein tullut, kun ihmisiä ei näkynyt juuri missään.
 Halima Abdelmagid osallistui suomen kielen kurssille. Hän kuvitteli, että kielitaidon saatuaan hän pääsee juttelemaan ja "höpöttämään" suomalaisten kanssa, olemaan itsekin yksi suomalaisista. Se ei mennyt ihan niin.
 – Minä olen asunut kolme vuotta samassa kerrostalossa, mutta minä en ole nähnyt naapureita. Suomalainen ei tule koputtamaan oveen ja kutsu sinua käymään tai puhu sinun kanssasi. Miksi näin? Jos olisin kotimaassani tai Egyptissä, aina tervehtisime toisiamme ja kysyisimme, mitä kuuluu.
 Sosiaalisia verkostoja yhdistyksistä
 Maahanmuuttajien kotoutuksesta vastaavan työ- ja elinkeinoministeriön (TEM) erityisasiantuntija  Anne Alitolppa-Niitamo  tunnistaa Halima Abdelmagidin mietteet. Hän toivookin, että suomalaiset osaisivat asettautua maahanmuuttajan asemaan ja miettiä, millaista on muuttaa uuteen maahan - tai vaikka vain toiselle paikkakunnalle.
 – Meillä ei ole sellaista kulttuuria, että vieraat otettaisiin mukaan meidän arkiseen toimintaamme, kutsuttaisiin kahville, teelle tai syntymäpäiväjuhille. Tämän asian kanssa on oppimista.
 Maahanmuuttajanaisten yksinäisyys tunnistetaan TEMissä. Varsinkin kotona lapsiaan hoitavat maahanmuuttajanaiset kaipaavat yhteyttä toisiin vanhempiin.
 – Suomeen työhön tulleille naisille avautuu työn ja ehkä kielitaidon kautta sosiaalisia verkostoja. Yksinäisyys voi olla hyvinkin iso ongelma heille, joilla kielitaito on esteenä.
 Anne Alitolppa-Niitamo pitää tärkeänä, että maahanmuuttajille tarjotaan mahdollisuuksia luoda sosiaalisia verkostoja. Yksi keino tähän on ohjata maahanmuuttajia entistä tehokkaammin mukaan yhdistystoimintaan.
 Ministeriö onkin mukana luomassa sähköistä järjestelmää, hakukonetta, josta löytyy paikkakunnittain maahanmuuttajille sopivat yhdistykset. Tavoitteena on, että järjestelmästä tulee valtakunnallinen.
 Anne Alitolppa-Niitamon mukaan hakukone tarjoaa avun esimerkiksi sosiaalityöntekijöille, jotka kohtaavat yksinäisen maahanmuuttajan. Tähän asti maahanmuuttajille sopivien järjestöjen löytäminen on vaatinut nettiseikkailua ja ollut onnen kauppaa.
 Maahanmuuttajanaisten illanistujaisiin kuuluvat monenlaiset herkut, myös suomalainen suklaa. Päivi Seeskorpi / Yle
 Kyllä joku tuttu joskus vielä tervehtii
 Halima Abdelmagid on opiskellut ja menossa kesätöihin. Hän on sosiaalinen, nauravainen ja helposti lähestyttävä. Hän on myös iloinen siitä, että sai kutsun maahanmuuttajanaisten nyyttikesteille. Silti jotain puuttuu.
 – Jos maahanmuuttaja tapaa vain maahanmuuttajia, elämä ei mene eteenpäin. Meidän sydän on vielä kotimaassa, ei täällä.
 Halima Abdelmagid kiistää, että suomalaiset olisivat kylmiä tai etäisiä. Hän luottaa siihen, että ajan kuluessa suomalaiset "avaavat vieraille sydämensä". Hän odottaa päivää, jolloin tuttu suomalainen tulee kadulla vastaan ja kysyy: Hei Halima, miten menee?

"Miksi ei oteta sydämeen, miksi ei tervehditä ja kysellä kuulumisia?" – maahanmuuttajanaisten on vaikea löytää suomalaisia ystäviä


Summary: Israelilaiskoreografi Hofesh Shechter palaa Kuopio tanssii ja soi -festivaalille maailmanlopun tunnelmissa.

