Summary: Suomen tiedustelu sai neuvostojoukkojen salakieliavaimen Japanilta.

Itsenäisen Suomen sotilastiedustelun syntymäpäivänä pidetään 22. tammikuuta 1918. Kenraali  C.G.E. Mannerheimin  johtama yleisesikunta lähetti silloin suojeluskuntapiireille kiertokirjeen, jossa kehotettiin värväämään tiedustelijoiksi ”rohkeita ja ovelia henkilöitä”.
 Tiedustelijoiden oli tarkkailtava Suomessa olleita venäläisiä joukkoja ja yritettävä saada selville venäläisten aikomukset. Tiedot oli saatava selville joko suoraan venäläisiltä tai ”heidän tuntemiensa tyttöjen tahi suosimiensa ravintoloiden viinurien jne. kautta”.
 Tiedustelua tutkineen  Matti Kososen  mukaan armeijan tiedustelijoiden ammattitaito oli itsenäisyyden alkuvuosina pienistä resursseista huolimatta erittäin hyvä.
 Tiedustelulla oli pitkään alatoimisto Viipurissa ja Sortavalassa, ja talvisodan alla määrärahat löytyivät myös Kajaanin ja Petsamon alatoimistojen perustamiseen. Näistä jälkimmäinen sijaitsi nimestään huolimatta Rovaniemellä.
 Tiedustelu suuntautui Neuvostoliittoon, joka Suomessa koettiin ainoaksi uhkaksi.
 – Voitiin verrata eri lähteistä saatuja tietoja ja saada kokonaiskuva, mitä itärajan takana tapahtuu, Kosonen selventää.
 Kosonen toimii OsKun eli Päämajan kaukopartio-osasto Kuismasen perinneyhdistyksen puheenjohtajana. Joukko toimi talvisodassa nimellä Osasto Kuisma.
 Metsätyömiehet agentteina
 Suomalaistiedustelun hyväksi ennen talvisotaa työskennelleet suomalaisagentit koostuivat pääosin heimopakolaisista, jotka olivat taistelleet Neuvosto-Venäjällä punaisia vastaan vuosien 1918–1922 heimosodissa.
 Moni oli metsätyömies, joka lähti välillä tekemään ”savottaa” entisiin kotimaisemiinsa rajan taakse.
 Suomalaisagentit kävivät entisissä kotikylissään hankkimassa tietoja. SA-kuva
 Agentit hankkivat tietonsa lähinnä jututtamalla Neuvostoliittoon jääneitä sukulaisiaan ja tuttaviaan.
 Toimintaa ohjasi yleisesikunnan tilastotoimisto, joka nimestään huolimatta keskittyi hankkimaan tietoja Neuvostoliitosta. Kososen mukaan yleisesikunta ei kuitenkaan pystynyt auttamaan omia agenttejaan, jos nämä jäivät kiinni.
 – Se oli useimmiten kuolemantuomio, hän sanoo.
 Kaksoisagentteja myös suomalaisten joukossa
 Vakoilijoiden joukossa oli myös niitä, jotka pelasivat kaksilla korteilla. Niin teki esimerkiksi Suomen yleisesikunnassa työskennellyt valokuvaaja, reservin luutnantti  Vilho Pentikäinen , joka vuonna 1933 paljastui Neuvostoliiton vakoilijaksi.
 Samana vuonna kaksoisagentiksi paljastui myös tilastotoimiston Sortavalan alatoimiston Suojärven aluepäällikkö  Aleksei Paramonoff , joka onnistui Pentikäisen tavoin pakenemaan Neuvostoliittoon.
 – Se oli kova suonenisku, sillä siinä menetettiin kaikki kontaktit. Hänhän tunsi ja tiesi kaikki agentit ja avustajat, Kosonen selittää.
 Urho Kekkonen toimi 1920-luvulla Etsivässä keskuspoliisissa. Urho Kekkosen arkisto
 Omaa agenttiverkostoa piti yllä myös turvallisuuspoliisi, Etsivä keskuspoliisi. Yksi rajan taakse agentteja värvännyt oli  Urho Kekkonen , joka toimi 1920-luvulla Etsivän keskuspoliisin Kajaanin alaosaston v.a. päällikkönä.
 Epäonnistuiko Suomen tiedustelu talvisodan alla?
 Matti Kososen mukaan Suomen sotilastiedustelu sai talvisodan alla vihiä siitä, että sotilaallinen voima oli lisääntymässä rajan takana. Siihen viittasivat monet yksittäiset asiat, kuten esimerkiksi se, että Petroskoin suksitehtaassa tuotanto lisääntyi huomattavasti, sotilaskasarmin läheisyyteen oli pystytetty lisää sotilastelttoja, tai että jokin maalaistalo oli otettu sotilaiden käyttöön.
 – Nähtiin, että valmius sotilaalliseen voimankäyttöön oli olemassa.
 Pääesikunnan entisen tiedustelupäällikön kenraalimajuri evp.  Harri Ohra-ahon  mukaan tieto asioiden kehityksestä ei kuitenkaan välittynyt ylimmälle päätöksentekotasolle, tai sitten siihen ei haluttu uskoa.
 Sotasaalista ja kaatuneita venäläisiä Raatteen tiellä. SA-kuva
 Puolustusministeri ei uskonut sodan syttymiseen, ja myös Päämajan tiedustelu päätyi vain viisi päivää ennen sotaa siihen, että hyökkäys ei juuri silloin ollut odotettavissa.
 Tiedustelu onnistui kaappaamaan neuvostojoukkojen hyökkäyskäskyn vain päivää ennen talvisodan alkamista. Sotilastiedustelun varsinainen tehtävä olisi kuitenkin edellyttänyt, että puolustusvoimien ja maan poliittinen johto olisivat pystyneet varautumaan sotaan jo hyvissä ajoin.
 – Tämä on se erittäin suuri virhe. Johtuuko se siitä, että haluttiin jollain tavoin miellyttää poliitikkoja, Ohra-aho pohtii.
 ”Ei yllätyshyökkäys”
 Sotahistorian dosentti  Pasi Tuunainen  muistuttaa, että talvisota ei kaikesta huolimatta ollut yllätyshyökkäys. Suomessa oli jo lokakuussa tehty ylimääräisten harjoitusten (YH) varjolla liikekannallepano, mikä riisti Neuvostoliitolta mahdollisuuden yllätyshyökkäykseen.
 – Suomen tiedustelu ei sen sijaan onnistunut ennustamaan Neuvostoliiton tavoitetta katkaista Suomi Oulun korkeudelta kahteen osaan, Tuunainen myöntää.
 Matti Kososen mukaan suomalaisille tuli yllätyksenä myös joukkojen ja sotakaluston suuri määrä Laatokan pohjoispuolisella alueella.
 Päämaja oli ennen talvisotaa arvioinut, että Laatokan ja Porajärven väliselle alueelle oli sijoitettu kolme tai neljä divisioonaa, kun niitä todellisuudessa oli siellä viisi.
 Kaatuneita venäläisiä Laatokan koillispuolen motissa helmikuussa 1940. SA-kuva
 Myös puna-armeijan aseistus aliarvioitiin. Niinpä esimerkiksi Laatokan pohjoispuolella hyökkäystä tuki oletettua enemmän panssarivaunuja, jotka kaiken lisäksi etenivät myös sellaisilla tieosuuksilla, joilla niiden ei uskottu pystyvän liikkumaan.
 Radiotiedustelu omaa luokkaansa
 Suomi aloitti radiotiedustelun jo vuonna 1927, kun luutnantti  Reino Hallamaalle  annettiin käsky perustaa Suomeen radiosignaalitiedustelu ja salakielipalvelu.
 Suomalaiset pystyivät jo varsin varhain avaamaan neuvostolaivaston omassa radioliikenteessään käyttämän nelinumeroisen salakielikoodin.
 Neuvostoliiton maavoimien käyttämän koodin avaamiseen saatiin ennen talvisotaa apua myös Viron viestitiedustelulta.
 Reino Hallamaata pidetään Suomen radiotiedustelun isänä. SA-kuva
 Puna-armeijan kaikki joukot käyttivät samaa koodia, mikä Ohra-ahon mukaan oli suomalaisten kannalta hyvä asia.
 – Se helpotti meidän toimintaamme, hän sanoo.
 Radiokuuntelusta oli hyötyä myös talvisodan mottitaisteluiden aikana.
 – Tiedettiin, mitä mottien sisällä tapahtuu, milloin pyritään läpimurtoon, ja millä tavalla huolto toimii.
 Karjalan kansa kapinaan?
 Suomen armeija perusti talvisodan aikana sissiosastoja, jotka tiedustelivat ja sabotoivat venäläisten selustayhteyksiä. Yksi niistä oli luutnantti  Into Kuismasen  johtama Osasto Kuisma.
 Matti Kososen tietojen mukaan Osasto Kuisma kävi enimmillään noin 70 kilomerin päässä omista linjoista. Jatkosodassa joukko tunnettiin nimellä Osasto Kuismanen eli OsKu.
 Into Kuismanen toimi Osasto Kuisman ja Osasto Kuismasen johtajana. Irja Kuismasen kokoelma
 Päämajan käytössä oli myös itäkarjalaissyntyisiä agentteja, jotka toimivat pareittain neuvostojoukkojen selustassa. Mikkelissä alettiin vuoden 1940 tammikuussa kouluttaa myös erityisiä propagandasissejä.
 Kurssille osallistui 28 miestä, joista suurin osa oli heimopakolaisia. Tavoitteena oli kouluttaa osanottajat menemään Itä-Karjalan kyliin, Aunukseen ja Vienaan, missä heidän piti nostaa kansa kapinaan neuvostojärjestelmää vastaan.
 – Suunnitelmiin kuului, että Solovetskin vankilasta olisi vapautettu vankeja, jotka olisivat yhtyneet kapinaan.
 Suunnitelmaa ei kuitenkaan testattu käytännössä, sillä talvisota päättyi 13. maaliskuuta. Vielä edellisenä päivänä oli lentokone valmiina viemään kahta kaukopartiomiesten ryhmää kauas neuvostoliittolaisten joukkojen selustaan.
 Kososen mukaan lentokone oli tarkoitus tuhota perillä, ja sen jälkeen, kun miehet olisivat tehneet suunnitellut tuhotyöt, heidän oli määrä hiihtää takaisin Suomeen.
 – Katsottiin, että suomalaiset joukot olivat niin epätoivoisessa tilanteessa, että jotain radikaalia oli tehtävä. Aika kuitenkin loppui kesken.
 Lauri Solehmaisen johtama kaukopartio Äänisen takana. Onni Määttäsen kokoelma
 Japanilta puna-armeijan koodiavain
 Suomi teki ennen jatkosotaa ja sen aikana tiedusteluyhteistyötä muun muassa Saksan ja Japanin kanssa. Japani oli onnistunut avaamaan puna-armeijan Kaukoidän radioliikenteessä käyttämän viisinumeroisen koodin, ja ennen jatkosotaa tämän avaimen sai myös Suomi.
 Kun Neuvostoliitto ryhtyi käyttämään samaa koodia myös lännessä, oli sen avain jatkosodan hyökkäysvaiheessa jo suomalaisilla. Suomalaiset pystyivät sen avulla avaamaan Neuvostoliiton armeijan, armeijakunnan ja divisioonien välisen radioliikenteen koodisanomia.
 Venäläiset siirtyivät myöhemmin kertakäyttöisiin koodeihin, jotka Harri Ohra-ahon mukaan olivat huomattavasti vaikeammin avattavissa.
 Suomen radiotiedustelukeskuksessa toimi sodan aikana myös japanilainen yhteysupseeri, majuri  Eichi Hirose .
 Japanin yhteysupseeri majuri Eichi Hirose (kuvassa keskellä) tutustui rintamatilanteeseen Karhumäessä vuonna 1942. SA-kuva
 Suomen tiedustelu kunnostautui jatkosodan aikana myös diplomaattisanomien sieppaamisessa. Vuonna 1943 maahan perustettiin jopa erityinen diplomaattikuuntelukomppania.
 – Sen suurin saavutus oli yhdysvaltalaisen diplomaattikoodin murtaminen, Ohra-aho kiittelee.
 Rajan takana viimeiseen asti
 Suomen tiedustelu lähetti jatkosodan aikana pari sataa sotavankia takaisin Neuvostoliittoon vakoilemaan Suomen hyväksi, ja myös kaukopartiotoiminta laajeni. Erillisen pataljoona 4:n alaisuudessa toimi neljä kaukopartio-osastoa: osastot Vehniäinen, Kuismanen, Marttina ja Paatsalo.
 Ohra-ahon mukaan kaukopartiotoiminta muuttui asemasotavaiheen aikana aiempaa strategisemmaksi. Mielenkiinnon kohteeksi tuli tällöin erityisesti Neuvostoliiton liittolaisiltaan sama apu.
 Kaukopartio Rukajärven suunnalla vuonna 1942. SA-kuva
 Kun aselepo tuli voimaan 4. syyskuuta vuonna 1944, oli puna-armeijan selustassa yhä useita suomalaispartioita. Niistä viimeisimmäksi jäi Mannerheim-ristin ritarin  Mikko Pöllän  partio, joka palasi takaisin omalle puolelle vasta 12. syyskuuta.
 Suomalaiset tuhosivat sotilastiedustelun papereita heti sodan jälkeen. Suuri määrä dokumentteja vietiin myös turvaan Ruotsiin Stella Polariksena tunnetussa operaatiossa. Suomalaiset tiedustelumiehet möivät näitä papereita myöhemmin eri maiden tiedustelupalveluille.
 Mannerheim-ristin ritarin Mikko Pöllän partio oli rajan takana vielä aselevon jälkeenkin. SA-kuva
 Kaukopartiomiehistä Naton vakoilijoita
 Suomalaisille kaukopartiomiehille löytyi käyttöä 1940-luvun lopulla, kun lännen ja Neuvostoliiton välille syttyi kylmä sota.
 Suomalaiset tekivät Naton hyväksi lukuisia tiedustelumatkoja syvälle Neuvostoliiton alueelle. Matkat rahoitti Norjan sotilastiedustelu, joka antoi partiomiehille myös valokuvauskoulutusta.
 Rajan takana käytiin arviolta kolmisenkymmentä kertaa, ja niistä saadut tiedot kulkeutuivat myös Suomen puolustusvoimille.
 Suomalaisten partiomatkat eivät jääneet venäläisiltä huomaamatta. Asiasta on vuoden 1951 lokakuussa maininta myös Paasikiven päiväkirjassa: ”Kaikki partiot eivät ole palanneet, joten osa niistä on joutunut venäläisten vangiksi.” Presidentti  J. K. Paasikiven  mukaan pääministeri Urho Kekkonen odotti asiassa jopa noottia Neuvostoliitosta.
 Artikkeli perustuu Osasto Kuismasen perinneyhdistyksen kesäpäivillä 2.8.2019 Joensuussa pidettyihin esitelmiin sekä Matti Kososen kirjoihin Raja railona aukeaa – Tiedustelua Neuvosto-Karjalassa vuosina 1920–1939 (Ilias 2001) ja Talvisodan tiedustelijat. Päämajan tiedusteluosaston Sortavalan alatoimisto talvisodassa (Atena 2004)
 Kuuntele:
 Suomen tiedustelun synty sisältää terrori-iskuja, sabotaasia ja salamurhia.
 Tiedustelun pitkä historia. Rikoskomisario Mikko Porvali Kalle Haatasen haastateltavana.

Kaukopartiomiehiä, kapinaan nostattajia ja Naton vakoilijoita – tiesitkö tämän Suomen tiedustelusta sotien aikana ja niitä ennen?


