Summary: Psykologian tohtorin mukaan hallusinaatio-sanassa on ikävä kaiku, jota olisi syytä keventää. Mutta miksi ja miten aivot taikovat kummia näkyjä?

skitsofrenia ja psykoottispiirteiset häiriöt

Norjalainen erikoisjoukkojen sotilas oli joutunut valvomaan, kenties pitkäänkin, tehtävässään. Hän oli juuri lukemassa karttaa muiden sotilaiden kanssa, kun nosti katseensa tovereihinsa.
 Heidän kehonsa oli normaali, mutta kaikilla oli suden pää. Vaikka he puhuivat, suden pää oli ja pysyi.
 Pelottavaa? Kenties, mutta ei ennenkuulumatonta.
 Vainaja voi vierailla kutsumatta
 Edeltävä esimerkki on psykologian tohtori, tutkija  Jukka Häkkisen  tuoreesta kirjasta  Mielen oudot maisemat – Hallusinaatioiden psykologiaa  (Docendo 2019). Teoksessaan Häkkinen esittelee liudan hallusinaatioita ja harha-aistimuksia ufojen sieppauskokemuksista enkelin kosketuksen tuntemiseen ja selittää aivojen mekanismeja niiden takana.
 Hallusinaatiot liitetään usein päihteidenkäyttöön tai mielenterveyden ongelmiin – mutta myös terve ihminen voi kokea erilaisia hallusinaatioita tai aistien vääristämiä kokemuksia sopivissa olosuhteissa.
 Tutkija Jukka Häkkinen kertoo, ettei "ikävä kyllä" ole kokenut hallusinaatioita itse. Sen sijaan unihalvaus iski yhden kerran, eikä se ollut lainkaan miellyttävä kokemus. Docendo / Studio Musta & Valkoinen
 Eräänä aurinkoisena iltapäivänä, kun iäkäs eläkeläismies oli katselemassa televisiota, edesmennyt vaimo ilmestyi kylpytakissa huoneeseen. Häkkinen kertoo tapauksessa kirjassaan ja kuvailee miehen suhtautuneen tilanteeseen kiinnostuneen tarkkailevasti. Mies oli ehtinyt surra ja kaivata vaimoaan jo vuosien ajan.
 Suru onkin yksi tekijöistä, jotka voivat laukaista hallusinaation. Muita yleisiä syitä terveen ihmisen harha-aistimuksiin ovat stressi, unenpuute, tai aistieristys.
 Mielen oudot maisemat  -kirjassa esitetään, että arvioiden mukaan jopa 46–82 prosenttia ihmisistä kokee hallusinaatioita läheisen menetyksen jälkeen. Vainaja voi ilmestyä uniin, tai hänet voi aistia esimerkiksi tuulen havinassa tai muissa ympäristön merkeissä.
 Häkkisen mukaan vainajiin liittyvät kokemukset ovatkin pääosin lohdullisia. Vaikka fyysinen yhteys vainajaan on katkennut, emotionaalisen yhteyden ajatellaan jatkuvan.
 – Ahdistavaa taas on useimmiten se, että jos asiasta kertoo sukulaiselle tai kaverille, saa hullun leiman, Häkkinen sanoo.
 Arkiajattelussa hallusinointi liitetään usein vakaviin ongelmiin: ajatellaan, että on "normaaleja", jotka eivät koe harha-aistimuksia ja niitä, jotka kokevat, ja joilla on siten mielenterveysongelmia, eikä välissä ole lainkaan harmaata aluetta. Häkkisen mielestä kahtiajaon ei tarvitsisi olla niin jyrkkä.
 Ylipäätään rajanveto mielenterveysongelmien ja muuten vain esiintyvien aistiharhojen välillä on vaikea määritellä. Yksi kriteeri on ollut se, uskooko kokija hallusinaationsa todeksi. Häkkinen kuitenkin kehottaa välttämään yksittäisiä määritelmiä – esimerkiksi puolisonsa menettäneelle kokemus voi olla hyvin todellinen ilman, että se merkitsisi esimerkiksi psykoosia.
 – Psykoosiin liittyy kokonaisvaltaisempi harhaisuus, ja uskomukset ovat laajempia. Ne myös koetaan ahdistavaksi ja pelottavaksi, ja toimintakyky laskee merkittävästi, Häkkinen luettelee.
 Lisäksi hän huomauttaa tarkastelevansa aihetta luonnontieteellisestä näkökulmasta. Osalle ihmisistä esimerkiksi vainajakokemukset voivat olla hyvin herkkiä, eikä sitä haluta selittää aivokemialla tai harhoilla.
 – En missään nimessä halua kiistää kenenkään kokemuksia. Jos haluaa pitäytyä omassa tulkinnassaan, se on aivan ok, Häkkinen toteaa.
 Onko tässä huoneessa joku muukin kuin minä?
 1900-luvun alussa Etelämantereelle lähtenyt naparetkeilijä  Ernest Shackleton  joutui ryhmänsä kanssa vaikeuksiin. Ruoka ja vesi loppuivat, myrsky runteli miehiä. Lopulta kolme tutkimusretkeläistä lähti kävelemään 36 tuntia jäätikköjä pitkin valaanpyyntiasemalle.
 Shackleton on kertonut vaelluksen aikana kokeneensa, että ryhmässä oli kolmen sijaan neljä miestä. Myös yksi hänen vaellustovereistaan oli todennut Shackletonille: "Pomo, minulla oli outo tunne marssin aikana, että mukanamme oli vielä yksi henkilö."
 Shackleton ei ole ainoa, joka on kokenut sittemmin "kolmannen miehen tekijäksi" nimetyn ilmiön. Ensimmäisenä Mount Everest -vuorelle kiivennyt tutkimusmatkailija Frank Smyth oli niin vakuuttunut seurassaan olevasta ylimääräisestä ihmisestä, että  yritti tarjota tälle eväitään  (NPR, englanniksi).
 Suurin osa meistä ei ole tutkimusmatkailijoita, mutta tuntemattoman läsnäolon kokeminen on tilastojen valossa tuttua todella monelle. Häkkinen viittaa vuonna 2005 julkaistuun tutkimukseen. Tutkimuksessa oli tehty kysely hallusinaatioista lähes 240 yliopisto-opiskelijalle.
 Lähes viidesosa oli joskus tuntenut, että jokin koskettaa heitä, vaikka paikalla ei ole ketään. Yli viidesosa oli kokenut joskus, että edesmennyt henkilö on paikalla. Neljäsosa on nähnyt esineitä ja eläimiä, joita ei todellisuudessa ollut paikalla. Ja noin kolmasosa oli nähnyt edessään henkilön kasvot, vaikka paikalla ei ollut ketään.
 – Nämä ovat yllättävän isoja prosentteja, Häkkinen toteaa.
 Aina kuumottavaan aistimukseen ei tarvita edes väsymystä tai stressiä. Valtaosalle lienee tuttu tunne, että ollessaan yksin omassa huoneessaan tuntuukin siltä, että siellä on lisäksi joku – tai jokin.
 Häkkinen tunnistaa asian välittömästi.
 – Tuttuni ovat kertoneet, että kun kävelee vaikkapa syksyisen metsän reunassa ja on säkkipimeää, tulee outo fiilis, että mitä jos metsässä onkin joku outo hiippari, Häkkinen kertoo.
 Tunne voi olla erittäin todellinen, vaikka ei olisi mitään todisteita siitä, että metsässä todella olisi mitään.