Israelilainen  Hofesh Shechter  muistelee Kuopiota lämmöllä. Hänen uransa koreografina alkoi sieltä yli 15 vuotta sitten. Shechter osallistui Kuopio tanssii ja soi -festivaalin koreografiakilpailuun, rohkaistui palautteesta, ja nyt häntä pidetään yhtenä kiinnostavimmista tanssintekijöistä maailmalla.
 Shechterin teokset käsittelevät usein vaikeita aiheita, kuten ongelmaa tai ristiriitaa. Hänen töistään puhutaan kuin elokuvista ja Shechteristä kuin elokuvaohjaajasta.
 Ensivierailustaan hän muistaa yöttömät yöt, torin ja puistot sekä Kallaveden.
 – Kuopio on erityinen kaupunki, Shechter sanoo puhelimessa.
 Viimeksi hän vieraili Kuopiossa viisi vuotta sitten. Tänä vuonna hän tuo festivaalille teoksen, joka sai alkunsa maailmanlopun tunnelmissa. Koreografia vaivasivat teoksen syntyhetkellä luonnonkatastrofit, ilmaston lämpeneminen, sodat ja talouskriisi. Siitä tunteesta syntyi  Grand Finale , loppunäytös.
 – Minua kiinnostavat sellaisen tunteen sisällä olevat energiat. Paniikki, elämänjano, kauneus ja kuolema, Shechter toteaa.
 Kuopiossa teoksen esittää hänen 10-henkinen tanssiryhmänsä, jota säestää orkesteri.
 Shechter tunnetaan fyysisesti rajusta liikekielestä. Kuva teoksesta Grand Finale. (Hofesh Shechter Company, 2017) Rahi Rezvani
 “En halua tanssia”
 Melkein kaksikymmentä vuotta Englannissa asunut Shechter puhuu Israelista kotimaana, johon hänellä on monimutkainen suhde.
 Koreografi käy siellä silloin tällöin lastensa kanssa sukuloimassa, mutta maan ilmapiiriä on hänen mukaansa vaikea sulattaa.
 – En tunne oloani siellä kovin mukavaksi, Shechter selventää.
 Hän viittaa sekä ilmastoon että politiikkaan.
 – Tunteet käyvät kuumina politiikassa, enkä pidä muutenkaan kuumuudesta, Shechter toteaa.
 Tanssija ja koreografi hänestä tuli melkein vahingossa. Vanhemmat lähettivät pojan pianotunneille, mutta nuori Hofesh inhosi niitä. Pikkuhiljaa mieli muuttui, ja hän alkoi nauttia soittamisesta. Sitten liikkeellisesti lahjakas poika vedettiin kansantanssiryhmään. Sekään ei ensin kiinnostanut, kunnes tanssikärpänen puraisi.
 Siitä seurasi pesti  Ohad Naharinin  nuorisoryhmässä. Naharin on tanssin todellinen maailmantähti ja israelilaisen nykytanssin vaikutusvaltaisin koreografi. Hän on yksi Shechterin esikuvista.
 Nuorisoryhmän ohella Shechter suoritti kolmivuotisen asepalveluksen toimistotöissä. Armeija-aikaa hän kuvailee “häiritseväksi ja oudoksi”, vaikka ei joutunutkaan tositoimiin.
 Luonnehdinnallaan Shechter viittaa Israelin arvoihin, elämänfilosofiaan ja tapaan kouluttaa kansalaisiaan.
 – Israelissa on todella vaikea ymmärtää, uskommeko vapauteen vai emme, Shechter sanoo.
 Shechter on opiskellut rumpujen soittoa. Se kuuluu musiikissa, jota hän säveltää. Kuva teoksesta Uprising (Gauthier Dance, 2017) Bernd WeiBbrod / AOP
 “Tajusin, ettei luovuuteni puhkea kukkaan Israelissa”
 Musiikki on elimellinen osa Shechterin taiteilijuutta, ja hän säveltää itse teostensa musiikin. Säveltäjänä hän luo voimakkaita, hypnoottisia musiikillisia tiloja, jotka vievät teosta paikasta toiseen. Säveltäminen aiheuttaa Shechterille harmaita hiuksia.
 – En saa koskaan käytännössä ulos sitä, mitä pääni tuottaa, Shechter harmittelee.
 Hän ehti jo kerran vaihtaa tanssimisen musiikin tekemiseen.
 Työskenneltyään kolme vuotta tanssijana Naharinin pääryhmässä Israelissa Shechter tajusi, ettei hän ollut itse valinnut uraansa. Asiat olivat tapahtuneet sattumalta.
 Tuleva koreografi päätti lähteä Ranskaan opiskelemaan rumpujen soittoa, mutta kotimaa veti takaisin puoleensa. Shechter palasi Tel Aviviin, mutta ymmärsi pian, ettei hänen luovuutensa puhkea siellä kukkaan.
 – Israelissa tuntui siltä, että politiikka tunkeutuu kaikkialta yksityiselämääni. Millekään muulle ei ollut sijaa, Shechter sanoo.
 Hän pakkasi tavaransa ja lähti tyttöystävänsä kanssa Lontooseen tanssimaan, ja sillä tiellä hän yhä on.
 Viimeksi Shechter sai tunnustusta Broadwaylla, jossa hän uusi  Viulunsoittaja katolla  -musikaalin yli 50 vuotta vanhan koreografian. Alkuperäinen on  West Side Storyn  ohjaajana tunnetun  Jerome Robbinsin  käsialaa.
 Oman ryhmänsä lisäksi Shechter on tehnyt tanssiteoksia Euroopan ja Yhdysvaltojen johtaville nykytanssiryhmille ja balettitaloille.
 Hän on myös yksi Sadler’s Wells -tanssitalon koreografeista. Lontoolainen instituutio kuuluu maailman merkittävimpiin alan näyttämöihin. Mutta kaikki alkoi Kuopiosta vuonna 2003.
 – Lähdin sinne umpimähkään. Kaikki tapahtui urallani sen jälkeen todella nopeasti, Shechter sanoo.
 Hofesh Shechterin luovuus ei kukkinut Israelissa. Hän muutti Lontooseen 2000-luvun alussa. Villar Lopez / EPA