Summary: Myös pääministeri Antti Rinne pitää tutkimuksen tekemistä perusteltuna, HS kertoo.

Presidentti  Sauli Niinistön  ja pääministeri  Antti Rinteen  (sd.) mielestä olisi aika selvittää, mitä suomalaisille tapahtui niin sanottujen Stalinin vainojen aikana Neuvostoliitossa 1930-luvulla, uutisoi  Helsingin Sanomat .
 Niinistö ja Rinne kommentoivat asiaa vastauksena politiikan toimittaja  Unto Hämäläisen  lauantain HS:ssä esittämään vetoomukseen.
 Hämäläinen vetosi HS:ssä julkaistussa kirjoituksessaan Suomen valtionjohtoon, että teetettäisiin selvitys siitä, mitä suomalaisille tapahtui maailmansotien välillä Neuvostoliitossa.
 Niinistö vastasi Hämäläisen vetoomukseen sähköpostilla HS:lle ja ehdotti, että Kansallisarkisto aloittaisi tutkimuksen asiasta.
 – Totta, historiantutkimuksessa on aukko. Kansallisarkistolla olisi tässä tehtävää, Niinistö sanoi.
 Presidentti kommentoi aihetta tänään myös Twitterissä.
 – Kansallisarkistolla olisi tästä jo nyt paljon aineistoa. Kokemusta myös selvitystyöstä, Niinistö kirjoitti.
 Myös pääministeri Rinne kertoi HS:lle pitävänsä tutkimuksen tekemistä perusteltuna.
 – Kaikille kansakunnille on tärkeää tuntea oma historiansa – kaukaisempi ja lähihistoria. Siitä syystä Hämäläisen havaintojensa perusteella esittämä pyyntö on perusteltu. Kysymys on suomalaisen historian mittaluokassa merkittävä, Rinne kommentoi.
 Kansallisarkiston pääjohtaja samaa mieltä: Tutkimuksessa on aukko
 Kansallisarkiston pääjohtaja  Jussi Nuorteva  on samaa mieltä presidentti Sauli Niinistön kanssa siitä, että historiantutkimuksessa on aukko Stalinin vainojen suomalaisuhrien kohdalla.
 Nuorteva kertoo STT:lle, että aiheesta ei ole tehty lopullista selvitystä sen vaatiman suuren työmäärän vuoksi. Nuortevan mukaan kyseessä olisi monivuotinen hanke, jolle ei ole ollut sen edellyttämää rahoitusta.
 Nuorteva ei ole vielä puhunut asiasta Niinistön tai muun valtionjohdon kanssa. Hän ennakoi, että aiheesta keskustellaan valtioneuvoston kanslian kanssa.
 Stalinin aikakaudella arvioidaan kuolleen jopa kymmeniä miljoonia
 Stalinin vainoilla viitataan Neuvostoliiton johtajan  Josif Stalinin  (1878–1953) aikana tehtyihin poliittisiin puhdistuksiin. Ne olivat kiivaimmillaan vuosina 1936–1938. Kaikkiaan Stalinin aikakaudella arvioidaan kuolleen miljoonia – mahdollisesti jopa kymmeniä miljoonia – ihmisiä poliittisissa puhdistuksissa.
 Vuonna 2009 ilmestyi  Osmo Jussilan ,  Seppo Hentilän  ja  Jukka Nevakiven  kirjoittama  Suomen poliittinen historia . Sen mukaan "lopullista selvitystä suomalaisten kommunistien kohtalosta ei ole vielä tehty". Useita suomalaisia ja amerikansuomalaisia muutti suurin odotuksin Neuvostoliittoon 1930-luvulla. Professori  Jouko Vahtola  arvioi kirjassaan  Suomen historia kivikaudesta 2000-luvulle , että Stalinin vainoissa likvidoitiin kansanvihollisina jopa 20 000 suomalaista.
 Unto Hämäläinen kirjoittaa Helsingin Sanomissa, että tällainen tutkimus olisi ollut arkaluontoista neuvostoaikana, mutta ei enää. Neuvostoliitto kaatui vuonna 1991.

Presidentti Niinistö HS:lle Stalinin vainojen suomalaisuhreista: "Kansallisarkistolla olisi tässä tehtävää"


Summary: Poliisia on pyydetty useita kertoja laskemaan, paljonko se käyttää aikaa esimerkiksi sananvapausrikosten tutkintaan.

Poliisi käyttää vihapuheen paljastamiseen ja tutkintaan enintään kymmenen ihmisen työpanoksen vuodessa, sanoo poliisitarkastaja  Måns Enqvist  Poliisihallituksesta.
 Sisäministeriöön on tullut Enqvistin mukaan viime vuosina useita selvityspyyntöjä kansanedustajilta. Poliisin on haluttu selvittävän, kuinka paljon se käyttää resursseja erityyppisten rikosten tutkintaan.
 Pyyntöjen taustalla on huoli siitä, että poliisi käyttäisi voimavarojaan vääriin asioihin. Viimeksi  torstaina perussuomalaisten kesäkokouksessa puolueen puheenjohtaja Jussi Halla-aho kommentoi , miten "tarvitsemme henkilöstöä oikeiden rikosten tutkintaan ja ehkäisyyn, emme somepuheita kyttääviä vihapuhepoliiseja".
 Rikoslaissa ei ole erikseen määritelty vihapuhetta. Netissä tapahtuvasta vihapuheesta tulee poliisiasia, jos se täyttää esimerkiksi kunnianloukkauksen, yksityiselämää loukkaavan tiedon levittämisen, uskonrauhan loukkaamisen tai kansanryhmää vastaan kiihottamisen tunnusmerkit.
 Jotkut tahot tuovat jatkuvasti esille mielikuvaa, että poliisi tonkii ja väkisin kaivelee näitä asioita.  Måns Enqvist
 Enqvistin mukaan netin rangaistavan vihapuheen tutkinta on keskitetty Suomessa Helsingin poliisilaitokselle, jossa siihen on varattu kahden henkilötyövuoden panos. Muissa poliisilaitoksissa poliisit tutkivat tapauksia oman työnsä ohella.
 – Uskallan sanoa, että puhutaan ehkä noin kymmenestä henkilötyövuodesta kaiken kaikkiaan. Kymmenen voi olla jopa yläkanttiin, hän arvioi.
 Arvio perustuu siihen, mitä poliisilaitoksilta on Poliisihallitukselle vastattu aiheesta tehdyissä kartoituksissa. Tarkkaa lukua ei saa, sillä poliisilla ei ole ollut kahteen vuoteen korvamerkittyä rahaa netissä tapahtuvan vihapuheen paljastamiseen ja tutkimiseen.
 "Ei syy resurssipulaan"
 Poliisitarkastaja Måns Enqvistin mukaan poliisia on pyydetty viime vuosina useaan kertaan tekemään tiliä resurssien kohdentamisesta. Antti Eintola / Yle
 Sisäministeriön laskelman mukaan poliiseja on nyt noin 7 300. Esimerkiksi rikostorjunnassa henkilötyövuosia oli viime vuonna 3 699 ja valvonnassa 1 250. Enqvistin mielestä onkin väärin väittää, että netin vihapuheen tutkinta olisi syynä poliisin resurssipulaan.
 – Jotkut tahot tuovat jatkuvasti esille mielikuvaa, että poliisi tonkii ja väkisin kaivelee näitä asioita. Ihmiset eivät myöskään ymmärrä, että ei se ole poliisi, joka tätä ohjaa. Me seuraamme lakia.
 Perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtaja  Ville Tavio  onkin esittänyt, että esimerkiksi lakipykälä kansanryhmää vastaan kiihottamisesta pitäisi ottaa tarkasteluun.
 Enqvistin tavoin myös poliisijohtaja  Sanna Heikinheimo  puolustaa poliisin toimintaa netin vihapuheiden torjunnassa. Heikinheimo kommentoi asiaa Ylelle Poliisin päivän tapahtumassa Helsingissä lauantaina.
 – Meillä on ollut tietoinen päätös, että vihapuheen torjuntaan laitetaan resursseja, niin kuin kaikkiin muihinkin poliisin toiminnan sektoreille. Ei sitä ole yliresursoitu, Heikinheimo sanoo.
 Työryhmä: Vihapuhe on saanut vaarallisia muotoja
 Netin vihapuhe on tullut yhteiskunnalliseksi keskustelunaiheeksi varsinkin tällä vuosikymmenellä. Hallituksen  viime vuonna asettaman työryhmän mukaan  vihapuhe on viime vuosina yleistynyt ja normalisoitunut, sekä saanut maalittamisen kaltaisia vaarallisia muotoja.
 Vuonna 2017 palkattiin 25 uutta poliisia  muun muassa netin sananvapausrikosten tutkintaan . Sen jälkeen korvamerkittyä rahoitusta ei ole kuitenkaan Poliisihallituksen mukaan tullut ja  ryhmän kokoa on pienennetty .
 – Ennen puhuttiin nettipoliiseista. Nykyään sosiaalinen media on joka ikisen poliisin työtä. Ja jos voitaisiin määritellä kaikki henkilötyövuodet, mitä poliisilla menee mihinkin asiaan, siitä tulisi helposti moninkertainen määrä henkilötyövuosia todellisuuteen verrattuna, poliisitarkastaja  Pekka Heikkinen  sanoo.
 Rangaistavien vihapuheiden lisäksi poliisissa puhutaan viharikoksista. Niitä ovat kaikki rikokset, jotka kohdistuvat henkilöön sen takia, että  uhri kuuluu johonkin kansalliseen, etniseen, seksuaaliseen tai muuhun vastaavaan kansanryhmään .
 Poliisihallitukselta on hiljattain pyydetty tietoa myös viharikoksia tutkivien poliisien määrästä. Heikkisen mukaan vastaus on noin 20 henkilötyövuotta.
 – Viharikoksissa oleellisinta on, että poliisilla, muilla viranomaisilla ja järjestöillä pitäisi olla kykyä tunnistaa ja ottaa huomioon viharikokset ilmiönä.
 Lue myös:   Yle tutki: joidenkin rikosten selvittämisprosentti on lähes romahtanut – katso oman alueesi tilanne täältä
 Korjaus 31.8. kello 17.07: Poliisin päivä oli lauantaina eikä perjantaina, kuten artikkelin alkuperäisessä versiossa virheellisesti luki

Poliisi: Vihapuhetta tutkivia poliiseja on enintään kymmenen – se ei ole syy resurssipulaan


Summary: Helsingin ja Itä-Uudenmaan poliisilaitoksilla työskentelevien poliisien mukaan väkivallan uhasta ei työpaikalla enää jossitella.

Hälytystehtävä, laukaukset ja kahden poliisin haavoittuminen.
 Tähän tapahtumakulkuun kiteytyy  Porvoon ampumavälikohtaus  elokuun viimeisenä sunnuntaina vuonna 2019.
 Partio vastaanotti yöllisen hälytyksen Porvoossa sijaisevalle pienteollisuusalueelle. Asia liittyi hämärästi omaisuusrikokseen.
 Seurauksena oli laukauksia ja kaksi haavoittunutta poliisia. He työskentelivät Itä-Uudenmaan poliisilaitoksella.
 Vanhempi konstaapeli  Seppo Ijäs  on työskennellyt samalla poliisiasemalla vuodesta 2006 lähtien ja toiminut vuosien ajan virkatehtävissä Porvoossa loukkaantuneiden poliisien kanssa. Yhteistä työhistoriaa on takana yli vuosikymmen.
 Viime sunnuntain tapahtumat on käyty työporukan kanssa läpi useaan otteeseen.
 – Puhuminen on henkisen puolen ylläpitoa. Asemalla neljän seinän sisällä näistä asioista voi puhua turvallisesti, Ijäs kertoo.
 Viimeistään kesällä 2016 tapahtuneen  Vihdin poliisisurman  jälkeen väkivallan uhasta ei enää jossitella. Tuolloin kaksi poliisia sai osuman 67-vuotiaan miehen avattua tulen piiritystilanteessa. Toinen poliiseista menehtyi ja toinen loukkaantui vakavasti.
 – Vihdin tapauksen jälkeen ei puhuta siitä, että jos jotain tapahtuisi, vaan kun jotain tapahtuu, Helsingin poliisilaitoksen konstaapeli  Sami Talonpoika  sanoo.
 Konstaapeli Sami Talonpoika kertoo kohtaavansa poliisin väkivaltaista vastustamista miltei kuukausittain. Marja Väänänen / Yle
 Talonpoika on työskennellyt Helsingissä poliisina yli seitsemän vuoden ajan. Hän on ollut mukana auttamassa Vihdissä vakavasti loukkaantunutta poliisia ja paikalla menehtyneen kollegan lähiomaisia.
 "Pärjääminen" ei riitä
 Poliisilaitoksilla on vakiintuneita tapoja reagoida kriisitilanteisiin.
 Työkaverin loukkaantuessa virkatehtävän yhteydessä tulee apuun poliisin sisältä valittu kollega. Hän toimii uhrin tukihenkilönä muun muassa korvausprosessien ja vahinkodokumenttien hoidossa sekä viestinviejänä poliisin perheelle.
 Tärkeintä on varmistaa, että haavoittuneella on sairaalassa kaikki kunnossa. Niin fyysisesti kuin henkisesti.
 Itä-Uudenmaan poliisilaitoksella työskentelevä konstaapeli Seppo Ijäs on toiminut kollegansa tukihenkilönä pariin otteeseen. Kysymys on ollut aina väkivaltatilanteista.
 – Monesti ihmismieli on sellainen, että "kyllä minä pärjään". Silloin täytyy olla pelisilmää ja tuntea henkilö tarpeeksi hyvin, että osaa järjestää tälle myös jälkihuoltoa henkiseen palautumiseen, Ijäs kertoo.
 Konstaapeli Seppo Ijäs on toiminut kollegansa tukihenkilönä pariin otteeseen. Marja Väänänen / Yle
 Myös konstaapeli itse on käynyt läpi vaikeita aikoja: joistain työtehtävistä on jäänyt ikävämpiä muistijälkiä.
 Ijästä on osoitettu virkatehtävien yhteydessä aseella ja uhattu veitsellä. Hän luettelee tilanteet tyynen rauhallisesti. Kyseiset tapahtumat on omaksuttu osaksi poliisin arkea.
 Ijäs on yli vuosikymmenen pituisella poliisin urallaan hyödyntänyt poliisin sisällä järjestettävien purkukeskusteluiden lisäksi myös post-traumatyöpajaa, jossa työntekijöillä on mahdollisuus käsitellä omaan työhönsä liittyviä kuormittavia kokemuksia.
 – Jos joku osoittaa aseella piiritystilanteessa, niin kyllä se riipaisee. Sen jälkeen rupeaa käymään "mitä jos"-keskustelua oman pään sisällä, hän sanoo.
 Työtehtävän seuraukset jatkuvat leikkauspöydälle
 Porvoon tapahtumien jälkeen Helsingin poliisilaitoksella työskentelevä konstaapeli Sami Talonpoika on saanut yhden sähköpostin.
 – Viestissä kerrottiin erittäin pintapuolisesti Porvoon tapahtumista, vähemmän kuin lehdissä. Siinä oli tietysti pahoittelut kollegoille. Meitä käskettiin erityiseen varovaisuuteen ja tarkkaavaisuuteen tehtävillä. Se on kaikki tiedotus, mitä meillä on ollut tässä vaiheessa, Talonpoika sanoo.
 Konstaapelin mukaan poliisilla ei resurssipuutteen vuoksi ole aikaa kouluttaa työntekijöitä riittävästi väkivaltatilanteissa toimimisen suhteen.
 – Tällä hetkellä 5,5 miljoonan asukkaan Suomessa on noin 7350 poliisia. Noin 10 miljoonan asukkaan Ruotsissa poliiseja on 30 000 ja lisää on tulossa. Jopa matematiikalla voidaan päätellä, ettei tässä tilanteessa sähköposti lämmitä.
 Talonpoika viittaa poliisin resurssipulan yhteydessä myös virkavallan riittämättömiin varusteisiin alan uhkakuviin nähden.
 – Helsingin poliisilaitoksella on keskusteltu poliisin taktisesta varustuksesta. Niiden pitäisi olla meille henkilökohtaisemmin suunniteltuja, koska ruumiinrakenne määrittelee paljon sitä, miten poliisi pystyy hyödyntämään raskasta varustusta vaaratilanteissa.
 Uhkaavien tehtävien yhteydessä taktinen varustus puetaan henkilökohtaisen suojavarustuksen päälle.
 Viranomaisten hälyttäminen väärin verukkein on Ruotsissa jo ilmiö. Se kantaa nimeä "blue light sabotage"- nimitys viittaa hälytysajoneuvojen sinisiin vilkkuihin.
 Tilastojen mukaan poliisin työssään kohtaama väkivalta on kaksinkertaistunut Suomessa parissakymmenessä vuodessa.
 Oikeustieteen tohtori  Henri Rikander  totesi  Ylelle  viime viikonloppuna, että poliisin vahingoittamisessa käytetty välineistö on myös monipuolistunut.
 Molemmat konstaapelit, Talonpoika ja Ijäs, kertovat kohtaavansa poliisin väkivaltaista vastustamista miltei kuukausittain.
 – Päälle sylkeminen ja potkuyritykset ovat niin jokapäiväisiä, että ne jäävät varjoon. Eivät ne juurikaan kiinnosta enää edes poliisin päällystöä, Talonpoika sanoo.
 Talonpojalla on muistissa vuodelta 2013 tapaus, jossa hän mursi nilkkansa tehtävän yhteydessä väistäessään lyöntiä.
 Seurauksena oli leikkauksia ja neljän kuukauden sairausloma.
 Konstaapeli Sami Talonpojan mukaan poliisin työsuojelu alkaa asiallisesta henkilökohtaisesta suojavarustuksesta ja päättyy ennaltaehkäisevään jatkokoulutukseen väkivaltatilanteiden varalta. Marja Väänänen / Yle
 Aseenkäyttö on keinoista viimeisin
 Menneen viikonlopun aikana poliiseja ammuttiin yhteensä kolmesti, Porvoon lisäksi Jyväskylässä.
 Heinäkuussa poliisi ampui miehen Helsingin Käpylässä. Noin 20-vuotias mies oli uhannut virkavaltaa ampuma-aseeksi muunnetulla starttipistoolilla.
 Syyttäjä-tutkinnanjohtajan  mukaan kyseessä oli hätävarjelutilanne ja poliisin aseenkäyttö oli perusteltua.
 Talonpojan mukaan aseen käyttäminen on poliisin äärimmäisin keino. Ja myös niistä viimeinen.
 – Käpylän tapahtuman johdosta iso hatunnosto oikeuslaitokselle, koska asiasta tehtiin päätös niin nopeasti.
 Joskus oikeuskäsittelyt poliisin aseen käytöstä kuitenkin venyvät. Konstaapeli viittaa esimerkkinä vuoden 2016 tapaukseen, jossa moottoripyöräpoliisi ampui 32-vuotiaan miehen Orimattilassa.
 Mies oli ampumishetkellä puukottanut tien sivuun suistuneesta autosta noussutta tyttöystäväänsä.
 Asiasta tehtiin syyttämättäjättämispäätös vuoden jälkeen. Talonpojan mukaan aika on liian pitkä tilanteessa toimineelle poliisille.
 – Me teemme sekunnin murto-osassa päätöksiä, kun taas useamman henkilön toimesta käytetään sitten aikaa sen pohtimiseen, olisiko kyseisessäkin tilanteessa ollut toisin toimimisen mahdollisuutta, hän sanoo.
 Lue lisää:
 Tutkija Porvoon ampumisesta: Poliisin työ muuttunut vaarallisemmaksi 2000-luvulla – "Näkyy selkeä virkamiehen vahingoittamistarkoitus, jopa ansoittamista"
 Kolme ampumista yhtenä viikonloppuna – poliisit kertovat, miten elää uhkien kanssa: "En usko, että tämä tulee kenellekään yllätyksenä"