 Joskus esimerkiksi ufosieppauskokemuksen takana voi olla unenpuute, rasitus ja sen tuottama todellisuuden ja kuvitelmien sekoitus. Ufoaika-lehden kansi 1973, Niko Mannonen / Yle
 Omituisuuksia sattuu skeptikoillekin. Häkkinen kertoo kirjassaan Yhdysvaltojen länsirannikon skeptikkoyhdistyksen puheenjohtaja  Michael Shermeristä , joka onnistui harhailemaan huolella vuonna 1983 pyöräillessään syrjäisellä metsätiellä Nebraskassa. Shermer näki pimeydestä ilmaantuvan avaruusaluksen ja suuret valonheittimet, jotka välähtivät hänen kasvoillensa.
 Sitten muukalaiset sieppasivat miehen. Ainakin yksi avaruusolioista näytti erehdyttävästi Shermerin naisystävältä. Kokemuksensa jälkeen Shermer törmäsi päätä pahkaa ABC-televisioyhtiön kuvausryhmään ja päätyi suoraan lähetykseen kertomaan historiallisesta avaruusolentojen tapaamisesta.
 Lopulta Shermer pääsi lepäämään. Virkistyttyään hän tajusi, että koko tapaus oli hänen 83 tuntia valvoneiden aivojensa suoltamaa hallusinaatiota.
 Shermer oli osallistunut pyöräilykilpailuun, ja väsyneenä ja valvoneena oli luullut huoltoryhmän matkailuautoa ja sen kirkkaita valoja avaruusalukseksi. Huoltoryhmän jäsenet taas olivat muuttuneet hänen mielessään avaruusolioiksi, ja loppusilauksena Shermerin mielikuvitus oli poiminut yksityiskohtia avaruusolioista näkemästään televisiosarjasta.
 Miksi aivot sitten suoltavat harhoja – onko niistä jotain erityistä hyötyä?
 Miten hallusinaatiot syntyvät?
 Harha-aistimuksia on eri tasoisia ja erilaisia, alkaen jonkin tuntemattoman läsnäolon kokemisesta muun muassa visuaalisiin tai äänellisiin hallusinaatioihin. Niiden syntymiselle ei ole yhtä yleistä mekanismia.
 Esimerkiksi näkövammaisuus voi aiheuttaa hallusinaatioita. Toinen mekanismi on univaje ja siitä syntyvät aivokemian muutokset. Häkkinen kertoo, että univajetta tutkiessa on havaittu, että mitä pidemmälle univaje etenee, sitä todennäköisemmin omiin harhoihinsa alkaa uskoa.
 – Nukkumista ja unta on pidetty aivojen pesukoneena: neuraaliset yhteydet muuttuvat ja aivoja huolletaan yön aikana, Häkkinen kertoo.
 Kova unenpuute voi siis ajaa ihmisen psykoosimaiseen tilaan, jossa harhat tuntuvat todellisilta. Siksi raja voi joskus olla liukuva psykoottisen ja muuten vain harhailevan mielen välillä.
 Univajeessa ihminen voi myös nähdä parin sekunnin mittaisia mikrounia, kun aivot työntävät ihmisen väkisin unitilaan.
 – Mikrounissa voit nähdä hallusinatorisia unikuvia, Häkkinen toteaa.
 Tällaisia mikrounia on testattu esimerkiksi laboratorio-olosuhteissa, jossa ihmisiä on valvotettu. Häkkisen kirjassa kerrotaan esimerkiksi tapauksesta, jossa koehenkilö yhtäkkiä suuteli edessään olevaa paperia luullen tätä tyttöystäväkseen, jonka oli nähnyt unessa.
 Hallusinaatio voi myös sekoittua visuaaliseen illuusioon. Silloin todellinen maailma on yhä läsnä, mutta ihmisen tulkinta tuottaa hieman Lapin lisää. Sellaisesta saattoi olla kyse esimerkiksi norjalaisen sotilaan kohdalla, joka näki sudenpäitä. Henry Lämsä / Yle
 Lievä tunne siitä, että vaikkapa omassa huoneessa on joku ylimääräinen hahmo, voi olla osa aivojen uhkahavainnointijärjestelmää.
 – Tuo järjestelmä voi olla välillä yliherkillä ja tuottaa fiiliksen siitä, että mitä jos omassa kämpässä on joku muukin, Häkkinen toteaa.
 Yksi mekanismeista liittyy aistieristykseen. Yleensä sillä tarkoitetaan esimerkiksi koetilanteissa tehtyä kaikkien aistien tukkimista, mutta Häkkinen antaa siitä myös hyvin arkisia esimerkkejä.
 – Yksi aistieristyksen muoto on esimerkiksi se, kun ajaa autolla kauhean pitkään yksitoikkoisessa maisemassa ja yöaikaan.
 Vastoin arkiajatteluamme silmä ei ole kuin kamera joka toimittaa aivoihin kuvan, jonka aivot taas analysoivat. Häkkisen mukaan aivoissa on jatkuvasti spontaaniksi aktiviteetiksi kutsuttua toimintaa. Tuo toiminta pyrkii ennakoimaan, millaista tietoa silmän kautta on tulossa sisään.
 Aivot ovat siis eräänlainen ennustuskone. Näitä aivojen tuottamia oletuksia maailman tilasta kutsutaan myös nimellä priori.
 Jos aivojen valmiiksi saama ennuste täsmää silmästä tulevaan tietoon, aivojen ei tarvitsekaan kylmäkäynnistää itseään, vaan tiedon käsittely on jo alkanut. Häkkisen mukaan silmien kautta tuleva informaatiotulva on valtava, eikä aivojen spontaania aktiviteettia huomaa arkielämässä, sillä se toimii kaiken taustalla.
 Mutta jos silmien kautta tuleva tietomäärä alkaa vähenemään esimerkiksi näön olennaisen heikkenemisen takia tai aistieristyksen vuoksi, spontaani aktiviteetti tupsahtaa näkyviin. Häkkinen kuvailee, miten aivojen ennustejärjestelmä joutuu pulaan, kun riittävästi tietoa ei tule sisään.
 Lopputuloksena aivot saattavat tuutata hallusinaatiokuvia.
 – Aivomme hallusinoivat koko ajan taustalla. Spontaani aktiviteetti on ikään kuin tuota hallusinaatiota, mutta se ei vain näy ennen kuin on hiljaista, Häkkinen kiteyttää.
 Vaikka asiasta ei ole tieteellistä todeistetta, Häkkinen arvioi, että kuolleen läheisen näkeminenkin on eräänlainen aivojen ennuste eli priori – oletus siitä, mitä maailmasta pitäisi löytyä.
 – Jos kumppani on tullut aina kotiin tiettyyn aikaan kotiin, ajanut parran tiettyyn aikaan aamusta, keitellyt kahvia ja nukkunut vieressä, aivojen ennustemekanismi tuottaa kumppanin edelleen paikalle, Häkkinen pohtii.
 Ja kyllä, joissain tilanteissa harha-aistimuksista voi olla iloa. Jos kokee, että suojelusenkeli on matkassa, voi siitä saatu turva auttaa selviytymään vaikeasta tilanteesta. Edesmenneen läheisen läsnäolo voi tuoda turvaa.
 Ylipäätään Häkkinen haluaisi vähentää hallusinaatio-sanaan liittyvää stigmaa. Aistiharhoja ja elämäntilanteita on niin monenlaisia, että kummallisia kokemuksia voi sattua periaatteessa kenelle tahansa meistä.
 – Hallusinaatio ei välttämättä tarkoita, että olisi menossa täysin sekaisin. Se voi olla osa elämää ja osa tiettyä vaihetta, Häkkinen toteaa.