Israel sylkäisi Hofesh Shechterin ulos – ura tanssin maailmantähdeksi alkoi Kuopiosta


Summary: Pariisissa nuori sähköpotkulautailija kuoli maanantaina. Ranskaan on tulossa syyskuussa ajokielto jalkakäytäville.

Nuoren sähköpotkulautailijan kuolema maanantai-iltana Pariisissa oli ensimmäinen kuolemaan johtanut sähköpotkulautaonnettomuus Ranskassa.
 Kyseessä oli tyypillinen lautailijaonnettomuus. Pakettiauto törmäsi nuorukaiseen, kun tämä oli ajanut risteykseen eikä ollut väistänyt oikealta tulevaa ajoneuvoa.
 25-vuotias mies kuoli lopulta sairaalassa.
 Ranska  kieltää syyskuussa sähköpotkulaudoilla  huristelemisen jalkakäytävillä. Kiellon rikkomisesta voisi saada 135 euron sakot.
 Yksin Pariisissa arvioidaan olevan nyt 15 000 sähköpotkulautaa ja vuoden loppuun mennessä jo 40 000.
 Ranskassa on ehdotettu, että sähköpotkulaudoilla ajamiseen tarvittaisiin erillinen lupa. Maan liikenneturvallisuuteen keskittynyt Association Prevention Routiere -yhdistys ehdottaa, että yli 16-vuotiaille voisi järjestää ajo-opetusta.
 – Kukaan ei edes ajattelisi ajavansa ajoradalla pyörällä ilman, että olisi opetellut. Sama pitäisi olla näilläkin laitteilla, jotka liikkuvat 25–30 kilometriä tunnissa, liikenneturvallisuusyhdistyksen pääsihteeri  Anne Lavaud   sanoo Le Parisien -lehdelle .
 Opetukseen voisi kuulua jarrujen tarkastusta ja muita liikenteen ja kulkuneuvon perusasioita.
 Bird-merkkinen sähköpotkulauta odottaa seuraavaa käyttäjää Yhdysvaltain Washingtonissa. Jim Lo Scalzo / EPA
 Sääntöjä sorvataan pikavauhtia
 Ranskan tavoin ympäri Eurooppaa sorvataan sääntöjä ja kieltoja. Sähköpotkulautojen käyttö kasvaa räjähdysmäisesti kaupungeissa, kun yhteiskäyttöautofirmat ja vuokra-autopalvelut ottavat yhä enemmän myös sähköpotkulautoja välitettäväksi.
 Viranomaiset pähkäilevät, minne laudat liikenteessä kuuluvat?
 Ruotsissa  paikallinen tieliikenneviranomainen on  vaatinut sähkölaudan käytön kieltoa  liikenteen seassa sen jälkeen, kun 27-vuotias mies  kuoli Helsingborgissa  sähköpotkulautaonnettomuudessa. Ruotsissa on pelkästään tänä keväänä raportoitu jo 40 sähköpotkulautoihin liittyvää onnettomuutta.
 Espanjassa  käyttö kiellettiin Madridissa väliaikaisesti viime syksynä, mutta helmikuussa kaupunki  myönsi toimilupia  sähkölautojen yhteiskäyttöyrityksille. Barcelona ei päästänyt sähkölautojen yhteiskäyttöyrityksiä kaduillensa.
 Britanniassa  käyttö on virallisesti sallittua vain yksityisillä teillä. Lontoossa poliisi on  ratsioilla yrittänyt jarruttaa  lautailun yleistymistä liikenteen seassa.
 Saksassa  laudan  käyttö kiellettiin toukokuussa jalkakäytävillä  ja sille asetettiin muitakin rajoituksia. Käytön alaikäraja on 14 vuotta ja sallittu nopeus korkeintaan 20 kilometriä tunnissa
 Suomessa  vuokrattavat  sähköpotkulaudat ilmestyivät  laajemmin isoimpiin kaupunkeihin tänä keväänä. Meillä yli 15 kilometriä tunnissa liikkuvat laudat rinnastetaan polkupyöriin, joten niillä ei saa yli 12-vuotias ajaa jalkakäytävällä. Korkein sallittu nopeus on 25 kilometriä tunnissa. Kypäräpakkoa ei ole, mutta sen käyttöä suositellaan.
 Sääntöjen sorvaus sähköpotkulautojen käyttöön ei ole pysynyt niiden lisääntymisen perässä. Onnettomuusalttiuden lisäksi  inhokkikerrointa kaupungeissa lisää  niin meillä kuin muuallakin lautojen holtiton pysäköiminen jalankäytäville ja ajoväylille.