Porvoon ampumiset pysäyttivät työtoverin – konstaapeli Seppo Ijäs on kohdannut aseen ja veitsen: "Jos osoitetaan aseella, niin se riipaisee"


Summary: Tulitauko ei koske jihadistiryhmiä. Ilmeisesti Yhdysvallat iski jihadistien kokoontumiseen pian tulitauon alkamisen jälkeen.

Venäjä ja Syyria ovat keskeyttäneet ilmaiskunsa Idlibin maakuntaan Syyrian luoteisosassa aamulla voimaan astuneen tulitauon mukaisesti. Syyrian liittolainen  Venäjä ilmoitti eilen yksipuolisesta  tulitauosta, joka astui voimaan tänä aamuna.
 Idlib on viimeinen Bashar al-Assadia vastustavien kapinallisten hallussa oleva maakunta ja sitä on viime kuukausina pommitettu ankarasti, kun Syyrian hallituksen joukot ovat pyrkineet etenemään maakunnan eteläosiin. Eteneminen on kuitenkin sujunut suhteellisen hitaasti massiivisista ilmaiskuista huolimatta.
 Turkki pelkää uutta pakolaisaaltoa
 Presidentti Bashar al-Assadia tukeva Venäjä ja kapinallisia tukeva Turkki sopivat vuonna 2017 Idlibin rauhoittamisesta, ja Turkki on vaatinut Venäjää varmistamaan, että sopimusta noudatetaan. Venäjä on puolestaan ilmaissut tyytymättömyytensä siihen, että Turkki ei ole saanut Idlibin alueen jihadistiryhmiä kuriin. Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğan  kävi aiemmin tällä viikolla Moskovassa  ja keskusteluissa oli esillä myös Idlibin tilanne.
 YK:n mukaan yli 300 000 siviiliä on lähtenyt kodeistaan ilmaiskujen pelossa. Turkki on huolissaan uudesta pakolaisaallosta ja Turkin vastaisen rajaan tuntumaan on kerääntynyt tuhansia ihmisiä.
 Nyt alkanut tulitauko ei koske Idlibissä olevia jihadistiryhmiä. Syyrian valtion uutistoimisto SANA kertoi, että Syyrian joukot pidättävät oikeuden iskeä "terroristeja" vastaan. Vain muutama tunti tulitauon alkamisen jälkeen tehtiin ohjusisku Idlibissä toimivan jihadistiryhmän kokoontumiseen. Iskussa kerrotaan kuolleen neljäkymmentä ihmistä. Yhdysvallat ilmoitti myöhemmin tehneensä iskun Idlibiin tarkentamatta mitä aseita oli käytetty.
 Vielä yöllä ilmaisku siviilikohteeseen
 Ihmisoikeusjärjestöt ovat  syyttäneet Syyrian ja Venäjän ilmavoimia siviilikohteiden pommittamisesta tarkoituksella. Venäjä ja Syyria sanovat keskittyvänsä jihadistien vastaiseen taisteluun. Syyrian sotaa seuraava Syrian Observatory for Human Rights -ryhmä ja lääkintäapuun keskittyvä avustusjärjestö kertoivat, että vielä lauantain vastaisena yönä tehtiin ilmaisku terveysasemalle Idlibin naapurimaakunnassa Aleppossa. Jotkut alueet Aleppon maakunnan länsiosassa ovat edelleen kapinallisten käsissä.
 Edellinen tulitauko elokuun alussa kesti kolme päivää ennen kuin taistelut lähtivät kiihtymään uudestaan.

Tulitauko näyttää pääosin pitävän Syyrian Idlibin maakunnassa – ilmaiskut tauonneet


Summary: Suomalainen asiantuntija kehottaa malttiin uuden tekniikan soveltamisessa. Hän pitää tilannetta maailmalla suorastaan kaoottisena.

clustered regularly interspaced short palindromic repeats

Kiinassa epäsuosioon joutunut geenitohtori  He Jiankui  suunnitteli vielä viime vuonna käynnistävänsä liiketoiminnan, joka tarjoaisi vauvojen geenimuokkauspalveluja yksityispotilaille, kertoi  Science-lehti kuun alussa.
 Viime marraskuussa He paljasti muokanneensa kaksostyttöjen geenejä keinohedelmöityksen yhteydessä siten, että he eivät voi saada hi-virusta. Hän käytti geenien muokkauksessa Crispr-nimistä tekniikkaa.  Myös Yle uutisoi asiasta tuoreeltaan.
 Hen paljastus otettiin ällistyksellä vastaan maailmalla, ja myös Kiinassa, missä hän joutui kohun takia ainakin osittaiseen kotiarestiin. Myöhemmin hänet erotettiin Shanghain yliopistosta. Keväällä  Kiinan kerrottiin olevan kiristämässä  geenien ja alkioiden tutkimusta koskevaa lainsäädäntöään.
 Vaikka geenimuuntelua ei yksiselitteisesti tuomittukaan maailmalla, aiheutti Science-lehden tuore tieto uuden keskustelun. Oliko He käynnistämässä bisnestä, josta ainakin maailman eliitit ja raharikkaat pääsisivät osallisiksi?
 Maailmanlaajuinen kohu keskeytti suunnitelmat
 Sciencen mukaan He oli jo ehtinyt käydä toiminnan aloittamisesta neuvotteluja neuvonantajiensa ja mahdollisten kumppaniensa kanssa.
 Klinikka olisi sijoitettu mahdollisesti Kiinaan tai Thaimaahan ja vauvojen geenejä olisi muokattu niin, etteivät he olisi voineet saada hiv:tä, sydäninfarktia tai muitakaan vakavia sairauksia.
 Hen viime marraskuussa saama täystyrmäys jäädytti kuitenkin suunnitelmat – ainakin tällä erää.
 Esimerkiksi Maailman terveysjärjestö WHO totesi vielä viime kuussa, että design-vauvojen tuottaminen on näinä aikoina vastuutonta ja ettei minkään maan pitäisi jatkaa toimintaa geenimuokkauksen saralla ennen kuin kaikkia sen seurauksia on mietitty tarkkaan.
 Keskustelu on saanut toisenlaisiakin sävyjä. Osa asiantuntijoista pitää hoitomuodon yleistymistä väistämättömänä ja keinona, jolla geneettisiä sairauksia voidaan eliminoida.
 Hedelmöittyneen munasolun muokkaamista crispr-tekniikalla.  Brain light / Alamy Stock Photo / AOP
 Geenimuokkaukseen perehtynyt perinnöllisyyslääkäri  Kirmo Wartiovaara  puolestaan muistutti  Ylen haastattelussa,  että koeputkihedelmöitystäkin pidettiin tullessaan kamalana asiana. Wartiovaara ei ole hirmuisen peloissaan kehityksestä.
 Kehitys tuskin jää tähän
 He Jiankui ei ole ainoa, joka on kiinnostunut ihmisalkioiden perimän muokkaamisesta.
 Esimerkiksi venäläinen molekyylibiologi  Denis Rebrikov  haluaisi vielä tänä vuonna siirtää ensimmäiset geenimuokatut alkiot kokeisiin valittavien äitien kohtuihin.
 Helsingin Sanomien  mukaan Rebrikov on aikeissa vaimentaa alkioilta samat ccr5-geenit kuin He Jiankui Kiinassa. Rebrikov värväisi kokeeseensa hiv-positiivisia naisia, joihin tavanomaiset hiv-lääkitykset eivät enää pure.
 Myös erään dubailaisen hedelmällisyysklinikan on sanottu kysyneen Hen apua alkioiden muokkaamiseen.
 Entä onko hankkeita muuallakin?
 – On parempi ajatella, että niitä on enemmän kuin uskotaan, vastaa bioetiikkaan perehtynyt tutkija  Heikki Saxén .
 Tarkkaa tietoa ei kai liene kellään, mutta Saxénin mukaan voi uskoa, että muokkauksesta kiinnostuneita laitoksia tulee lisää.
 Tutkija: Crispr ei vielä valmis
 Saxénin mukaan Crispr ei ole vielä luotettava tekniikka, joten on tervettä olla sen suhteen varovainen. Myös yhteiskunnallinen keskustelu geenimuuntelusta on käymättä, hän sanoo.
 Hän ei kuitenkaan ole huolissaan Suomen tilanteesta. Saxénin mielestä tutkimusetiikka ja eettiset toimikunnat pitävät Suomessa huolen siitä, ettei ihmiskokeita tehdä tällä uudella tekniikalla.
 He Jiankuin tapaus osoitti Saxénin mielestä, että tilanne on varsin epämääräinen, jopa kaoottinen.
 – Monet tutkijat Kiinassa ja esimerkiksi Yhdysvalloissa tiesivät oikein hyvin, mitä He on tekemässä, mutta kun asiasta seurasi kova kohu, he kiistivät tienneensä yhtään mitään.
 Tilanteen sotkuisuuteen vaikuttaa sekin, että Crisprissä on kyse merkittävästä lääketieteellisestä keksinnöstä, joka saatiin käyttöön vasta seitsemän vuotta sitten.
 – Tutkijoille on hyvin houkuttelevaa, että he voivat olla edelläkävijöitä sen soveltamisessa. Kyse on vanhasta kunnon kunnianhimosta ja hyvä bisnes on vasta toissijaista, Saxén uskoo.
 Lue myös:
 Designlapsia vai ratkaisu nälänhätään? Perimän saksiminen Crispr-tekniikalla on geenimuuntelun seuraava askel, ja se on jo otettu
 Muokkaisitko geenejäsi ulkonäkösi parantamiseksi? Se voi olla mahdollista, mutta onko se luvallista?

Joko maailmalta saa rahalla designvauvan? Kohuttu kiinalainen geenitohtori suunnitteli bisnestä, eikä suinkaan ainoana


Summary: Luitko jo nämä? Kokosimme sinulle viikon kiinnostavimpia juttuja, jotka saatoit arjen kiireessä ohittaa.