Näitkö kuolleen läheisen huoneessasi, muuttuiko kaverin pää eläimen pääksi? Et ole yksin – oudot hallusinaatiot ovat yllättävän yleisiä


Summary: Osallistuvan budjetoinnin kokeilut yleistyvät Suomessa. Mistä on kyse? Kiteytimme mallin idean ja mahdolliset ongelmat.

Haluaisitko kotikaupunginosaasi ateljeen kuvataideharrastajille tai puistotrampoliineja?
 Pitäisikö läheisestä hiekkakentästä tehdä mieluummin tekonurmikenttä vai lisätä koko alueelle kukkaistutuksia ja roskakoreja?
 Entä mitä mieltä olet 3D-tulostimista kirjastoissa?
 Muun muassa näistä asioista helsinkiläiset saavat äänestää nyt lokakuussa. Kyse on Helsingin kaupungin osallistuvan budjetoinnin hankkeesta, Omastadi-projektista.
 Eli mistä?
 Osallistuva budjetointi tarkoittaa, että kaupunki tai kunta antaa asukkaiden päättää, mihin julkisia varoja käytetään.
 Kaupunkilaisten käsiin ei anneta koko kaupungin budjettia, vaan yleensä osallistuvaan budjetointiin osoitetaan jokin tietty summa.
 Helsingissä rahaa on jaossa noin 4,4 miljoonaa euroa.
 Se on isoin rahasumma, jolla Suomessa on osallistuvaa budjetointia toteutettu, mutta toisaalta Helsinki on myös väkiluvultaan Suomen suurin kaupunki.
 Eikä muutenkaan ole vain yhtä tapaa soveltaa osallistuvaa budjetointia.
 Osa kunnista on hyödyntänyt sitä vain kertaluontoisessa kohteessa tai tietyllä alueella: esimerkiksi Tampereella  asukkaat pääsivät kehittämään nimenomaan Tesoman kaupunginosaa .
 Tuusulassa, jossa kokemusta on jo useammalta vuodelta, raha on kohdistettu koko kunnan tarpeisiin. Samoin on Helsingissä nyt.
 Asukkaiden osallistavuutta lisää myös se, että äänestettävät ehdotukset tulevat heiltä itseltään.
 Kun Helsinki pyysi viime vuonna ihmisiä lähettämään ehdotuksia ja ideoita tietyn kaupunginosan tai koko kaupungin hyväksi, niitä tuli yhteensä 1 273 kappaletta.
 – Ehdottaa sai mitä tahansa maan ja taivaan väliltä, ja niin tehtiinkin, sanoo kehittämispäällikkö  Kirsi Verkka  Helsingin kaupungilta.
 Moni ehdotuksista koski melko arkisia asioita, esimerkiksi puistojen kunnostusta tai katuvalaistuksen parantamista. Kaupungin yllätti kuitenkin se, miten moni toivoi lisää yhteisöllisiä tiloja.
 – Tämä oli tarve, jota kaupunki ei ollut aiemmin rekisteröinyt, Verkka kertoo.
 Kaupungin avustuksella ehdotuksista jatkojalostettiin 296 suunnitelmaa. Näistä suunnitelmista eniten ääniä saaneet toteutetaan ensi vuoden aikana, näin Helsinki on luvannut.
 Kaikkia eritaustaisia kaupunkilaisia tai kuntalaisia on kuitenkin vaikea tavoittaa.
 Osallistuvan budjetoinnin yksi ongelma on, että se voi lisätä valtaa niillä, joilla sitä on jo valmiiksi.
 Tähänastisen perusteella voidaan esimerkiksi Helsingistä todeta, että maahanmuuttajia ja nuoria on ollut mukana erittäin vähän.
 Tapahtumiin, joissa ehdotetuksia kehiteltiin, osallistui keskivertoa enemmän korkeakoulututkinnon suorittaneita naisia.
 – Olemme tehneet todella paljon yhteistyötä eri järjestöjen kanssa, kutsuneet infoihin ja lähettäneet materiaalia eri kielillä. Silti tältä osin emme tällä ensimmäisellä kierroksella päässeet maaliin asti, myöntää Kirsi Verkka.
 Äänestettävissä ehdotuksissa voivatkin korostua tietyt ryhmät. Tuusulassa ne olivat ikäihmiset, Helsingissä näyttäisivät olevan lapset ja nuoret.
 Helsingissä ehdotuksista vain kuusi prosenttia koski esimerkiksi maahanmuuttajia, vieraskielisiä, syrjäytyneitä, vanhuksia ja terveysongelmaisia.
 Tuusulassa tähän ongelmaan pyritään tarttumaan seuraavalla osallistuvan budjetoinnin ideointikierroksella.
 – Erityisryhmät ovat silloin kohteena. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että käymme varta vasten eri toimintakeskuksissa ja tapaamme esimerkiksi pitkäaikaistyöttömiä ja nuoria aikuisia, kertoo yhteisömanageri  Katja Repo  Tuusulan kunnasta.
 Lisäksi äänestysprosentit ovat olleet hyvin maltillisia. Mutta tämä ei ole ongelma vain Suomessa. Kansainvälisestikin jo kymmenen prosentin äänetystulosta on pidetty hyvänä.
 Helsingin asukkaista kolmisen prosenttia on tähän mennessä äänestänyt Omastadi-ehdotuksista. Tuusulassa vastaava lukema oli viime vuonna kaksi prosenttia.
 Tosin Omastadi-projektia tutkineet  Mikko Rask  ja  Titiana Ertiö  toteavat, että äänestysaktiivisuus lisääntyy ensimmäisen kokeilun jälkeen – sitä mukaa, mitä tutummaksi osallistuvan budjetoinnin malli tulee ihmisille. Näin ovat aiemmat tutkimukset osoittaneet.
 Asukkaille voi olla tärkeää ensin nähdä, menevätkö rahat ihan oikeasti siihen, mihin luvattiin.
 – On ollut kiva huomata asukkaiden innostus siitä, että "hei mä ideoin ja nyt tässä todella on koirien uimaranta", Katja Repo kertoo esimerkin Tuusulasta.
 Kuntaliitosta kerrotaan, että osallistuva budjetointi on Suomessa tällä hetkellä "innostuksen asteella". Asia on vielä melko uusi, mutta malli on yleistymässä.
 Helsingistäkin korostetaan, että Omastadi ei ole yksittäinen projekti. Mallia on tarkoitus toteuttaa myös tulevina vuosina.
 Omastadi-äänestys kestää lokakuun loppuun asti. Äänestää voi omaa asuinaluetta ja koko Helsinkiä koskevia ehdotuksia. Äänestys on kaikille 12 vuotta täyttäneille.
 Äänestyksessä Helsinki on jaettu seitsemään alueeseen, joilla kaikilla on eri budjetti. Kunkin alueen budjetti on laskettu asukasluvun mukaan. Ääniä voi antaa niin monelle ehdotukselle kuin alueen budjettiin mahtuu.
 Tästä näet Helsingin äänestysalueet ja niiden budjetit. Koko Helsinkiä koskevien ehdotusten budjetti on 880 000 euroa. Leena Luotio / Yle

Ketkä voittavat, jos kaupunkilaiset saavat itse päättää julkisista varoista? "Ehdottaa sai mitä tahansa maan ja taivaan väliltä, ja niin tehtiinkin"


Summary: Toteutuessaan kyseessä olisi Suomen taloushistorian suurimpiin kuuluva yrityskauppa.