Sähköpotkulaudasta tulossa suurkaupunkien inhokkivekotin – kieltoja ja sääntöjä sorvataan ympäri Eurooppaa


Summary: Pelastuslaitoksella on vaikeuksia saada vesi riittämään sammutustöissä.

Laukaan Saviontiellä Keski-Suomessa palaa suuri hakekasa.
 Pelastuslaitoksen päivystävän päällikön  Juha Saarion  mukaan tulessa on tuhannen kuution suuruinen kasa energiapuuta.
 Paloa ei ole saatu hallintaan ja se uhkaa levitä läheisiin rakennuksiin. Alueella on useita teollisuushalleja, joiden keskellä hakekasa sijaitsee.
 – Palo on valtavan iso ja sen lämpömäärä on suuri. Vesimäärämme ei oikein tahdo riittää, Saario kertoo.
 Hälytys palosta saatiin iltakahdeksalta. Isto Janhunen / Yle
 Palopaikalle on hälytetty useita pelastuslaitoksen yksiköitä ja lisäksi apuun on pyydetty myös ravartiolaitokselta helikopteri, jolla paloa voidaan sammuttaa suoraan ylhäältä.
 Sammutustöihin osallistuu kaikkiaan 29 pelastuslaitoksen yksikköä.
 Saarion arvion mukaan sammutustyöt jakuvat yön tunnit aina aamuun asti. Hälytys palosta saatiin iltakahdeksalta.

Laukaassa palaa suuri hakekasa, palo uhkaa läheisiä rakennuksia – apuun hälytetty myös rajavartioston helikopteri


Summary: Opetusministerin mukaan ylioppilaskokeen tulokset tulevat pääsykokeisiin valmistautumisen näkökulmasta liian myöhään.