Työvuorojen lyhentämisen erikoinen seuraus: Ensihoitajat painavat jopa 60 tunnin viikkoja ja pelkäävät vaarantavansa potilaiden turvallisuuden
 Ensihoitajien työvuoroja on lyhennetty rajusti suuressa osassa maata.
 Soijapapupeltoa Brasiliassa. Weimer Carvalho / EPA
 Tiedätkö paljonko syöt soijaa ja miten se on tuotettu? Et edes voi, koska soijaa on niin monessa ruuassa, ja sitä tulee montaa reittiä
 Amazonian tulipalot säikäyttivät osan soijansyöjistä, sillä soijan tuotannolla on niihin vahva kytkös. Suomessakin soijaa on hyvin monessa ruokakaupan tavallisessa tuotteessa, ei pelkästään soijakastikkeessa, soijajuomissa ja tofussa.
 Jan Vapaavuori Antti Kolppo / Yle
 Miksi Jan Vapaavuori tapasi miljardöörin tyttären ja käy ulkomailla vähintään kerran kuussa? Yle selvitti Helsingin johdon matkat ja luottokorttilaskut
 Yle Uutiset pyysi Helsingin kaupungilta kaikkien viiden pormestarin matka- ja kululaskut sekä luottokorttiostot viimeisten kahden vuoden ajalta. Pormestarit tekivät kahden vuoden aikana ulkomaanmatkoja yli 200 000 eurolla. Pormestari  Jan Vapaavuori  (kok.) on ulkomailla noin kerran kuukaudessa.
 Henrietta Hassinen / Yle
 Näin kilpailutat asuntolainan – älä tuijota pelkkää marginaalia
 Maksanko liikaa lainastani? Asuntolainan kilpailuttamalla voi säästää jopa satasia vuodessa, mutta jonkin verran vaivannäköä se vaatii. Ohjeet löydät tästä jutusta.
 Juha Rautaheimo teki Helsingin poliisissa yli 40-vuotisen työuran. Vesa Marttinen / Yle
 Itsepäinen pikkurikollinen Jallu oli poliisin kahvihuoneen kestovitsi – murharyhmän ex-pomo Juha Rautaheimo sanoo "kaipaavansa häntä oudosti"
 Murharyhmän johtaja kirjoitti eläkepäivillään muistelmat, jotka avaavat näköalapaikan Suomen rikoshistorian kovaan ytimeen.  Juha Rautaheimo  oli töissä Helsingin poliisilaitoksella vuosina 1975–2015 muun muassa rikostutkijana, palonsyyn tutkijana, ryhmänjohtajana, tutkinnanjohtajana, opettajana ja yksikön johtajana. Muistelmateos Hermo – murharyhmän mies ilmestyy elokuun lopussa 2019 Siltalan kustantamana.

Viisi kiinnostavaa juttua lauantai-iltaan: Ensihoitajat pelkäävät potilasturvallisuuden puolesta ja Helsingin pormestarien laskut


Summary: Aiemmista mielenilmauksista poiketen poliisi ei ryhtynyt hajottamaan protestia kovaotteisesti.

Venäjän pääkaupungissa Moskovassa sadat ihmiset ovat osoittaneet mieltään vaatien poliittisen sorron lopettamista ja vapaita vaaleja pääkaupunkiin.
 Viimeaikaisten protestien taustalla on viranomaisten päätös evätä useilta opposition ehdokkailta pääsy syyskuussa pidettäviin kaupunginvaltuuston vaaleihin.
 Mielenosoittajat marssivat Moskovan ydinkeskustaa kiertävää Bulevardikehää ( Bulvarnoje koltso ) pitkin ja kokoontuivat Puškinin aukiolle. Oppositio oli kutsunut mielenosoituksen koolle kello 14–17.
 Mielenosoitus ei ollut saanut lupaa viranomaisilta, mutta aiemmista kerroista poiketen poliisi ja kansalliskaarti eivät ryhtyneet hajottamaan protestia kovaotteisesti.
 Lauantain mielenosoitusta seurannut Ylen kirjeenvaihtaja  Erkka Mikkonen  kertoo, että kello viideltä Puškinin aukiolla oli vielä joukko ihmisiä, mutta tunnelma oli rauhallinen.
 – Kun kansalliskaarti ja poliisi eivät nostata mellakoita, kulkueet etenevät rauhanomaisesti eivätkä häiritse niin jalankulkijoita kuin autoilijoitakaan, oppositiojohtaja  Aleksei Navalnyi  tviittasi.
 Uutistoimisto Reuters arvioi mielenosoittajien määräksi noin 2 000.  Meduza-uutissivuston  toimittaja arvioi mielenosoittajia olleen joitakin tuhansia, kun taas Moskovan poliisi laski määräksi 750,  kertoo uutistoimisto Interfax .
 Tähän mennessä suurimpaan mielenilmaukseen elokuun 10. päivänä saapui yli 50 000 ihmistä.
 Poliisi vältti kovia otteita
 Erkka Mikkosen mukaan poliisin toimet erosivat radikaalista aiemmista luvattomista mielenosoituksista. Hän arvioi, että virkavalta ei halua toimilleen arvostelua viikkoa ennen vaaleja.
 Oppositiopoliitikko Ljubov Sobol puhui mielenosoituksessa Moskovassa. Grigori Vorobjov / Yle
 Poliisi ei tällä kertaa pidättänyt mielenilmauksissa näkyvää roolia esittävää  Ljubov Sobolia , joka omassa tviitissään kiitteli mielenilmaukseen osallistuneita.
 Ylen kirjeenvaihtaja Erkka Mikkonen kertoi mielenosoituksen sujuneen ainakin kello viiteen mennessä varsin rauhallisissa tunnelmissa.

Sadat mielenosoittajat vaativat Moskovassa vapaita vaaleja


Summary: Kauppakeskuksissa tarjonta monipuolistuu, kun museokäyntikin onnistuu päivittäisellä ostosmatkalla.

Kulttuuri- ja taidetapahtumat ja -näyttelyt

Museot, näyttelyt sekä historiallisten paikkojen ja rakennusten suojelu

Ruskeasta säilytyslaatikosta, silkkipapereiden alta paljastuvat marokkolaiset häähelmet. Konservaattori  Elina Torvinen  laittaa käsiinsä hanskat ja nostaa näyttävät ja värikkäät korut esille näyttelyvitriiniin.
 Häähelmet ovat yksi arvokkaista vanhoista esineistä, jotka voi nähdä  Helinä Rautavaaran museossa  Espoossa. Se avautui yleisölle lauantaina.
 Yksityiskohta Shuarien rintakilvestä. Heimo elää Amazonin sademetsässä. Berislav Jurišić / Yle
 (Juttu jatkuu kuvan jälkeen).
 Helinä Rautavaaran museon yksi teema on ilmastonmuutos. Se uhkaa myös sademetsissä eläviä intiaaneja. Berislav Jurišić / Yle
 – Täällä on seikkailija  Helinä Rautavaaran  kokoelman noin 3000 esinettä. Hän keräsi ne ympäri maailmaa vuosikymmenten aikana. Hän osti esineitä, mutta sai niitä myös lahjaksi, Elina Torvinen kertoo.
 Helinä Rautavaara (1928- 1998) oli toimittaja ja tutkimusmatkailija sekä kulttuurien ja uskontojen dokumentoija. Hän keräsi matkoillaan myös valtavan aineiston valokuvia, kaitafilmejä ja haastattelunauhoja.
 Kauppakeskus Entressessä sijaitseva museo on ainoa suomalaisen naisen elämäntyöstä kertova museo Suomessa. Se on myös Suomen ainoa etnografinen, maailmojen kulttuureita esitelevä museo.
 Lisäksi sen omistuksessa on Suomen suurin länsiafrikkalaisten esineiden kokoelma.
 Museossa voi nähdä, miltä jemeniläinen miekkavyö näyttää tai perehtyä afrikkalaisesineiden kokoelmaan.. Berislav Jurišić / Yle
 – Me sijaitsemme maitopurkkien ja kahvilan vieressä, silmälasikaupan välissä. Jos on vaikka kiire hakea maitopurkki kaupasta, mieleen voi kuitenkin jäädä muistikuva, että seuraavalla kerralla piipahdankin tuonne, sanoo museonjohtaja  Ilona Niinikangas .
 Museossa halutaan palvella paremmin ja sijaita siellä, missä ihmiset liikkuvat. Kynnystä astua sisään madaltaa myös se, ettei sinne ole lainkaan pääsymaksua.
 – Kauppakeskukset ovat liiketiloja. Mielestäni on tärkeää, että niissä on myös palveluita, jotka eivät liity kuluttamiseen. Tiloja, jonne kaikki ovat tervetulleita, Niinikangas jatkaa.
 Konservaattori Elina Torvinen esittelee näyttäviä marokkolaisia häähelmiä. Helinä Rautavaara toi ne viimeiseltä ulkomaanmatkaltaan. Berislav Jurišić / Yle
 Helinä Rautavaaran museo ei ole ainoa.
 Parhaillaan Helsingin Pasilassa rakennetaan kauppakeskus Triplaa. Lokakuussa siellä avaa ovensa myös  musiikkimuseo Music Hall of Fame.  Hallituksen puheenjohtaja  Mikko Vanni  on toiveikas.
 – Triplassa tulee olemaan arviolta 40 miljoonaa vuosikävijää. Uskon, että saamme museoomme osan heistä.
 Vannin mielestä museo ja kaupalliset yritykset tukevat toisiaan.
 – Synenergiaetu on valtava.
 Hän uskoo, että jatkossa yhä useampi museo perustetaan kauppakeskukseen.
 Musiikkimuseo aukeaa kauppakeskus Triplassa Helsingissä lokakuun puolivälissä. Berislav Jurišić / Yle
 Mikkelin taidemuseo toimii jo nyt keskustassa kauppakeskus Akselissa. Hyvinkään kaupunginmuseosta tulee osa kauppakeskus Willan palveluita marraskuussa.
 Suomen museoliiton pääsihteeri  Leena Tokilan  mielestä kehitys on mielenkiintoinen.
 – Tämä on erittäin kiinnostava ilmiö. Kauppakeskuksiin sijoitettavista museoista on meilläkin tulossa trendi, joka on jo selvästi havaittavissa muualla maailmassa.
 Esimerkkeinä hän mainitsee musiikkimuseot Yhdysvalloissa ja lapsille suunnatut museot japanilaisissa kauppakeskuksissa.
 – Tällä hetkellä suomalaismuseoilla menee todella hyvin. Kävijöitä on paljon ja ihmiset ovat kiinnostuneita historiastaan.
 Lue myös:
 Tukholman Abba-museo on Helsingin musiikkimuseon esikuva, mutta sitä ei kannata matkia kaikessa

Maitopurkkien ja silmälasien vierestä löytyvät miekkavyöt – Museo avasi ovensa kauppakeskuksessa


Summary: Hengitysliiton asiantuntija Sari Mäki neuvoo, mitä sisäilmakatastrofin keskellä pitää ja kannattaa tehdä.