Koneen  osavuosituloksen  julkistuksessa ei juurikaan tihkunut uutta tietoa saksalaisen ThyssenKruppin hissiliiketoiminnan ostoaikeista.
 Toimitusjohtaja  Henrik Ehrnrooth  lähinnä tyytyi kertaamaan yhtiön jo aiemmin kertomaa.
 – En pysty sen enempää avaamaan sitä tilannetta enkä spekuloimaan mitä siinä voi tapahtua, Ehrnrooth sanoi.
 Koneessa mahdollinen hynttyiden yhteen laittaminen nähdään myönteisenä vaihtoehtona.
 "Kiinnostava mahdollisuus"
 – Uskotaan, että ThyssenKruppin hissiliiketoiminta ja Kone ovat ideaali yhdistelmä. Meidän peitto on eri kuin heidän peitto. He ovat vahvoja Etelä-Amerikassa, Pohjois-Amerikassa, me taas olemme vahvoja Aasiassa.
 Entä milloin voimme kuulla lisää mahdollisista liikahduksista Koneen ja ThyssenKruppin välillä?
 – Sitä pitäisi ehkä kysyä ThyssenKruppilta, he ovat vastuussa prosessista. Heillä on monta vaihtoehtoa: Pörssilistautuminen tai myynti jollekin taholle, ja tietenkin me ollaan sanottu, että me olemme kiinnostuneita. Me uskotaan, että se on erittäin kiinnostava mahdollisuus Koneelle, Ehrnrooth muotoilee.
 Ei pakkorakoa
 Toisaalta hän korostaa, että Kone pärjää muutenkin.
 – Me ollaan hyvässä kunnossa, me pärjätään erittäin hyvin yksinkin.
 Entä mitkä olisivat mahdollisen järjestelyn vaikutukset yhtiöiden työntekijöille Suomessa.
 – Mehän ostettiin jo joitakin vuosia sitten ThyssenKruppin liiketoiminta Suomessa, kun he möivät sen. Uskon, että tässä maassa olisi vähemmän vaikutusta kuin jossain muussa maassa, katsoo Ehrnrooth.
 Lue myös:
 Saksalaislehti: ThyssenKrupp odottaa tarjouksia hissiyksiköstä jo ensi viikolla – Kone osoitti kiinnostuksensa

Kone vaitonainen ThyssenKruppin hissiliiketoiminnan ostoaikeistaan – toimitusjohtaja pitää yhdistelmää ihanteellisena


Summary: Akuutissa itsetuhovaarassa oleva ihminen olisi saatava pois psyykkisen kivun mielentilasta. Jaana Stenmanin kohdalla ennakkoon puuttuminen ei auttanut, mutta ratkaisevalla hetkellä hän sai apua, joka muutti elämän suunnan.

Tänään me kuolemme.
 Jaana Stenman  oli varannut taskuihinsa vahvoja lääkkeitä. Ystävällä oli tablettien alashuutelemiseksi pullo kirkasta viinaa
 Kokkolalaisella Stenmanilla on vain hataria muistikuvia lokakuisesta päivästä 2017. Meri oli harmaa. Ehkä satoi tai sitten ei. Vilutti.
 Oli kylmä päivä kuolla.
 Sillä ei ollut merkitystä. Kuten ei kaverillakaan vieressä. Ei enää millään.
 – En muista, että olisimme paljon puhelleet, kun kävelimme Friisin saareen ja istuimme penkille. Elämämme olivat samassa pisteessä ja päätimme vain tehdä kaikesta lopun.
 Mielen kipu on sietämätöntä
 Tapahtumia muistellessaan Stenman painaa kätensä ylävatsalleen. Henkinen tuska on jäänyt kehon lihasmuistiin, vaikka lokakuun päivästä on kulunut kaksi vuotta.
 – Mielen kipu on sietämätöntä. Kestämätöntä. Ei pysty ajattelemaan mitään muuta, kuin että se on saatava loppumaan, hän kertoo.
 Itsemurhien ehkäisykeskuksen päällikkö  Marena Kukkonen  MIELI Suomen Mielenterveys ry:stä puhuu akuutista psyykkisestä kivusta. Moni itsemurhaa yrittänyt kuvailee tuskan olevan pahempaa kuin mikään fyysinen kipu.
 Psyykkinen kipu laukaisee aivoissa akuutin stressitilanteen, joka Kukkosen mukaan lamauttaa aivojen otsalohkon toiminnan. Rationaalinen ajattelu on silloin mahdotonta.
 – Ihminen ei pysty ajattelemaan historiaa tai tulevaisuutta eikä minkäänlaista ongelmanratkaisua vaan ainoastaan tuskaa, joka sillä hetkellä on, Kukkonen sanoo.
 Tapahtumapaikka, Friisin saari, ei ahdista. Stenman kertoo, että paikkaan liittyy myös hyviä muistoja, esimerkiksi ystäväpariskunta vihittiin saaressa. Kati Latva-Teikari / Yle
 Stenman oli sairastanut pari edellistä vuotta masennusta. Sitten tuli avioero. Samassa rytäkässä oma äiti joutui saattohoitoon.
 – Yhtäkkiä tapahtui liikaa. Elämäntilanne tuntui katastrofaaliselta. Tunsin, että olen kaiken keskellä yksin, enkä nähnyt enää mitään muuta ulospääsyä.