Tuore opetusministeri  Li Andersson  (vas.)  kertoi Ylen A-studiossa olevansa huolissaan  siitä, kuinka paljon stressiä korkeakoulujen opiskelijavalinnat aiheuttavat toisen asteen opiskelijoille.
 – Tarkoitus ei voi olla, että nuoret ovat lukion jälkeen niin loppuunpalaneita, että tarvitsevat välivuoden ennen kuin siirtyvät jatkamaan opintojaan, Andersson toteaa.
 Korkeakoulujen  opiskelijavalinnan uudistus astuu voimaan  vuonna 2020. Siitä alkaen yli puolet yliopistojen ja ammattikorkeakoulujen uusista opiskelijoista on tarkoitus valita toisen asteen todistuksen perusteella.
 Uudistuksen tarkoitus on muun muassa nopeuttaa siirtymistä toiselta asteelta korkeakoulutukseen.
 Suomessa tavoitellaan korkeakoulutettujen nuorten määrän kasvua. Andersson etsisi tähän keinoja myös muualta kuin pääsykokeista.
 – Jos halutaan päästä tähän kunnianhimoiseen tavoitteeseen, niin pitäisi olla valmiutta tarkastella myös aloituspaikkojen riittävyyttä.
 Anderssonin mukaan eräs ongelma opiskelijavalintojen uudistuksessa on, että ylioppilastutkinnon tulokset selviävät niin myöhään, että opiskelijoiden on päntättävä pääsykokeisiin varmuuden vuoksi.
 – On selvitettävä, onko tähän aikatauluun jotain ratkaisuja. Jos ideana on vähentää päällekkäisyyttä, niin nuorten on tiedettävä hyvissä ajoin, pääsevätkö he todistuksella korkeakouluun.
 Todistusvalintaa ohjaavaa korkeakoulujen pisteytystyökalua on  kritisoitu erityisesti pitkän matematiikan suosimisesta .
 Pitkästä matematiikasta kirjoitettu hyvä arvosana tuo korkeakouluhaussa paljon pisteitä myös sellaisilla aloilla, joilla matematiikkaa ei opinnoissa juuri tarvita.
 – Toivon, että korkeakouluilla on myös halukkuutta seurata, miten tämä nyt päätetty pisteytystyökalu tulee toimimaan. Olen ymmärtänyt, että myös korkeakoulujen sisällä on tullut kritiikkiä tälle matikkapainotteisuudelle, Andersson sanoo.
 Lue lisää:
 Suunnitteletko hakevasi yliopistoon? Katso, millä aloilla hyödyt matematiikasta ja mihin et pääse ilman sitä
 Syökö pitkän matikan suosio yleissivistystä? Yle kysyi rehtoreilta – "Opiskelijoiden jaksaminen on heikentynyt ja taito- sekä taideaineiden opiskelu on vähentynyt"
 Video: Pänttäsin pitkän matikan lukiossa, koska ajattelin, että siitä voi olla hyötyä – Onko matematiikka kiihdytyskaista korkeakouluun?
 Suomalainen pääsykoekevät on maailmalla harvinainen – usein valintakriteerinä on todistuksen lisäksi motivaatiokirjeitä ja suosituksia

Li Andersson A-studiossa: Pääsykokeiden lisäksi pitää tarkastella korkeakoulujen aloituspaikkojen riittävyyttä


Summary: Pelin lanseeraava Next Games on tehnyt myös tv-sarja Walking Deadiin perustuvan pelin.

Suomalainen peliyhtiö Next Games kertoo kehittävänsä mobiilipeliä Netflixin suositun scifisarjan  Stranger Thingsin  pohjalta. Peli on määrä julkaista ensi vuonna, Next Games kertoo tiedotteessaan.
 Pelistä on tulossa "lokaatiopohjainen pulmapeli, joka ammentaa visuaalista inspiraatiota 80-luvun tv-piirrossarjoista".
 – Olemme suuria Stranger Things -faneja ja todella innoissamme, että pääsemme yhdessä Netflixin kanssa toteuttamaan yhteistä visiotamme Stranger Things -mobiilipelistä. Ystävyys ja seikkailut yliluonnollisessa maailmassa ovat sarjan kantavia teemoja ja keskitymmekin niiden välittämiseen mobiilipelin muodossa, Next Gamesin toimitusjohtaja  Teemu Huuhtanen  sanootiedotteessa.
 Huuhtasen mukaan yhtiö haluaa luoda pelin, joka tavoittaa Stranger Things -fanit maailmanlaajuisesti.
 Lisensoituihin peleihin keskittyvä Next Games julkaisi viime kesänä The Walking Dead -televisiosarjaan perustuvan mobiilipelin ja kehittelee tällä hetkellä myös Blade Runner -elokuviin perustuvaa peliä.
 Netflixin Stranger Things -sarjan kolmas tuotantokausi käynnistyy 4. heinäkuuta.

Netflixin Stranger Things -sarjasta tehdään mobiilipeli suomalaisin voimin


Summary: Veera Papinojan mielestä faktat unohtuvat helposti kun puhutaan lentämisen aiheuttamista päästöistä.