Loppukesällä 2018  Nina Auvisen  elämä tulvi onnea: perhe oli saanut myytyä vanhan omakotitalonsa, muuttanut vuokralle ja aloittanut uuden, unelmien kodin rakentamisen.
 Pitkään kotiäitinä ollutta Auvista odotti kotikaupungissa Kokkolassa myynnin ammattitutkinnon opiskelupaikka ja valmis pesti opintojen jälkeen.
 Vuoden ja usean väliaikaisasunnon jälkeen, jäljellä on perhe, yhä venyvä raksatyömaa ja loputtoman pitkiltä tuntuva vääntö vuokranantajan ja vakuutusyhtiön kanssa.
 Homeongelmainen vuokra-asunto sairastutti Auvisen ja tuhosi perheen talouden. Myös opiskelupaikasta oli luovuttava heikentyneen terveyden takia. Tutkimukset ja hoidotkin ovat kesken, koska Auvinen tuli yllättäen raskaaksi. Poikavauva syntyi kesän kynnyksellä 2019.
 – Tämä on aivan kauheaa. Homekatastrofissa joudut sairaana ja väsyneenä taistelemaan, etkä silti välttämättä saa apua. Jos tulipalo vie tavarat, apua on heti tarjolla. Jos tuhoaja on home, olet omillasi, Auvinen puuskahtaa.
 Pysy rauhallisena, käynnistä selvitysprosessi
 Nina Auvisen perhe ja monet muut suomalaiset tarpovat samassa suossa.
 Hengitysliiton asiantuntija  Sari Mäkeä  harmittaa, että Suomessa puuttuu erityinen auttamisen polku sisäilmasairastuneille. Hänen mielestään varsinkin alkuvaiheessa sisäilmaongelman kohdanneet tarvitsisivat tiedon lisäksi taloudellista, oikeudellista ja terveydenhuollollista tukea tilanteen selvittämiseksi.
 – Tällä hetkellä apua ja tukea on vaikea saada. Kumpikin on hajanaista ja sattumanvaraista, Mäki sanoo.
 Tuttua on myös, että selvitysprosessi voi kestää pitkään. Suomi on täynnä esimerkkejä, miten homekouluissa, esimerkiksi  helsinkiläisellä Vartiokylän ala-asteella , vanhemmat ovat taistelleet vuosikausia paremman sisäilman puolesta.
 Sari Mäkelä kehottaa sisäilmaongelmia epäiltäessä pysymään rauhallisena, sillä sisäilmaongelma voi johtua monesta eri asiasta, ja myös seuraukset voivat vaihdella paljon.
 Kun ymmärtää tai yhdistää oman tai perheen oireilun johtuvan asunnosta, on asia selvitettävä. Vuokralaisen on ilmoitettava kirjallisesti havainnoistaan ja oireistaan vuokranantajalle, ja mikäli hän ei tee mitään terveyshaitan poistamiseksi, voi seuraavaksi ottaa yhteyttä terveystarkastajaan.
 Myös omistusasunnossa on syytä käynnistää tutkimukset.
 Nina Auvinen on sisäilmakriisissä sairastunut myös tuoksuyliherkkyyteen. Puiston ruusupenkin mullan haju pakotti siirtymään muualle heti kuvan oton jälkeen Kati Latva-Teikari / Yle
 Pidä kirjaa oireista, videoi reaktioitasi
 Nina Auvisen perheen vuokra-asunnon hieman tunkkainen haju ei johtunutkaan siitä, ettei asunnossa oltu hetkeen asuttu. Tutkimusten jälkeen vessasta löytyi kosteutta ja hometta sekä viemäristä ilmavuoto, joka toi sisäilmaan epäpuhtauksia.
 Koko perhe oireili jatkuvalla flunssakierteellä. Auvisella ja lapsilla oirekirjo paheni: nousi ihottumaa, ääni käheni ja katosi, tuli outoa kuumeilua ja jatkuvaa päänsärkyä. Viimeinen niitti oli, kun rintakivut ja hengitysvaikeudet iskivät.
 – Uskoin kuolevani, kun minut kiidätettiin yöllä ensiapuun.
 Säikähdyksen jälkeen alkoi lääkärikierre, jota Auvinen ei välitä paljon muistella. Hän toteaa lähteneensä usein vastaanotoilta itkien kotiin, kunnes sai sosiaalisen median kautta vinkin lääkäristä, joka tuntui uskovan oireisiin.
 – Kuulluksi tuleminen on monelle sisäilmaongelmia kohdanneelle tärkeää, koska viranomaisten ja terveydenhuollon ammattilaisten tarjoama tuen määrä vaihtelee, sanoo Hengitysliiton asiantuntija Sari Mäki.
 Lääkäriin on hakeuduttava, jotta oireilun syitä ja hoidon tarvetta voidaan ruveta selvittelemään. Hyvä lääkärisuhde on silloin kullanarvoinen asia.
 Sisäilmasta sairastamiselle ei ole olemassa omaa sairausdiagnoosia, sillä oireilu ja sairastaminen ovat yksilöllisesti muodostuvia  erilaisten oireiden  kirjoja.
 Mäki neuvoo pitämään omista oireista ja voinnista kirjaa, koska silloin asia on helpompi ottaa esille vastaanotolla.
 Nina Auvinen on videoinut puhelimella oirehtimisensa, ja neuvoo muitakin sisäilmasairastumista epäileviä tekemään samoin.
 – Videoissa näkyy todistettavasti, kuinka iholleni ja puheelleni kävi sisäilmaongelmaisen asuntomme eri tiloissa. Jo hetken oleskelun jälkeen ääneni käheytyy ja alkaa kadota melkein kokonaan. Myös iho alkaa punottaa ja reagoida.
  Selvitä taloustilanne
 Sisäilmakatastrofin keskellä tuntee helposti jäävänsä yksin, mutta sairastamisesta, väsymyksestä ja epätoivosta huolimatta on tsempattava itsensä, jos mielii saada apua.
 – Tilanne on hankala. Kokemuksemme mukaan oma aktiivisuus avun haussa on tärkeää, sanoo Sari Mäki Hengitysliitosta.
 On myös tärkeää, että sairastava tuntee saavansa tilanteen hallintaansa.
 – Pysähdy keräämään yhteen tilannekuva, sairausloman tarve ja selvitä taloudellinen tilanne.
 - Avasin tässä taannoin yhden säkin ja aloin selata säkissä olevia tavaroita. Ääneni alkoi välittömästi käheytyä. Olen niin herkistynyt, ettei keho kestä pienintäkään altistusta. Nina Auvinen
 Nina Auvisen perhe menetti kaikki tavaransa. Homepesuista, otsonoinneista ja etikkapuhdistuksista huolimatta tavarat ja vaatteet aiheuttivat myös uudessa vuokra-asunnossa voimakkaita iho- ja hengitysoireita.
 – Lajittelin puhdistettuja lasten legoja. Ei mennyt kuin minuutteja, kun käsiin leimahti helakan punainen ihottuma.
 Ulkona oli jo pakkasta, mutta lapsille ei voitu säästää edes ulkohaalareita. Kaikki tavarat oli pakattava lopullisesti kaatopaikkakuormaan.
 – Itkin, kun suojahaalarit ja -käsineet ja hengityssuojain päällä tungin valokuviamme ja lasten piirustuksia jätesäkkiin.
 Auvinen kehottaa laittamaan tilanteen omalle kohdalle: miltä tuntuisi, jos joutuisi yhtäkkiä hankkimaan kaikki normaalissa arjessa tarvittavat tavarat kerralla.
 Vaikka kuinka konmarittaisi, kuusihenkinen perhe tarvitsee yllättävän paljon asioita elämiseen.
 – Ei sitä edes tajua, kuinka järkyttävästi menee rahaa, kun ostat tiskiharjasta kenkiin, kuiva-aineista vuodevaatteisiin kaiken. Vaatteista puhumattakaan.
 Säästöt hupenivat sohvaan ja kodinkoneisiin.
 Hengitysliitto teki selvityksen vuonna 2014 sisäilmasta sairastuneiden selviytymisen ja syrjäytymisen kokemuksista. Selvitys on samansuuntainen Auvisen perheen kokemusten kanssa: taloudellisen avun saaminen on haasteellista.
 Tilanne ei ole muutamassa vuodessa muuttunut paremmaksi. Sari Mäeltä löytyy joitakin vinkkejä.
 – Kunnan sosiaalitoimeen voi olla yhteydessä ja pyytää apua käytännön asioihin. Esimerkiksi lapsiperheiden kotipalvelusta voi saada apua. Saamamme kokemustiedon mukaan moni sisäilmasta sairastava on saanut apua myös diakoniatyön kautta.
 Hengitysliiton tutkimuksesta selviää, että sisäilmaongelmissa tavaransa menettäneet ovat voineet saada kuntiensa sosiaalitoimesta pieniä avustuksia esimerkiksi lasten patjojen tai joidenkin pienten välttämättömien huonekalujen ostamiseen.
 - Sisäilmakatastrofia ei käsitä, ennen kuin se osuu omalle kohdalle. Menee terveys ja omaisuus. Lapset kärsivät ja kaikki, jotka joutuvat katsomaan tätä läheltä, sanoo Nina Auvinen. Nina Auvisen kotialbumi
 Nina Auvinen on kotona nyt neljän lapsen kanssa. Mies paiskii leipätöiden lisäksi hommia perheen omakotitalotyömaalla. Auvisen sanojen mukaan he elävät kädestä suuhun.
 – Olemme joutuneet käyttämään talonrakennusrahaa tavaroiden ja vaatteiden hankintaan ja arjen pyörittämiseen. Rakentaminen on tiukentuneen budjetin takia venynyt. Talon materiaaleja on jouduttu vaihtamaan ja ideoita karsimaan.
 Perhe haki Kelalta tukea, mutta sai kielteisen päätöksen.
 – Ymmärsin, että syynä on rakennustyömaamme. Sanottiin, että kyllähän teillä on tiukkaa ja tosi vähän tavaraa, mutta voitte ottaa talobudjetista rahaa. Emme voi tai talo ei valmistu ikinä!
 Diakonialta perhe on saanut ruokalahjakortteja, ja kaupungilta aikuissosiaalityöntekijän auttamaan avun etsinnässä ja tilanteen kartoittamisessa.
 – Hän on ollut korvaamaton ja osaava apu, olen todella kiitollinen, Auvinen toteaa.
  Pyydä apua, hanki vertaistukea
 Nina Auvinen kiittää myös perheen läheisiä sekä tavallisten ihmisten hyväsydämisyyttä. Vanhempien apu on ollut korvaamatonta, samoin sosiaalisen median voima.
 – Saimme somen kautta nopeasti uuden vuokra-asunnon. Facebookin Mammat-ryhmän muutamat jäsenet puolestaan järjestivät hyväntekeväisyyshuutokaupan avuksemme.
 Henkilökohtaisilla turvaverkoilla on suuri merkitys sisäilmakriiseissä. Hengitysliiton kokemuksen mukaan moni on saanut apua sukulaisiltaan ja ystäviltään.
 Asiantuntija Sari Mäki neuvoo myös hakeutumaan vertaisten pariin. Saman kokenut ymmärtää parhaiten, mitä toinen elää läpi.
 Toisen sisäilmasairastuneen kanssa uskaltaa ilmaista tunteensa ja käsitellä niitä. Muiden kokemuksista voi myös itse oppia ja löytää uusia selviytymiskeinoja elämäänsä.
 – Myös Hengitysliitto tarjoaa vertaistukea puhelimitse, kasvokkain tapaavissa vertaisryhmissä ja Facebookissa, Mäki kertoo.
 - Meidän on pitänyt laittaa joku hinta tavaroille, mutta vakuutusyhtiö päättää, mitä maksaa vai maksaako senttiäkään. Olen kuullut, että jätesäkillisellä vaatteita ei ole kuin vitosen tai kympin arvo, vaikka säkki olisi täynnä merkkivaatteita, Auvinen sanoo. Nina Auvinen
 Selvitä vakuutukset
 Auvisen perheellä on kesken asioiden selvittely vuokranantajan ja vakuutusyhtiön kanssa.
 – Välillä tuntuu, että meitä pallotellaan korvausvaatimuksissa toiselta toiselle. On ollut aivan järjettömän kova työ valokuvata vakuutusyhtiötä varten jokainen poisheitetty tavara.
 Auvista odottaa vielä häkkivarastollinen jätesäkkeihin pakattuja tavaroita.
 Perhe on suunnitellut palkkaavansa lakimiehen auttamaan asioiden etenemisessä. Loppuratkaisua Auvinen ei uskalla edes ajatella.
 Hengitysliiton kokemustiedon valossa ei näytä kovin hyvältä. Asiantuntija Sari Mäkelä kertoo, että kotivakuutukset näyttävät korvaavan harvoin kodin irtaimistoa, joka on vaurioitunut pitkän aikavälin kuluessa asuntoon syntyneistä kosteus- ja homevaurioista.
 Äkilliset putkirikot ja vesivahingot ovat eri asia.
 – Vakuutusyhtiöt tarkistelevat korvaushakemuksia tilannekohtaisesti, ja päätöksissä otetaan huomioon muut sisäilmaongelman osapuolet ja heidän vastuunsa asiassa eli esimerkiksi kiinteistön omistaja ja vuokralainen.
 Auvisen suurin toive on päästä elämään niin normaalia arkea, kun se sisäilmasairastuneelle on mahdollista.
 Rakenteella olevassa kodissa on jo jouduttu vaihtamaan materiaalit mahdollisimman vähän allergisoiviksi. Silti huolettaa.
 – Olimme ikionnellisia, kun löysimme tontin metsän reunalta. Tällä hetkellä en pysty oleskelemaan raksatyömaan takapihalla, koska metsämaa tuo oireita. Olisi aivan kauheaa, jos en pystyisikään asumaan uudessa kodissa.

Sisäilmasairas nuori perheenäiti: "Jos tulipalo vie tavarat, apua on heti tarjolla. Jos tuhoaja on home, olet omillasi" – sisäilmakriisissä virallinen apu on tiukassa


Summary: Lyonin lähellä Villeurbannessa ohikulkijoita vastaan hyökännyt mies on pidätetty. Aiemmin puhuttiin kahdesta hyökkääjästä.

Kaakkois-Ranskassa yksi ihminen on kuollut ja yhdeksän haavoittunut, kun mies hyökkäsi teräaseiden kanssa ohikulkijoiden kimppuun metroaseman luona Villeurbannessa Lyonin lähellä.
 Aiemmin puhuttiin kahdesta hyökkääjästä ja kerrottiin toisen olevan edelleen karkuteillä. Tämä tieto ei ilmeisesti pitänytkään paikkaansa. Poliisi jatkaa tutkimuksia.
 Epäilty on afganistanilainen turvapaikanhakija, uutistoimisto AFP:n poliisilähde kertoo.  BMF TV-kanavan  mukaan epäilty ei ollut aiemmin poliisin tai turvallisuuspalvelujen tiedossa.
 Miehellä oli aseenaan veitsi ja paistihaarukka, Ranskan media kertoo.
 Mies hyökkäsi yhtäkkiä bussipysäkillä olleiden ihmisten kimppuun ja pakeni sitten metroasemalle. Lyonin liikennelaitoksen tekijät ja ohikulkija ottivat hänet kiinni, Lyonin pormestari Gérard Collomb kertoo  Ouest-France-lehden mukaan .
 Hyökkäys tapahtui parkkipaikalla Laurent Bonnevayn aseman luona puoli viiden maissa paikallista aikaa, puoli kuudelta Suomen aikaa.
 Teon motiiveista ei ole tietoa. Hyökkäyksessä kuoli 19-vuotias mies. Kolme haavoittuneista on vakavassa tilassa.
 Poliisi on tapahtumapaikalla. Liikenne useilla metroasemilla keskeytettiin tapahtuman vuoksi ja tapaus on vaikuttanut myös bussien liikennöintiin.
 Ranskan kansallista terrorisminvastaista syyttäjänvirastoa on informoitu tapauksesta, mutta se ei ole ottanut ainakaan tässä vaiheessa johtovastuuta.
 Päivitämme uutista.

Ranskassa yksi kuollut ja useita haavoittunut veitsihyökkäyksessä


Summary: Mielenosoituksissa vastustetaan Boris Johnsonin päätöstä keskeyttää parlamentin toiminta kuukaudeksi ennen EU-eropäivää.

Eri puolilla Britanniaa tuhannet ihmiset osoittavat mieltään parlamentin istuntokauden keskeyttämistä vastaan.
 Mielenosoittajat katsovat, että pääministeri  Boris Johnson  ohjasi parlamentin tavanomaista pidemmälle istuntotauolle, jotta hän voisi ajaa esteittä läpi omat brexit-suunnitelmansa.
 – Pysäyttäkää vallankaappaus! mielenosoittajat huusivat pääkaupungissa Lontoossa.
 – Minua inhottaa, mitä on tapahtumassa, mielenosoitukseen osallistunut Britanniassa asuva hollantilainen  Maya Dunn  sanoi uutistoimisto AFP:lle. Hän syytti Johnsonin tallovan kaikki jalkoihinsa.
 – Häneen ei vain voi luottaa.
 Mielenosoituksia on järjestetty yli 30 paikkakunnalla, Lontoon lisäksi muun muassa Manchesterissa, Leedsissä, Yorkissa, Glasgow'ssa, Birminghamissa ja Pohjois-Irlannin pääkaupungissa Belfastissa.
 Protestit on järjestänyt EU-eroa vastustava ryhmä Another Europe Is Possible (Toisenlainen Eurooppa on mahdollinen) ja työväenpuolueeseen kytkeytyvä vasemmistolainen Momentum-liike.
 Corbyn: Parlamentilla on vain viikko aikaa
 Glasgow'ssa pidetyssä joukkokokouksessa puhunut opposition työväenpuolueen johtaja  Jeremy Corbyn  sanoi protestien viestittävän pääministerille, ettei tämä voi viedä Britanniaa ulos EU:sta ilman sopimusta.
 – Mielenosoituksia on meneillään kaikkialla, koska ihmiset ovat vihaisia ja raivostuneita siitä, mitä tapahtuu, Corbyn sanoi.
 Työväenpuoleen puheenjohtaja Jeremy Corbyn puhui mielenosoituksessa Glasgow'ssa. EPA
 Corbyn sanoi, että ensi viikko on parlamentaarikkojen viimeinen mahdollisuus toimia.
 – Teemme aivan kaikkemme estääksemme sopimuksettoman brexitin, Corbyn vakuutti.
 Britannian on määrä erota EU:sta 31. lokakuuta. Britannian parlamentti ei hyväksynyt Johnsonin edeltäjän  Theresa Mayn  neuvottelemaa erosopimusta.
 Pääministeri Johnson on vakuuttanut, että Britannia eroaa joka tapauksessa EU:sta 31. lokakuuta, oli sopimusta tai ei. Johnson on sanonut haluavansa neuvotella EU:n uuden erosopimuksen, mutta ilmassa on mahdollisuus, että ero tapahtuu sekasortoisesti ilman sopimusta.
 Boris Johnson on varoittanut parlamentaarikkoja torjumasta sopimuksetonta eroa, koska hänen mukaansa sen uhka antaa Britannialle vahvemmat neuvotteluasemat EU:n kanssa.
 Aiheesta muualla:
 BBC:  Parliament suspension: Thousands protest across the UK  31.8.2019
 The Guardian:  Thousands protest against Boris Johnson's parliament shutdown  31.8.2019
 The Independent:  Protesters demand Boris Johnson 'stop the coup' as thousands march across UK against parliament shutdown  31.8.2019
 Daily Mail:  Rabble Army assembles: Diane Abbott joins London protesters as thousands of Corbyn-backed activists bring chaos to the cities in fury over PM's suspension of Parliament  31.8.2019

Tuhannet osoittavat mieltään pääministerin brexit-toimia vastaan Britanniassa – "Pysäyttäkää vallankaappaus"


Summary: Lisäksi ainakin yksi loukkaantui ja yhden kohtalosta ei ole vielä tietoa. Helikopterionnettomuus sattui Altan lounaispuolella.

Ainakin neljä ihmistä on kuollut helikopterinonnettomuudessa Altan lähellä Pohjois-Norjassa.
 Lisäksi yksi ihminen on loukkaantunut ja yksi kateissa,  kertoo Norjan yleisradioyhtiö NRK . Loukkaantunut viedään yliopistolliseen sairaalaan Tromssaan.
 Loukkaantuneen miehen tila on kriittinen ja epävakaa, sairaalan edustaja Fredrik Frantzen sanoi  Aftenposten-lehdelle .
 Helitrans-yhtiölle kuuluneessa Airbus AS350 -helikopterissa oli tiettävästi viisi matkustajaa ja lentäjä, kun se syöksyi maahan kello 18:n maissa Suomen aikaa.
 Onnettomuuden syystä ei ole vielä tietoa. Pelastusviranomaisten mukaan kopterista ei vastaanotettu hätäsanomaa ennen turmaa.
 Helikopteri syöksyi maahan Skoddevarren tunturin alueelle Altasta lounaaseen.
 Läheisen Høstsprell-musiikkifestivaalin konsertit on peruttu tältä päivältä turman takia. Helikopteri liittyi tiettävästi festivaalivieraiden kuljetuksiin,  Norjan TV2 kertoo .

Neljä ihmistä on kuollut kopteriturmassa Pohjois-Norjassa


Summary: Hizbollah syyttää Israelia viikontakaisesta lennokki-iskusta Beirutiin. Israel on lisännyt joukkojaan Libanonin rajan tuntumassa.