 Moni yritti auttaa, mutta Stenman työnsi kaikki pois. Vaikka läheiset ja ystävät veivät hänet päivystykseen, hän onnistui aina vakuuttamaan lääkärin, ettei ollut mitään liian suurta hätää.
 – Sitä ei pitäisi uskoa ahdistuneen suusta. Eikä varsinkaan vakuuttelua, että kyllä tämä tästä.
 Vähitellen koko ulkomaailma ja elämä hukkui mustan kivun alle.
 Hirveä pettymys, kun en kuollutkaan
 Jaana Stenmanin muistikuvat lokakuisesta päivästä katkeavat puiselle penkille.
 – Muistan, että istuin ystäväni vieressä ja napsimme lääkkeitä. En pelännyt fyysistä huonoa oloa tai mahdollista kipua. Odotin vain sitä, että tämä nyt tässä kohta loppuu.
 Taju palasi sairaalan teho-osastolla. Sattumalta paikalle osunut lenkkeilijäpariskunta oli soittanut ambulanssin.
 Ensimmäisenä oli hätä ystävästä. Missä hän oli, miten hänen oli käynyt? Myöhemmin Stenman kuuli, että ystävä oli pysynyt tajuissaan, piiloutunut pusikkoon ja selvinnyt lopulta omin voimin kotiin.
 – Sitten tuli hirveä pettymys. En voinut kestää sitä tunnetta, että en kuollutkaan.
 Stenman siirrettiin seuraavana aamuna tehohoidosta psyykkiselle osastolle tahdonvastaiseen hoitoon. Hän muistelee olleensa sairaalassa viikkoja. Hän sai keskustelu- ja päihdetukea eri tiimeissä, ja suljetulla osastolla aloitettiin syömisen opettelulla.
 – Olin laiminlyönyt sitä jo pitkään. Psykiatrian poliklinikalle minulla on edelleen hoitosuhde. Käyn viikottain juttelemassa terapiassa, josta olen saanut hyvän avun.
 – Mustissa syövereissä uivalle sanoisin, ota apu vastaan. Auttajalle sanoisin, kiitos, että välität ja jaksat, vaikka toinen panee vastaan. Kati Latva-Teikari / Yle
 Stenman on kiitollinen pelastajilleen ja etsii heitä sosiaalisen median kautta. Elossaolo tuntuu hyvältä. Hän sanoo ymmärtävänsä, jos lenkkeilijäpariskunta ei halua ottaa yhteyttä, mutta Stenmanille itselleen on tärkeää saada kiittää.
 – Haluaisin vain sanoa, että voin paljon paremmin. Ja olen välillä niin onnellinen, että se melkein pelottaa. Olen todella kiitollinen heille, että osuivat paikalle ja toimivat.
 Kriisipuhelin auttaa tarjoaa keskusteluapua tavoitteena ehkäistä henkistä hätää ja itsemurhia kriisipuhelimeen voi soittaa nimettömästi puhelut ovat luottamuksellisia on avoinna arkisin klo 09.00-07.00 viikonloppuisin klo 15.00-07.00 numero on 09 2525 0111
 Jo pelkkä juttelu voi pelastaa ihmishengen
 Itsemurhan peruuntuminen voi olla kiinni vain muutamasta arkisesta sanasta, jotka sanoo läheinen, ystävä tai ventovieras ihminen.
 Akuutissa itsetuhovaarassa oleva ihminen on saatava pois psyykkisen kivun mielentilasta. Itsemurhien ehkäisykeskuksen päällikkö Marena Kukkonen kertoo, että vaaran hetkellä siihen voi auttaa pelkkä arkipäiväinen jutustelu.
 – Aivojen rationaalinen ajattelu elpyy, kun ihmiselle puhutaan. Jos havaitsee tilanteen, että toisella on itsetuhoisia ajatuksia, kannattaa kysyä mitä kuuluu, voinko auttaa, onko joku hätä?
 Puhetta kannattaa jatkaa, vaikka toinen ei vastaisi. Tärkeintä on saada kontakti toiseen ihmiseen, ja saada hänet mielentilastaan edes hetkeksi irti. Kukkosen mukaan puhua voi mistä tahansa, vaikka säästä, jos ei muuta keksi.
 – Jos osut paikalle, kun joku on itsemurhavaarassa, rauhoita itsesi, se välittyy itsetuhoisellekin. Rauhallinen juttelu luo tunteen, että tässä ei ole mitään hätää ja kaikki selviää. Apua pitää soittaa ja jatkaa jutustelua siihen asti, että ammattiauttajat tulevat paikalle, Kukkonen neuvoo.
 Stenmanin ja ystävänsä mustimmalla hetkellä ei ollut kukaan juttelemassa.
 Heidän onnekseen paikalle osui kuitenkin ihmisiä, jotka halusivat ja uskalsivat auttaa, vaikka sanat eivät enää tajutonta Stenmania tavoittaneetkaan.
 Hänelle auttajien kiittäminen on myös tavallaan asian päätökseen saamista. Stenman kertoo voivansa tällä hetkellä hyvin, ja oppineensa antamaan itselleen luvan iloon.
 – Jos kantaa pitkään surua, ahdistusta ja masennusta, siitä tulee osa omaa identiteettiä, ja sen pois antaminen jotenkin pelottaa, vaikka tilalle saa onnea ja iloa.