Ilmastokeskustelu käy parhaillaan kiivaana ja lentomatkailu on joutunut tiukan arvostelun kohteeksi.  Lentoliikenteen hiilidioksidipäästöt  ovat globaalisti noin kaksi prosenttia kaikista ihmisen aiheuttamista päästöistä.
 Moni kokee ilmastoahdistusta ja miettii matkustamisen ekologisuutta. Esimerkiksi somessa julkkikset saattavat saada kritiikkiä siitä, jos julkaisevat lomakuvia paratiisisaarilta eivätkä puhu matkojensa aiheuttamista päästöistä.
 Mistä on kyse?
 Matkabloggaaja  Veera Papinojan  mielestä parhaillaan käytävä lentokeskustelu on mennyt överiksi. Somessa paremmin nimellä  @veerabianca  tunnetun bloggaajan mielestä kiivaassa keskustelussa faktat saattavat unohtua.
 – Lentämisestä on tehty helppo uhri. On toki tärkeää huomioida päästöt, mitä lentämisestä tulee, mutta päästöjen osuus on se kaksi prosenttia. Olisi tosi tärkeää muistaa myös ne muut päästöjen lähteet.
 Papinojan mielestä lentokeskustelu on liian mustavalkoista. Lentolakkoon ryhtyminen ei ole ainut vaihtoehto ajatella ympäristöä.
 – Voimme jokaisessa elämän osa-alueessa tehdä niitä vähän parempia valintoja. Lentämisessä ja matkustamisessa voi tehdä myös niitä parempia valintoja.
 Kuka ja mitä?
 Veera Papinoja on Suomen suosituimpia matkabloggaajia. Hänen reissujaan seuraa blogin ja Instagramin kautta kymmenettuhannet ihmiset. Perspektiiviä matkailuun on tullut työn lisäksi myös matkailu- ja ilmailualan opinnoista.
 Papinoja kertoo nykyisen ilmastokeskustelun muuttaneen myös hänen asenteitaan.
 – Olen ehkä joskus ollut sellainen ihminen, joka on voinut lähteä lounaalle Pariisiin. Tämä nykyinen keskustelu on saanut miettimään myös omia valintoja enemmän.
 Matkabloggaaja pyrkii nykyään kertomaan seuraajilleen, minkälaisia parempia valintoja voi tehdä matkalla tai matkalle lähtiessä. Opastamiseen hän ei kuitenkaan halua ryhtyä, koska tiedostaa että omissakin lentomäärissä on edelleen vähentämisen varaa. Hän ei usko, että lentäminen vähenee globaalisti.
 – Lentäminen on tehnyt meidän maailmasta globaalin ja lentäminen tulee varmasti tuplaantumaan seuraavien vuosien aikana. Meidän on pakko luottaa siihen, että lentoteknologia ja lainsäädäntö sekä toivottavasti myös biopolttoaine tulevat olemaan niitä suuria vastauksia näihin ympäristökysymyksiin.
 Tätä et ehkä tiennyt
 Papinoja myöntää, että hän ei voi olla aina niin kriittinen kuin haluaisi. Suurin osa reissuista on yhteistyömatkoja, eli asiakas on maksanut kulut.
 Bloggaaja joutuu joskus sensuroimaan itseään, jotta asiakas ei joudu huonoon valoon.
 – Yhteistyömatkalla Floridassa jouduin monen sattuman kautta Sea Worldiin, jonka toimintaa en hirveästi arvosta. Ajattelin sen olevan viimeinen paikka, johon minut voi raahata. Monen sattuman kautta muuta vaihtoehtoa ei kuitenkaan jäänyt kuin mennä sinne.
 – Kohtasin siellä kamalia asioita, joista otin puhelimella kuvia. Olisin halunnut jakaa tietoa näkemästäni seuraajille, mutta siinä vaiheessa koin etten voi tehdä sitä yhteistyökumppanilleni. En kuitenkaan suostu mainostamaan tällaisia paikkoja.
 Papinojan mielestä bloggaajien pitäisi tehdä selväksi, ettei vaikuttajien mielipiteitä voi ostaa.
 Mikä on Papinojan mielestä tärkeintä?
 – Lentomatkailun päästöt on tosi tärkeä aihe ja siitä pitää keskustella. Omassa lentomatkailussa voi huomioida sen, että lennän mahdollisimman uudella lentokalustolla. Voin suunnitella reitit niin, että en mene neljän pompun kautta mahdollisimman halvalla kaukomaille.
 Veera Papinojaa haastatellaan 8 minuuttia -ohjelmassa. Katso haastattelu klikkaamalla jutun pääkuvaa!
 Katso myös edelliset jaksot tästä.

Suositun matkabloggaajan mielestä lentokeskustelu on mennyt överiksi – "Lentämisestä on tehty helppo uhri"