Israelin ja Libanonin shiialaisen Hizbollah-järjestön välit kärjistyvät edelleen.
 Hizbollah syyttää Israelia lennokki-iskusta Beirutin eteläosiin ja on uhannut kostaa.
 Hizbollahin johtaja  Hassan Nasrallah  kertoi lauantaina, että järjestö on päättynyt, miten se vastaa Israelin iskuun. Nasrallah sanoi, että Israelin pitää maksaa hinta iskusta.
 Israel on kertonut lisäävänsä joukkojaan Libanonin rajan tuntumassa.
 Israel syyttää Irania ohjushankkeesta
 Viime sunnuntaina kaksi kauko-ohjattua lennokkia putosi Beirutin eteläosiin. Toinen niistä vaurioitti Hizbollahin mediakeskusta. Israel ei ole tunnustautunut lennokkien lähettäjäksi.
 Hizbollahin kontrolloima al-Manar-televisiokanava sanoi perjantaina, että lennokit lensivät Israelin tykkiveneiltä Libanonin rannikon edustalta.
 Al-Manar ja Libanonin armeijalähteet kertovat, että Hizbollah luovutti perjantaina kahden lennokin jäänteet Libanonin armeijalle.
 Uutistoimisto Reutersille puhunut alueen turvallisuusviranomainen kertoi, että lennokki-iskujen kohde liittyi täsmäohjushankkeisiin.
 Israel syyttää, että sen perivihollinen Iran on modernisoimassa liittolaisensa Hizbollahin raketteja  täsmäohjattaviksi ohjuksiksi .
 Israelin armeija on nimennyt kolme korkea-arvoista iranilaista upseeria, jotka sen mukaan ohjaavat ohjushanketta Libanonissa.
 Nasrallah: Vastauksesta on päätetty
 Hizbollahin johtaja Nasrallah sanoi, että järjestöllä on Libanonissa riittävästi täsmäohjuksia mihin tahansa vastakkainasetteluun Israelin kanssa.
 Nasrallah kuitenkin kiisti, että järjestöllä olisi Libanonissa laitoksia aseiden rakentamiseen.
 Israelin puolustusvoimat kertoo, että sen maajoukot, ilmavoimat, laivasto ja tiedustelujoukot ovat kuluneen viikon aikana kasvattaneet valmiuttaan Libanonin rajan tuntumassa.
 Israel ja Hizbollah kävivät viimeksi sodan vuonna 2006.
 Hizbollah on sekä Libanonin hallituksessa istuva poliittinen puolue että vaikutusvaltainen aseellinen järjestö.
 Sitä voi pitää Libanonin voimakkaimpana sotilasmahtina. Hizbollah on lähettänyt taistelijoitaan Syyrian presidentin  Bashar al-Assadin  tueksi verisessä sisällissodassa.
 Aiheesta aiemmin:
 Islamilainen Hizbollah-järjestö aikoo tehdä iskun Israeliin – Ei kuitenkaan niin voimakasta, että sota syttyisi  28.8.2019
 Israel sanoo tehneensä laajan ilmaiskun Syyriaan – Kaksi lennokkia pudonnut myös Libanonissa  25.8.2019
 Aiheesta muualla:
 Haaretz:  Nasrallah: We Will Retaliate for Drone Attacks Everywhere We Can Along Border With Israel  31.8.2019
 Jerusalem Post:  IDF Remains on High Alert for Hezbollah Response  31.8.2019
 CNN:  Israel is making the case for war, in public, against Lebanon  30.8.2019
 Haaretz:  Israel Believes Nasrallah's Threats Over Lebanon Strikes, Braces for Retaliation  27.8.2019
 The New York Times:  Lebanon Accuses Israel of 2nd Attack in 2 Days  26.8.2019

Lennokkihyökkäys kiristää yhä tunnelmia Libanonissa – Israel ja Hizbollah valmistautuvat yhteenottoihin


Summary: Arvi Lind, Suomen luotettavin mies muistutti uutisten juhlalähetyksessä, että Ylen alkuperäiset periaatteet ovat yhä voimassa.

Tv-uutisissa juhlittiin uutisten 60-vuotistaivalta yllättävästi, kun vuosia sitten eläkkeelle jäänyt toimittaja  Arvi Lind  asteli studioon.
 Arvi piipahti studiossa tervehtimässä syntymäpäiväsankaria ja astui hetkeksi sivuun  Heta-Leena Sierilän  ohjaamana Postin palkkaussotkuja koskevan uutisen ajaksi.
 Sitten kuvioon astui tekninen vika, kuten joskus ennenkin 60 vuoden aikana. Uudella yrityksellä historiasta kertovan jutun äänetkin saatiin kuuluville.
 Arvi Lind muistutti haastattelun yhteydessä teknisen kehityksen huimasta muutoksista. Uutisten päätoimittaja  Jouko Jokinen  totesi siihen, että suorassa lähetyksessä voi sattua mitä tahansa, kuten sattui nytkin.
 Arvi Lind taas totesi, ettei uutisten tehtävä ole vuosien varrella mitenkään muuttunut.
 – Perustehtävä on kirjattu Yleisradion yhtiöjärjestykseen jo vuonna 1926, ikuinen toimittaja sanoi.
 Jo silloin siihen kuuluivat muun muassa "hyödyllisten tiedonantojen toimittaminen" sekä "viaton ja jalostava ajanviete".  Nykyisessä yhtiöjärjestyksessä  nuo ovat mukana hieman toisin sanoin kirjoitettuna.
 Suomen luotettavimmaksi ihmiseksi aikanana valittu Arvi luki viimeisen uutislähetyksensä liki 16 vuotta sitten, 15. lokakuuta 2003. Tuolloin Arvin jäähyväislähetystä katsoi 1,6 miljoonaa suomalaista.

Ylen uutiset 60 vuotta: Historia palasi Arvin kanssa studioon


Summary: Boris Johnson sanoo uuden erosopimuksen mahdollisuuden kasvaneen viime viikkoina.

Ministerit, ministeriöt ja valtioneuvosto

Britannian pääministeri  Boris Johnson  varoitti jälleen parlamentaarikkoja äänestämästä sopimuksetonta EU-eroa vastaan.
 Kamppailu brexitin ympärillä kiihtyy, kun Britannian parlamentti palaa huomenna tauolta. Parlamentissa kytee kapina ja suunnitteilla on äänestys, jossa yritettäisiin estää Britannian ajautuminen EU-eroon ilman sopimusta 31. lokakuuta.
 Johnson sanoo, että viime viikkoina uuden erosopimuksen mahdollisuus on lisääntynyt, koska EU-neuvottelijat uskovat hänen hallituksensa olevan tosissaan.
 Johnson kehotti parlamentaarikkoja osoittamaan yhtenäisyyttä EU:hun päin.
 – Neuvotteluja haittaa, jos Brysselissä koetaan, että parlamentaarikot voivat jotenkin perua kansanäänestyksen tuloksen tai että huomenna parlamentaarikot äänestävät [opposition työväenpuolueen johtajan]  Jeremy Corbynin  kanssa jälleen uudesta tarkoituksettomasta lykkäyksestä, Johnson sanoi pääministerin virka-asunnon Downing Street 10:n edustalla.
 Johnsonin mukaan Britannian asema heikentyisi, jos parlamentti poistaisi sopimuksettoman eron uhan pöydältä.
 – Jos he tekevät niin, he leikkaavat jalat Britannian neuvotteluasemalta ja tekevät jatkoneuvottelut mahdottomiksi, Johnson .
 Johnson toisti vakuutuksensa, että Britannia jättää EU:n 31. lokakuuta, uuden erosopimuksen kanssa tai ilman sitä.
 – Missään tilanteessa en pyydä lykkäystä Brysselistä, Johnson sanoi.
 Spekulaatio uusista parlamenttivaaleista on kiihtynyt viime päivinä.
 – En halua vaaleja, te ette halua vaaleja. Jatkakaamme kansan agendalla, Johnson sanoi.
 Skotlannin aluehallinnon pääministeri  Nicola Sturgeon  kommentoi Twitterissä Johnsonin lausunnon osoittavan, ettei tällä ole suunnitelmaa sopimuksen saamiseksi.
 Sturgeon varoitti parlamentaarikkoja antamasta periksi huomenna, koska muuten Johnson ajaa Britannian sopimuksettomaan eroon.
 Aiheesta aiemmin:
 Britannian konservatiivit ottavat kovat keinot käyttöön: kansanedustaja erotetaan, jos äänestää brexit-ehdotusta vastaan  2.9.2019
 Tuhannet osoittavat mieltään pääministerin brexit-toimia vastaan Britanniassa – "Pysäyttäkää vallankaappaus"  31.8.2019

Britannian pääministeri: Äänestys sopimuksetonta eroa vastaan leikkaisi jalat Britannian brexit-neuvotteluilta


Summary: Postin hallituksen puheenjohtaja Markku Pohjola kommentoi toimitusjohtajan ja työntekijöiden palkkojen erilaista kehitystä.

Posti on ilmoittanut siirtävänsä pakettilajittelunsa halvemman työehtosopimuksen piiriin marraskuusta alkaen. Samalla, kun työntekijöiden palkat alenevat, Postin toimitusjohtajan  Heikki Malisen  palkka ja palkitseminen ovat nousseet huimasti.
 Malisen kuukausipalkka ilman palkkioita on 46 000 euroa. Viime vuonna hän sai palkkaa ja palkkioita yhteensä 987 764 euroa eli hänen kuukausiansionsa nousi noin 82 000 euroon.
 Kohun jälkeen Malinen kertoi luopuvansa kahden kuukauden peruspalkastaan loppuvuoden aikana.
 Postin hallituksen puheenjohtajan  Markku Pohjolan  mukaan "Tämä on hänen henkilökohtainen päätöksensä tässä hyvin vaikeassa muutostilanteessa ja yhtiön hallitus arvostaa tätä päätöstä".
 Pohjola perustelee seuraavassa Ylen haastattelussa palkkojen epäsuhtaa.
 Viikonloppuna on kohistu siitä, että Postissa leikataan palkkoja ja samalla toimitusjohtajan palkka nousee. Miten kommentoitte tilannetta?
 – Tietysti ulkopuolisesta se saattaa näyttää tältä. Ja olemme tietoisia siitä, että tämä on henkilöstölle – jotka joutuvat tämän toimenpiteen kohteeksi – hankala tilanne. Nyt puhutaan siis 700 henkilöstä, jotka toimivat pakettiliiketoiminnassa.
 Toimitusjohtaja Heikki Malisella palkka on noussut kymmeniä prosentteja muutamassa vuodessa. Miten perustelette hänen palkkaansa ja palkkioiden nousua?
 – Postin tilanne on ollut erittäin vaikea. Posti on pystynyt selviytymään näistä voimakkaista peruspalvelutoiminnan laskuista, pystynyt suuntaamaan toimintaansa uusille toimialoille. Näin ollen tässä on tehty hyvää työtä omistajan näkökulmasta ja myös yhtiön kehityksen näkökulmast. Se on antanut perustan sille, että tavoitteet on saavutettu, ja näin ollen palkitseminen on ollut sen mukaista.
 Tuntuuko tämä millään tavalla epäoikeudenmukaiselta, että johdossa palkka nousee ja työntekijöillä laskee?
 – Ymmärrän hyvin, että tähän tulee tämän näköisiä kommentteja, jotka on tietysti hyvin perusteltuja tuntemusten puolesta. Mutta täytyy muistaa se, että tämä on ollut muutos, joka on ollut välttämätön, jotta pystymme säillyttämään työpaikat tällä toiminta-alueella.
 Näettekä tässä oikeudenmukaisuusongelmaa?
 – Ymmärrän, että joidenkin silmissä se on oikeudenmukaisuusongelma, mutta on myös tärkeää, että Posti on kilpailukykyinen ja pystyy tarjoamaan työtä tällä alueella myös jatkossa.
 Eli miksi pakettijakelijoiden palkan täytyy laskea?
 – Kysymys ei ole ensisijaisesti missään tapauksessa palkan laskusta, vaan tämän työehtosopimuksen joustavuudesta. Olemme sitten samalla viivalla kuin meidän kilpailijamme ja pystymme tarjoamaan samanlaista kilpailukykyistä palvelua.
 Mikä on kaiken kaikkiaan Postin kilpailutilanne tällä hetkellä?
 – Postin kilpailutilanne on hyvin kansainvälinen. Meillä on niin pakettiliiketoiminnassa kuin muissakin toiminnoissa kansainvälisiä kilpailijoita. Meillä on kaikilla alueilla runsaasti kotimaisia kilpailijoita ja vain hyvin pieni osa Postin toiminnasta on säädeltyä toimintaa. Kaikki muu on nykyisin voimakkaasti kilpailtua.
 Miltä näyttää suunta? Onko Posti joutumassa entistä ahtaampaan nurkkaan?
 – Posti ei ole tietysti helpossa tilanteessa, mutta meillä on kuitenkin kehitysnäkymiä, jotka antavat mahdollisuuden kehittää pakettiliiketoimintaa, logistiikkaa yleisesti ja logistiikkaan liittyviä erityisiä palveluita. Siellä on Postin tulevaisuuden pääasiallinen kasvu-ura.
 Edellyttääkö pärjääminen sitä, että palkkakustannuksia lasketaan?
 – Se edellyttää sitä, että meillä on saman tyyppiset ehdot kuin kilpailijoilla työehtosopimuksissa.
 Posti maksaa nyt noin 30 miljoonaa euroa osinkoa valtiolle. Olisiko omistajan näissä oloissa hyvä syy tyytyä hieman pienempään osinkoon?
 – Tämä kysymys kuuluu omistajalle itselleen eikä ole hallituksen tehtävä sitä arvioida.
 Viime aikoina osinko on ollut jopa nousussa. Onko Postilla maksukykyä kasvattaa sitä edelleen?
 – Meidän tehtävämme on toimia omistajan odotusten mukaisesti.
 Puhuitte toimistusjohtaja Malisen kanssa jo viime viikolla tästä kuukausipalkan väliin jättämisestä tai muusta alentamistavasta. Miksi tätä ei tuotu aikaisemmin julkisuuteen, kun sen ympärille on kuitenkin noussut aikamoinen kohu?
 – Olimme suunnitelleet tätä tuovamme esille ( Maaseudun Tulevaisuuden ) haastattelun yhteydessä, joka tapahtui nyt hieman jälkijättöisesti. Totesimme, että on parempi tehdä se huolellisesti, parempi panna tämä kokonaisuus siihen perspektiiviin, johon tämä kuuluu. Tätä kautta tulimme tänään ulos.
 Tuntuuko, että tilanne on nyt ikään kuin kunnossa ja hoidettu vai miten tästä eteenpäin?
 – Tilanne tuntuu sillä tavalla olevan kunnossa, että menemme näiden askelien mukaan eteenpäin. Tietysti meidän sympatiamme ovat sen puolella, että ymmärrämme, että henkilöstölle tämä on ollut hankala ratkaisu. Toivomme, että tältä osin löydetään oikea sävel tulevaisuuteen myös pakettiliiketoiminnan kehittämisessä.
 Voivatko työntekijät odottaa, että palkan kilpailukykyä suhteessa muihin edelleen parannetaan tällä tavoin? Onko tämä nyt nähty vai vieläkö jatkoa seuraa?
 – Tämä on ollut yksi selkeä ratkaisu.
 Ja ei välttämättä jatku pidempään?
 – En pysty kommentoimaan mitä tulevaisuus tuo tullessaan. Tämä ratkaisu on se, minkä olemme nyt tuoneet esille ja siihen tarttuneet.
 Lue myös:
 Postin toimitusjohtaja luopuu kahden kuukauden palkastaan
 Pääluottamusmies tyrmistyi: Posti maksaa lakon aikana bonuksia esimiehille – Posti: "Postilla on käytössään Kiitos-palkkiot"   Kriisiviestinnän asiantuntijoilta Postin tiedottamiselle risuja ja ruusuja: "Laastari, ei tätä päivää", "Ei kivaa tapaa kertoa avioerosta"
 Voisiko sinunkin työnantajasi vaihtaa työehtosopimusta ja laskea palkkoja Postin tapaan? 8 kysymystä ja vastausta

Postin hallituksen puheenjohtaja oikeustajua koettelevasta palkkakohusta Ylen haastattelussa: "Tietysti ulkopuolisesta se saattaa näyttää tältä"


Summary: Alalla uskotaan, että syksyn aikana markkinoilta poistuu vielä lisää yrityksiä.