Jaana Stenman yritti kuolla – nyt hän etsii pelastajiaan, koska haluaa kiittää, että elää: "Haluaisin vain sanoa, että voin paljon paremmin"


Summary: Kritiikin kohteeksi on noussut muun muassa kanta-asiakaslahjaksi saatava kangaskassi. Näin tavaratalo vastaa.

Tavaratalo Stockmann on joutunut sosiaalisessa mediassa ryöpytyksen kohteeksi varsin erikoisesta syystä: kangaskassien vuoksi.
 Stockmann  kertoi alkuviikosta  uudistetusta kanta-asiakasohjelmastaan, jossa on kuusi tasoa. Tehtyjen ostosten määrä vie asiakasta eteenpäin tasolta toiselle: kuluttamalla yhden euron asiakas saa yhden pisteen. Pisteitä kertyy myös esimerkiksi Stockmannin uutiskirjeen tilaamisesta, profiilitietojen päivittämisestä ja Stockmann MasterCard-kortin käytöstä.
 Sosiaalisessa mediassa tavaratalon uusi kanta-asiakasohjelma on saanut pöyristyneen vastaanoton. Huomiota ovat herättäneet erityisesti Stockmannin lanseeraamat eriväriset kangaskassit, jotka kertovat, millä tasolla asiakas on.
 Lehdissä on pohdittu  esimerkiksi sitä, onko Stockmann yrittänyt luoda kilpailijan Marimekon himoitulle logo-kassille.
 "Floppi" ja "huono vitsi"
 Ensimmäisen Stockmannin kangaskassin – väriltään mustan – asiakas saa tasolla kolme. Tämän ansaitsemiseksi asiakkaan tulee kerätä 3 000 pistettä.
 Korkeimmalle tasolle päästäkseen pitää kerätä 25 000 pistettä. Tällöin asiakas on tienannut itselleen violetin kassin. Nelostasolla kangaskassin väri on vihreä, ja tasolla viisi se on sininen.
 Stockmannin  Facebook-päivitys  uudistuksesta on kerännyt kymmenittäin asiakkaiden tyrmistyneitä kommentteja, joista poimimme tähän muutaman:
 Milloin Stockmann myöntää että tämä ”uudistus” on täysi floppi?
 Tämä värierottelukangaskassit on kuin huonosta vitsistä! Ihan oikeasti, eikö nyt palaverissa ollut yhtäkään henkilöä, joka olisi uskaltanut sanoa ääneen, että tämä nyt on järkyttävän huono idea!
 Mikä ihmeen juttu nää kangaskassit on? OIKEESTI?
 Myös Twitterissä asia herätti keskustelua.
 Stockmann vastaa kangaskassi-kritiikkiin
 Stockmannin asiakkuus- ja markkinointijohtaja  Outi Nylund  toteaa, että palautetta uudistuksesta on tullut laidasta laitaan. Hän myös huomauttaa, että kangaskassit ovat todella pieni osa uutta kanta-asiakasohjelmaa.
 – Se on saanut tässä kohtaa nyt jostain syystä isot mittasuhteet. Sillä on tarkoitus kiittää meidän asiakkaita ja tarjota kestäviä vaihtoehtoja, koska toivomme, ja asiakkaatkin toivovat, että muovikassien käyttö vähenee.
 Nylund toteaa seuranneensa yllättyneenä erivärisistä kangaskasseista syntynyttä keskustelua. Jotkut asiakkaat ovat kritisoineet värien vaihtumista kanta-asiakkuustason mukaan, sillä sen nähdään luokittelevan asiakkaita.
 Nylund muistuttaa, että esimerkiksi Stockmannin kanta-asiakaskortit ovat jo aiemmin olleet eriväriset kanta-asiakkuustason mukaan.
 – Ei siinä ole mitään sen syvällisempää. On vain ajateltu, että se on kiva, kun asiakas menee seuraavalle tasolle, niin saa erivärisen kassin kuin aikaisemmin.
 Nylund toteaa, että ajatuksena on ollut halu palkita asiakkaita kestävällä ja pitkäikäisellä lahjalla.
 – Kassinhan voi antaa lahjaksi ja niitä varmasti käyttää moni muukin kuin nimenomaan se, joka on kassin saanut.
 Asiakkaiden vakuuttaminen voi kyllä vielä vaatia työtä.

Kassin väri paljastaa, paljonko käytät Stockmannilla rahaa – Asiakkaat tyrmistyivät: "Mikä ihmeen juttu nää kangaskassit on? Oikeesti?"


Yhdysvaltalaisen lentokonevalmistaja Boeingin liikevoitto jäi heinä-syyskuussa alle puoleen vuoden takaisesta.