Pikalainoja ja kulutusluottoja tarjoavista yrityksistä yli kymmenen on ilmoittanut lopettavansa uusien lainojen myöntämisen syyskuun alkuun mennessä. Silloin tuli voimaan muutos pikalainoja ja kulutusluottoja koskevaan lainsäädäntöön.
 Uusi laki säätää näiden lainojen koron ylärajan 20 prosenttiin, kun aiemmin vuosittainen korkokatto oli 50 prosenttia. Lakimuutos myös rajaa lainan kulut enintään 150 euroon vuodessa.
 Osa luotonantajista poistumassa markkinoilta
 Lakimuutoksen seurauksena luottoa tarjoavista yrityksistä jo 12 on ilmoittanut, ettei enää myönnä uusia lainoja. Asiasta kertoi Ylelle taloudellisten tuotteiden hintavertailusivusto Financer.comin markkinointipäällikkö  Tuukka Uimonen .
 Yritykset ovat Financer.comin mukaan Euro 24, Luottoraha, Aasa, Yleislaina, Lainasto, Nordcredit, Viikinkilaina, Everyday, Ainalaina, Surimo, Fixura ja Get Capital.
 Uimonen kertoo, että heidän suoraan yrityksiltä keräämiensä tietojen mukaan osa näistä yrityksistä on lopettamassa kokonaan toimintansa, ja osa jatkaa ennen syyskuun alkua otettujen lainojen takaisinmaksun hoitamista. Lakimuutos ei koske näitä vanhoja lainoja.
 – Arviomme mukaan useampi muukin lainapalvelu on poistumassa markkinoilta syksyn aikana, Uimonen sanoo.
 Monet alan yritykset katsovat, ettei niillä ole enää toimintamahdollisuuksia, kun ne eivät saa periä mielestään kunnon korkoa.
 Tärkeä syy lainsäädännön tiukentamiseen oli halu vähentää pikalainoista ja muista kulutusluotoista aiheutuvia velkaongelmia.
 Lue lisää:
 Pikavippimarkkinat muuttuvat nyt, ja tässä ovat seuraukset: lainansaanti vaikeutuu, maksuhäiriöt lisääntyvät – monen velkakierre voi myös katketa

Pikavippifirmoista jo 12 ilmoittanut, ettei enää myönnä uusia lainoja – syynä kulutusluottojen korkokaton madaltaminen 20 prosenttiin


Summary: Geneettisen sukututkimuksen suosio on koko ajan kasvussa. Suomessa poliisi ei saa hyödyntää dna-tietokantoja rikostutkinnassa.

Helluntaiaamuna vuonna 1960 espoolainen kirvesmies on menossa Bodominjärven rantaan. Tarkoituksena on käydä uimassa omien ja naapurin lasten kanssa. Reissu keskeytyy syystä, joka jää osaksi suomalaista rikoshistoriaa.
 Kirvesmies huomaa reitin varrella lyyhistyneen teltan ja sen yhteydessä kasan ruumiita. Kolme nuorta on murhattu raa´asti. Yksi uhreista jää henkiin, mutta on loukkaantunut. Tapaus jää kansakunnan muistiin Bodominjärven kolmoismurhana, ikuisena mysteerinä pysyvänä veritekona.
 Rikospaikkatutkinnan yhteydessä teltan viereltä löydetään tyynyliina, jossa on jälkiä telttaseurueen ulkopuolisesta henkilöstä. Tyynyliinassa on veritahroja, jotka eivät veriryhmätutkimusten mukaan ole peräisin kenestäkään neljästä telttailijasta. Todistuskappale jää vaille selitystä, sillä 1960-luvun rikostutkimus ei vielä tunne käsitettä dna.
 Tyynyliina nousee tutkijoiden mielenkiinnon kohteeksi jälleen 2000-luvulla – vuosikymmenenä, jolloin dna-tutkimus ottaa ennennäkemättömän harppauksen eteenpäin. Selviää, että tyynyliinassa on siemennestetahroja. Niistä eristetään dna:ta, joka ei ole kummankaan telttaseurueeseen kuuluneen miehen. Dna:lle ei kuitenkaan löydy vastaavuutta poliisin omista rekistereistä.
 Vuonna 2019, lähes 60 vuotta Bodominjärven veritöiden jälkeen, maailmankuulu dna-tutkija  Jari Louhelainen  haluaa löytää vastauksen.
 Bodominjärven murhapaikka. Emmi Karvinen / Helsingin yliopisto
 Kansainvälinen sensaatio
 Viisi vuotta sitten Louhelainen, Liverpoolissa John Mooresin yliopistossa molekyylibiologina työskentelevä tutkija kohautti tiedemaailmaa uskomattomalla läpimurrolla. Suomalainen ilmoitti selvittäneensä pahamaineisen sarjamurhaajan, 1800-luvun lopun Itä-Lontoossa ainakin viisi naista silponeen Viiltäjä-Jackin todennäköisen henkilöllisyyden.
 Brittiläinen liikemies  Russell Edwards  oli toimittanut Louhelaisen tutkittavaksi shaalin, jonka kerrotaan löytyneen murhaajan neljännen uhrin vierestä. Louhelainen löysi pitkien tutkimusten jälkeen shaalista sekä uhrin että aikanaan pääepäiltyihin kuuluneen puolalaissyntyisen Aaron Kosminskin dna:ta ja onnistui näin ollen yhdistämään molemmat samaan todistuskappaleeseen.
 Viiltäjä-Jack-tutkimus herätti myös toivon monien muiden kuuluisien murhamysteerien selvittämiseen.
 – Olen saanut yksityishenkilöiltä toiveita esimerkiksi Isojoella vuonna 1953 surmatun Kyllikki Saaren ja 60 vuoden takaisten Tulilahden henkirikosten tutkimisesta, kertoo Louhelainen.
 Yhteen Suomessa selvittämättömään henkirikokseen hän päätti tarttua. Se on juuri Bodomin kolmoismurha, johon Louhelainen sai aineistoa nimenomaan yksityishenkilöltä.
 – Bodom erottuu monista muista, koska kaikista uhreista on olemassa dna-profiilit, selvittää Louhelainen.
 Ne saatiin selville 2000-luvun alussa, kun kolmoismurha nousi uudelleen keskusrikospoliisin aktiiviseen tutkintaan. Uhrit jopa kaivettiin ylös haudoistaan tarkempia tutkimuksia varten. Ja toisin kuin Kyllikki Saaren ja Tulilahden tapauksissa, Bodomista on olemassa muitakin näytteitä – kuten mahdollisen murhaajan dna:ta jo aiemmin mainitussa tyynyliinassa.
 Helsingin yliopiston arkeologian opiskelijat järjestivät keväällä kaivaukset Bodominjärven murhapaikalla. Kristiina Lehto / Yle
 Louhelaisella on käytössään KRP:n rikoslaboratorion tulokset, joista selviää tuntemattoman henkilön dna-profiili. Hänellä ei kuitenkaan ole hallussaan varsinaista todistuskappaletta eli tyynyliinaa.
 – En voi puhua enempää aineiston sisällöstä, Louhelainen sanoo.
 Jos epäillyn tekijän dna:ta ei löydy poliisin omasta tietokannasta, onko vain odotettava, että tekijä joutuu joskus tekemisiin poliisin kanssa, jolloin hyvällä onnella hänen dna:nsa jää poliisille? Tähän saakka näin on ollut.
 Yhdysvalloissa poliisi on kuitenkin ottanut uudet keinot käyttöönsä.
 Murhaajia etsitään sukututkimuksen avulla
 Geneettisen sukututkimuksen suosio on lisääntynyt vuosi vuodelta. Ihmiset haluavat saada selville, mistä päin maailmaa sukunsa on peräisin tai sitten etsitään esimerkiksi biologisia vanhempia.
 Mitä enemmän ihmisiä saadaan tietokantoihin, sitä tarkemmaksi nämä tiedot tulevat.
 – Julkisessa levityksessä olevissa tietokannoissa on maailmanlaajuisesti arviolta 20-30 miljoonaa dna-näytettä. Suomesta lähetettyjen näytteiden määrä on ehkä joitain kymmeniä tuhansia, molekyylibiologi Jari Louhelainen arvioi.
 Ei siis mikään ihme, että rikostutkijat ovat hieroneet käsiään yhteen siinä toivossa, että moinen dna-kirjasto avautuisi heidänkin käyttöönsä. Yhdysvalloissa näin on tapahtunutkin.
 – Siellä tämä näyttää olevan nousussa. Olen ollut siitä hieman yllättynyt. Ajattelin, että tässä olisi ollut enemmän eettisiä ja lainsäädännöllisiä esteitä.
 Golden State -tappajan tutkimus on tapauksena tunnetuin.
 Maailmankuulu dna-tutkija Jari Louhelainen haluaa ratkaista Bodominjärven murhaajan henkilöllisyyden. Reuters-TV
 Tunnistamattomana pysynyt sarjamurhaaja teki ainakin 12 henkirikosta, yli 45 raiskausta ja satoja asuntomurtoja ympäri Kaliforniaa. Syyllistä etsittiin yli 40 vuotta.
 Huhtikuussa 2018 Kalifornian poliisi viimein pidätti miehen, jota se uskoo tappajaksi. Entinen poliisi, nyt 73-vuotias  Joseph DeAngelo , narautettiin nimenomaan sukututkimussivustoa apuna käyttäen, kun tekijän näytettä verrattiin julkiselta sukututkimuksessa käytettävältä verkkosivustolta löytyneisiin dna-profiileihin. Sattumalta DeAngelon kaukainen sukulainen oli ladannut dna-tietojaan eräällä sivustolle ja sukulaisuussuhde Golden State -tappajaan paljastui.
 Jari Louhelaisen mukaan samalla metodilla on yritetty selvittää Yhdysvalloissa yli 50 muuta ratkaisematonta rikosta. Pidätyksiä on hänen mukaansa tehty parikymmentä. Hänen mukaansa sama voitaisiin tehdä myös Suomessa.
 – Teknisesti siihen ei ole mitään estettä. Minulla ei tosin ole tiedossa yhtään tapausta, jossa tällaista keinoa olisi Suomessa käytetty, Louhelainen toteaa.
 Suomessa esteeksi nouseekin lainsäädäntö.
 "Olisi hyvä ottaa kantaa"
 Rikos- ja prosessioikeuden professori  Matti Tolvanen  ei usko, että Suomen laki sallii sukututkimusta varten annettujen dna-tietojen käyttämistä rikostutkinnassa. Sylkinäytteiden ottamista, säilyttämistä ja tuhoamista säädellään tarkasti lailla.
 – Ei voida ajatella, että ihmisten dna-tietoja käytettäisiin heidän tietämättään. Toisaalta olisi aika pulmallista ja hankalaa ilmoittaa kaikille tietokannoissa oleville, että heidän dna:taan halutaan käyttää rikostutkinnassa, pohtii Tolvanen.
 Vaikka asiaan liittyvää lainsäädäntöä haluttaisiin joskus muuttaa, ei dna-vertailua sukututkimustietokantoihin tultaisi todennäköisesti tekemään lievien rikosten tutkinnassa.
 – Se pitäisi rajata koskemaan nimenomaan hyvin vakavien rikosten, kuten henkirikosten tutkintaa, Tolvanen näkee.
 Hän on jopa hieman ihmeissään, miksi aiheesta ei ole noussut enempää keskustelua, vaikka geneettisen sukututkimuksen suosio ei ole ainakaan vähenemään päin ja tietokannat kasvavat.
 – Mielestäni oikeus- sekä sisäministeriön olisi hyvä ottaa asiaan kantaa. Suomessa tämä tuntuu olevan vielä aika avaamatonta aluetta.
 Bodominjärven murhista ainoana hengissä selvinneen Nils Gustafssonin kengät poliisimuseossa. Jani Aarnio / Yle
 Oikeusministeriön lainsäädäntöneuvos  Janne Kanerva  myöntää, ettei ole toistaiseksi kuullut asiasta käytävän keskustelua ministeriössä.
 – Tämä on niin uusi asia, että sitä ei ole vielä ollut juuri puhetta. Pakkokeinolaissa tästä ei toistaiseksi ole säädetty, enkä ole asiaan törmännyt kuin julkisuudessa, Kanerva toteaa.
 Lainsäädäntöneuvoksen mukaan geneettisten sukututkimustietojen käytön salliminen rikostutkinnassa olisi pitkällistä pohdintaa vaativa kokonaisuus.
 – Se on aika moniulotteinen asia, johon liittyy myös tietosuojakysymyksiä. Laissa on määritelty tarkkaan, mitä tietoja saa käyttää mihinkin tarkoitukseen. Tällaiset asiat pitäisi pohtia uudelleen, Kanerva muotoilee.
 Paljastuvatko Bodomin murhaajan kasvot?
 Toistaiseksi Suomen poliisi ei siis saa hakea apua geneettisistä sukututkimustiedoista, ellei poliisin taltioimista dna-näytteistä löydy osumaa tuntemattomalle jäljelle. Louhelainen ei kuitenkaan ole poliisi vaan Iso-Britanniassa työskentelevä tutkija.
 Aikooko hän verrata "Bodomin miehen" dna-profiilia geneettisiin sukututkimustietokantoihin?
 – Sitä en voi vielä kommentoida, Louhelainen tyytyy toteamaan.
 Tällä hetkellä Bodom-tutkimukset ovat odottavassa tilassa, sillä eteen on tullut hankaluuksia. Tyynyliina on keskusrikospoliisin hallussa, koska kyseessä on edelleen avoin murhatutkinta.
 – En ole päässyt fyysiseen todistusaineistoon käsiksi. Tässä on olemassa toinenkin tie edetä, mutta sekin on vielä pahasti kesken.
 Vuonna 2005, kun kolmoismurhasta käytiin oikeutta Espoon käräjäoikeudessa, syytetyn penkillä istui telttaseurueesta ainoana eloonjäänyt mies. Syyttäjät eivät pitäneet tyynyliinaa näyttönä ulkopuolisesta tekijästä, puolustuksen mukaan se nimenomaan oli todiste, joka osoittaa murhaajan olleen joku muu kuin syytetty.
 Lopulta käräjäoikeus hylkäsi murhasyytteet ja katsoi seurueen neljännen jäsenen olleen todennäköisemmin yksi uhreista.
 Rikos- ja prosessioikeuden professori Matti Tolvanen kaipaa Suomeen keskustelua siitä, voitaisiinko geneettistä sukututkimusta hyödyntää vanhojen henkirikosten selvittämisessä. Berislav Jurišić / Yle
 Jos Louhelainen pääsisi tutkimaan tyynyliinassa olevaa dna-jälkeä, hän voisi yrittää sen avulla mallintaa jopa jäljen jättäneen henkilön kasvot. Jos jälki kuuluisi syylliselle, voisimme siis jonain päivänä kenties nähdä, miltä Bodominjärven murhaaja näytti.
 – Myös silmien ja hiusten väri on mahdollista saada selville dna-näytteestä. Kasvojen mallintamista dna:n avulla on tähän mennessä tehty ainakin Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Ruotsissa, Louhelainen sanoo.
 Keskusrikospoliisi on viime vuosina avannut esimerkiksi Kyllikki Saaren henkirikoksen esitutkinta-aineiston, mutta Bodom-tutkinnassa kannet ovat vielä pysyneet kiinni.
 Viiltäjä-Jackin kansiot yhä auki
 Viiltäjä-Jackiin liittyvä tutkimus on saanut osakseen myös kritiikkiä, eivätkä kaikki usko murhamysteerin ratkenneen vieläkään. Vaikka täydellistä näyttöä yli 130 vuotta vanhan rikoksen tekijästä on enää mahdotonta saada, Louhelaisen mukaan tekijästä ollaan nyt niin varmoja kuin voidaan olla. Eikä Louhelainen suinkaan ole sulkenut Viiltäjä-Jack-kansiota vieläkään.
 Tutkimusta jatketaan niin pitkälle kuin nykymenetelmin on mahdollista.
 – Meillä on käytössämme tiettävästi viimeinen fyysinen todiste tapauksesta, joten siitä pitää yrittää saada kaikki irti. Tutkimus alkaa mennä tieteen kannalta äärirajoille, mutta aiomme viedä sen loppuun. Voi olla, että viimeiset yrityksemme epäonnistuvat. Katsotaan, tapahtuuko tässä jotain ennen joulua.

Viiltäjä-Jackin löytänyt suomalaistutkija jahtaa nyt Bodominjärven murhaajaa – ei saa poliisilta palaa kangasta, jotta voisi piirtää tämän kasvot


Summary: Pelastustyöt ovat käynnissä Kalifornian rannikolla sattuneen venepalon takia.

Kaliforniassa lukuisten ihmisten pelätään kuolleen tuhoisassa veneonnettomuudessa, kertoo  CNN .
 Fox Newsin  mukaan ainakin 34 ihmistä on kuollut sen jälkeen kun vene syttyi palamaan Santa Cruzin saaren edustalla Kaliforniassa.
 Pelastustyöt ovat edelleen käynnissä.
 CNN:n tietojen mukaan veneen kyydissä on ollut sukeltajia ja kyydissä ollut ainakin 34 ihmistä. Heistä on tämänhetkisten tietojen mukaan saatu pelastettua viisi.

Vakava veneonnettomuus Kaliforniassa – jopa kymmenien pelätään kuolleen


Summary: Helsingin keskustan kupeessa sijaitseva Katajanokanluoto on myyty kiinteistöyhtiölle 375 000 eurolla. Ulosottovirasto on vaitonainen kiistasta.

Pitkään myynnissä ollut Helsingin edustalla sijaitseva pikkusaari Katajanokanluoto on myyty. Saarta myi Helsingin ulosottovirasto Katajanokanluodon omistaneen yrittäjän velkojen perimiseksi, kertoo Svenska Yle.
 Ostaja on kiinteistöhallintoyhtiö P.W. Brandt Oy. Kauppahinta oli 375 000 euroa. Ulosottovirasto antoi myyntipäätöksen kesäkuussa.
 Katajanokanluodon edellinen omistaja, velkaantunut yrittäjä  Mika Norring,  pitää kauppahintaa liian alhaisena. Norringin mukaan alihinta aiheuttaa hänen FC Renska osakeyhtiölleen merkittävää taloudellista vahinkoa.
 Norring on valittanut kaupasta käräjäoikeuteen heinäkuun alussa. Valituksessaan Norring pyysi kaupan keskeyttämistä ja ulosottoviraston myyntipäätöksen peruuttamista.
 Helsingin käräjäoikeus päätti kuitenkin jättää Norringin valituksen tutkimatta, koska se ei saapunut määräajassa.
 Ulosottovirasto ei niele kritiikkiä
 Norringin valituksen mukaan myyntihinta on myyntitoimeksiannon vastainen. Norringin mukaan kohteen tarjouskauppamenettelyn mukainen lähtöhinta oli 500 000 euroa.
 Hän myös kritisoi kiinteistövälittäjän valintaa ja pitää kiinteistön markkinointia epäammattimaisena, huolimattomana ja väärin tiedoin toteutettuna.
 Helsingin ulosottoviraston kihlakunnanvouti  Jorma Laine  sanoo, ettei voi julkisuudessa paljon kommentoida asiaa. Laineen mukaan kauppa on kuitenkin toteutettu laillisesti ja asianmukaisesti.
 Laine toteaa, että Katajanokanluoto oli viikkoja myynnissä, eikä siitä ollut kysyntää. Kun kohde oli ollut myynnissä noin kuukauden, lähtöhinta todettiin liian korkeaksi ja siksi sitä alennettiin. Kauppahinnan kritiikkä Laine ei allekirjoita.
 Laineen mukaan muutkin tahot olivat kiinnostuneita saaresta, mutta tarjouskilpailun mukaisesti suurin tarjous voitti.
 – Omistajilla on monesti subjektiivisia käsityksiä asioista, mutta me olemme toimineet lain mukaan ja muun muassa selvittäneet omaisuuden käyvän arvon ennen myyntiä. Tässä on toimittu asianmukaisesti ja laillisesti.
 Kaupunki ei enää halunnut saarta
 Norring kritisoi valituksessaan myös sitä, että kiinteistöstä aiemmin ostotarjouksia tehneisiin tahoihin ei ole oltu yhteydessä. Hän viittaa muun muassa Helsingin kaupungin kiinnostukseen kohteesta 2000-luvun alkupuolella.
 – Tämäkin on sellainen asia, jota en lähtisi jälkikäteen kauheasti julkisuudessa puimaan. Sen verran voin sanoa, että myös Helsingin kaupungin kiinnostusta kiinteistön ostamiseen on kysytty, mutta kaupungilla ei nyt ollut kiinnostusta siihen, Laine sanoo.
 Norringin yritys osti saaren 2000-luvun alkupuolella valtionyhtiö Kapiteelilta vajaalla 1,4 miljoonalla markalla eli nykyrahassa noin 297 000 eurolla.
 Lue  Svenska Ylen juttu aiheesta .
 Lue myös:
 Velkaantunut yrittäjä myy historiallista saarta Helsingin edustalla – neuvottelut alkavat miljoonasta eurosta

Saari Katajanokan vieressä myytiin kiinteistöyhtiölle 375 000 eurolla – velkaantunut ex-omistaja pitää kauppahintaa liian alhaisena


Summary: Uudenlaisen supersankarielokuvan väkivalta on inhorealistista

Supersankarisarjakuviin perustuvat elokuvat ovat suositumpia kuin mikään muu lajityyppi. Nyt genre ottaa harppauksen myös arvostuksessa, kun  Joker  kilpailee Venetsian elokuvajuhlilla Kultaisesta leijonasta.
 Joaquin Phoenix  näyttelee Arthur Fleck -nimistä miestä, jota kohdellaan kaltoin, kunnes hän sekoaa lopullisesti ja ryhtyy käyttämään asetta sekä rumaa maskia. Näin syntyy Batmanin arkkivihollinen  Joker .
 Vauhdikkaaseen supersankaritoimintaan asti ei elokuvassa mennä, vaan ohjaaja  Todd Phillips  kulkee psykologisten draamojen ja  Taksikuskin  tyyppisten sairauskertomusten vanavedessä.
 – Halusin, että psykiatri ei kykenisi päättelemään, millainen ihminen hän on, Phoenix kuvaili elokuvan lehdistötilaisuudessa.
 Roolityö on saanut lähes yksimielistä kiitosta. Itse elokuva jakaa mielipiteitä, mutta omassa lajityypissään se kiistatta on jotain uutta. Vauhdikkaita toimintakohtauksia ei ole. Väkivaltaa kyllä on, ja se tavoittelee inhorealismia: verta ei säästellä, kun Fleck ampuu jotakuta päähän.
 Phoenix kertoi lukeneensa roolia varten kirjoja poliittisten salamurhien tekijöistä. Siinä missä  Heath Ledgerin  Jokeri-hahmo elokuvassa  Yön ritari  (2008) oli harkitseva ja insinöörimäinen, tämä sosiopaatti on itselleenkin arvaamaton.
 – Löysin hahmosta uusia piirteitä viimeiseen kuvauspäivään asti, Phoenix sanoi.
 Scorsesen jäljillä
 Joker  alkaa tuotantoyhtiö Warner Brosin 1970-luvun logolla ikään kuin silmäniskuna perehtyneille elokuvaharrastajille. Tapahtumat sijoittuvat 1980-luvun alun Gotham Cityyn, joka on taas kerran erehdyttävästi New Yorkin näköinen.
 Esikuvaelokuvat ovat todella ilmeisiä, etenkin  Martin Scorsesen   Taksikuski  (1976) ja  Koomikkojen kuningas  (1983). Jälkimmäisessä  Robert de Niro  esitti stand up -koomikon urasta haaveilevaa miestä, jolla oli pakkomielle talk show -isännästä.
 Jokerin  Arthur Fleck on päivisin vuokraklovni ja iltaisin hän haaveilee stand up -esiintymisistä. De Niro on itsekin mukana elokuvassa television talk show -isännän lopulta pienessä roolissa. Kun Fleck ryhtyy tappamaan ihmisiä, kohtaukset ovat kuin  Taksikuskista  tai  Väkivallan vihollisesta  (1974), jossa  Charles Bronson  jakoi oman käden oikeutta New Yorkissa
 – Inspiraation lähteitä oli useita, eikä  Taksikuski  ollut lähtöpiste. Ajattelimme monia 1970-luvun elokuvia ja niiden hahmoja, Phillips sanoi. Idea näennäisesti realistisesta Jokeri-elokuvasta oli hänen.
 – Oli vaikeaa vakuuttaa sarjakuvien oikeuksienhaltija DC sekä elokuvastudio Warner ajatuksesta, mutta jaksoimme yrittää, koska tiesimme tämän olevan jotain erityistä.
 Oscar-tavoitteita
 Tämä on ensimmäinen kerta, kun supersankarigenren elokuva nähdään ehdokkaana niin sanotulla A-luokan festivaalilla. Se, että Warner tarjosi elokuvan maailmanensi-illan hyvinkin taiteellisten teosten joukkoon Venetsiaan, on ennen kaikkea keino korostaa sen vakavuutta ja alustus Oscar-ehdokkuuksille. Vaikka monet kriitikot pitivät elokuvasta, sen mahdollisuuksia voittaa Kultainen leijona on pidetty olemattomina.
 Joker  ei ole ensimmäinen uuden polven supersankarielokuva, joka saa Yhdysvalloissa ikärajan R, joka tarkoittaa lapsilta kiellettyä. Myös toissavuotinen  Logan  ja räävittömät  Deadpool -komediat ovat saaneet sen. Suomessa ikäraja on todennäköisesti K-16.
 – Yritimme toteuttaa väkivallan mahdollisimman realistisesti, jolloin se on kuin isku vatsaan, ohjaaja Phillips kuvaili.
 Suomen valkokankaille  Joker  saapuu lokakuun 4. päivänä.
 Kalle Kinnunen / STT

Joaquin Phoenixin Jokeri on hyvin sairas mies


Summary: Suomen huipputuloiset kokevat Suomen olevan "kuilun partaalla".

Suomen huipputuloisimmat kokevat olevansa hyvissä väleissä moniin maamme poliittisiin päättäjiin. Tämä voi luoda ongelmatilanteita maamme demokraattiseen päätöksentekoprosessiin. Näin pohtivat  Huipputuloiset – Suomen rikkain promille  -kirjan tekijät, Tampereen yliopiston tutkija  Hanna Kuusela  ja Helsingin yliopiston professori  Anu Kantola   Yle Radio 1:n Ykkösaamun haastattelussa .
 – Suomen huipputuloisimmat ovat todella vahvasti mukana elinkeinoelämän etujärjestöjen toiminnassa. Tämä oli minulle yllätys. Olin kuvitellut rikkaimpien elävän omassa maailmassaan, Kantola toteaa.
 Huipputuloiset olivat luottavaisia, että he pääsevät ongelmatilanteessa puhumaan asioista ministerien kanssa. Kantolan mukaan pitäisi tuoda nykyistä avoimemmin esille, että miten maamme rikkaimmat pääsevät vaikuttamaan poliittisiin päättäjiin.
 – Huipputuloiset eivät halua olla julkisuudessa, eivätkä he halua vaikuttaa asioihin julkisuuden kautta. Olisi reilua, että demokraattisessa järjestelmässä päätöksentekoon tultaisiin mukaan julkisen keskustelun kautta, Kantola pohtii.
 – Tähän yhdistyy huipputuloisten demokratiavastaisia tai demokraattisia vaaleja kritisoivia näkemyksiä. Tulisi tarkkailla, että onko tilanne muodostumassa sellaiseksi ongelmaksi, että rikkaat ajattelevat pyörittävänsä maata eivätkä demokraattiset vaalit, Hanna Kuusela jatkaa.
 Huipputuloiset antavat Kuuselan ja Kantolan tutkimuksessa paljon kritiikkiä demokraattista järjestelmää kohtaan. He pitävät vaaleja ongelmallisina, koska ihmiset äänestävät väärin perustein. Huipputuloiset eivät pidä julkisesta sektorista ja suhtautuvat myös sosiaalipolitiikkaan erittäin kriittisesti.
 "Tässä joukossa ei ollut iloisia veronmaksajia"
 Tutkimuksen mukaan huipputuloisten unelmana olisi nykyisenlainen tasa-arvoinen, vakaa ja turvallinen Suomi ilman nykyistä verotuspolitiikkaa. Kantolan mukaan huipputuloiset eivät ajattele yhteiskunnallisen vakauden ja tasa-arvoisuuden kiertyvän yhteen korkean verotuksen kautta.
 Suomessa ollaan perinteisesti oltu solidaarisia yhteiskuntaryhmien välillä. Kantolan mukaan solidaarisuus-periaate ei ole vahva huipputuloisten keskuudessa.
 – Nyt pohdimmekin onko Suomeen syntymässä uusia empatiakuiluja eri väestöryhmien välille, Anu Kantola pohtii.
 Korkeaa ja progressiivista verotusta pidetään yhtenä syynä suomalaisen yhteiskunnan tasa-arvoisuudelle ja rauhallisuudelle. Huipputuloisten joukossa verojen maksamiselle ei löytynyt innostusta.
 – Tässä joukossa ei ollut iloisia veronmaksajia. Kiinnostava kysymys on se, että minkälaiset ovat varakkaimpien ryhmien veronmaksuhalut tulevaisuudessa.
 Entä etääntyvätkö huipputuloiset muusta kansasta? Hanna Kuuselan mukaan tämä on monijakoinen kysymys. Huipputuloiset hyväksyvät verojen siirron halvempiin maihin, eikä heillä ole suunnitelmissa investoida Suomeen.
 – Kuitenkin he monessa mielessä rakastavat Suomea ja ajattelevat olevansa isänmaallisia ihmisiä. Suomen kesä koetaan mahtavaksi ja jollain tavalla tämä on ihana lintukoto, Kuusela pohtii.

"Jos heillä on ongelma, he pääsevät ministerin puheille" – Huipputuloisten näkymätön vaikuttaminen poliittiseen päätöksentekoon kaipaa päivänvaloa