 Yhtiölle kertyi nettovoittoa noin 1,2 miljardia dollaria (noin miljardi euroa), kun tulos vuotta aiemmin oli 2,4 miljardia dollaria (2,2 miljardia euroa). Myös yhtiön liikevaihto kutistui yli 20 prosenttia.
 Tulosta painoi yhtiön mukaan matkustajakonemalli 737 Max, joka on ollut lentokiellossa maaliskuusta lähtien lentokoneturmien vuoksi. Yhtiön toimitusjohtaja  Dennis Muilenburg  sanoo, että turmakonemalli voitaisiin saada takaisin liikenteeseen vielä tänä vuonna.
 – 737 Max -mallin turvallinen paluu on tällä hetkellä yhtiön ensisijainen päämäärä ja edistymme jatkuvasti.
 Boeing aikoo kasvattaa konemallin kuukausittaista valmistusta 42 koneesta 57:een ensi vuoden loppuun mennessä.

Turmakonemallin lentokielto söi Boeingin voitoista yli puolet – yhtiö haluaa 737 Maxin liikenteeseen vielä tänä vuonna


Summary: Presidentin sooloilu Turkin kanssa on saavuttanut jo historialliset mittasuhteet Washingtonissa, Yhdysvaltain kirjeenvaihtaja Mika Hentunen kirjoittaa.

WASHINGTON  Presidentti  Donald Trump  kertoi keskiviikkona poistavansa viikon verran voimassa olleet Turkin vastaiset pakotteet.
 Trump julisti Twitterissä ”suurta menestystä Turkin ja Syyrian rajaseudulla.” Tulitauko on pitänyt, Turkki on Trumpin mukaan luvannut lopettaa sotatoimet alueella pysyvästi ja kurdit huolehtivat siitä, ettei ISIS-vankeja pääse enää karkuun.
 Republikaanipuolueen voimakaksikko, senaatin ryhmänjohtaja  Mitch McConnell  ja senaattori  Lindsey Graham  ovat tehneet pesäeron presidenttiin Turkin ja Syyrian takia. On epäselvää mistä se kertoo: Onko puolueessa oikeasti väsytty Trumpiin vai pyrkivätkö senaattorit pelastamaan omaa nahkaansa tuomiopäivää varten?
 Sitä tulevaa aikaa varten, kun jälleen kerran kysytään, miten tämän annettiin tapahtua?
 Kongressin kuultavaksi saapunut Yhdysvaltain Syyrian erikoislähettiläs  James Jeffrey  joutui demokraattien tykistötulituksen keskelle. Jeffrey joutui puolustamaan Trumpia ja selitti, että Turkki olisi todennäköisesti hyökännyt joka tapauksessa kurdeja vastaan eikä Yhdysvaltain tehtävänä alueella ole missään vaiheessa ollut puolustaa kurdijoukkoja sotilaallisesti.
 Moni kongressiedustaja on eri mieltä Jeffreyn kanssa.
 Jeffrey myönsi, että Turkki on saattanut syyllistyä sotarikoksiin hyökkäyksensä aikana. Hän myönsi senkin, että arviolta 180 000 ihmistä, joista 80 000 on lapsia, on joutunut jättämään kotinsa, eikä heidän tulevaisuudestaan ole nyt mitään selvyyttä.
 Edustajainhuoneen ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja, demokraatti  Eliot Engel  luonnehti Syyrian tapahtumia pahimman mahdollisen skenaarion toteutumiseksi.
 Näin ajattelee myös suurin osa republikaaneista:  Edustajainhuone tuomitsi viime viikolla Trumpin toimet Syyriassa luvuin 354-60. Mikäli hänellä ei olisi lain suomaa päätösvaltaa joukkojen vetämiseen, kongressi ei mandaatttia siihen olisi antanut.
 Kalliin poukkoilun, liittolaisen pettämisen ja humanitäärisen kriisin lisäksi monia Washingtonissa kirvelee se, että Trump on nyt päätöksellään päästänyt Venäjän joukot kurdialueelle. Yhdysvaltain toisen maailmansodan jälkeisen ulkopolitiikan periaatteiisiin on kuulunut omien liittolaisten tukeminen ja Neuvostoliiton, sittemmin Venäjän, sotilaallisten laajentumispyrkimysten hillitseminen.
 Trumpin kaatamiseen ensi vuoden vaaleissa tähtäävät demokraatit myhäilevät, sillä heidän käsityksensä mukaan presidentti sahaa omaa oksaansa. Kaikki ovat ymmällään, mitä seuraavaksi tapahtuu?
 Lue myös:
 Yhdysvallat poistaa Turkin vastaiset pakotteet – Trump Lähi-idästä: "Antaa muiden tapella tästä veren pitkään tahrimasta hiekasta"

Toimittajalta: Pakotteet kestivät vain viikon, mutta Yhdysvaltain ulkopolitiikan peruspilarit liikahtivat


Summary: Pormestari Jan Vapaavuori (kok.) vakuutteli valtuuston kyselytunnilla, että yhteistyö sujuu jatkossakin hyvin pormestarien kiistoista huolimatta.

Helsingin kaupungin valtuustosalissa käytiin keskiviikkona värikäs keskustelu. Kyselytunnilla pormestari  Jan Vapaavuori  (kok.) vastasi vihreiden valtuustoryhmän puheenjohtajan  Kaisa Hernbergin  kysymykseen poliittisten ryhmien rakentavasta yhteistyöstä. Hernberg oli huolissaan siitä, miten yhteistyö jatkossa sujuu.
 – Miten aiotte varmistaa, että eri poliittisten ryhmien rakentava yhteistyö on mahdollista ja sujuvaa nyt tunneliratkaisun jälkeen, ja etteivät tähän liittyvät kiistat haittaa muiden hankkeiden etenemistä, Hernberg kysyi.
 Arhinmäki: Valtuusto on vallan kahvassa
 Kaupungin pormestaristo ajautui avoimeen riitaan parin viikon takaisessa Helsingin keskustatunnelia koskevassa keskustelussa.  Valtuusto päätti luopua keskustatunnelihankkeen valmistelusta , jota Vapaavuori olisi halunnut jatkaa.
 Vasemmistoliiton valtuutettu  Paavo Arhinmäk i muistutti tiukkasävyisessä puheenvuorossaan, että Helsinkiä johtaa valtuusto ja kaupunginhallitus, ei pormestari.
 Valtuustosalissa käytiin vilkas keskustelu siitä, että miten tunnelikuohunnasta huolimatta päästäisiin uusissa hankkeissa eteenpäin.
 Pormestari Jan Vapaavuori astui salin eteen rauhallisen oloisena ja sovittelevana.
 – Minulla ei ole mitään syytä epäillä, etteikö kaupunkia jatkossakin ohjattaisi vastuullisesti, kokonaisvaltaisesti ja eri ryhmien näkemykset huomioiden, Vapaavuori sanoi.
 Vapaavuoren olemus ja vastauksen sävy oli läpi kyselytunnin sovitteleva, vaikka valtuusto haastoi pormestaria.
 Vapaavuori: On ollut lukuisia vaikeampiakin tilanteita
 Vapaavuori puolestaan muistutti olleensa uransa aikana kymmeniä kertoja vaikeammissa tilanteissa kuin viime aikoina käyty tunnelia koskeva keskustelu. Vapaavuori on toiminut muun muassa useasti ministerinä ja pitkään kansanedustajana, valtuutettuna ja myös kaupunginhallituksen jäsenenä.
 Vapaavuori katsoo, että tehtävän jako kaupungin hankkeissa on täysin selvä. Pormestari johtaa valmistelua, joka on virkamiestyötä ja päätöksenteko on luonnollisesti poliittinen päätöksenteko ja päätökset tekee äänestäjien valitsemat valtuutetut.
 Vapaavuori korosti, että hänen tehtävänään pormestarina on puolustaa valtuuston hyväksymää kaupunkistrategiaa, löytää käytännön haasteisiin enemmistölle sopivia ratkaisuja ja ottaa valmistelussa huomioon kokonaisvaltaisesti erilaiset tulokulmat.
 – Aina on löytynyt ratkaisu tilanteissa, joissa näkemyseroja on ollut, Vapaavuori sanoo.
 Hänen mukaansa kaupungissa tapahtuu paljon hyviä asioita ja näin ei hänen mukaansa olisi, jos toiminta ei perustuisi rakentavaan yhteistyöhön, joka turvaa valtuuston selkeän enemmistön näkemyksen mukaisen tavan kehittää ja modernisoida kaupunkia.
 Vapaavuori toteaa, että Helsingin valtuustoryhmien kesken on tehty hyvää yhteistyötä monessa asiassa myös tunnelikuohunnan jälkeen. Vapaavuori muistuttaa vastikään syntyneestä laajasta kaupungin budjettia koskevasta sovusta.
 Kaupunkiympäristölautakunnan vararapuhenjohtaja  Risto Rautava  (kok.) totesi niin ikään, ettei ole huomannut yhteistyössä ongelmia tunnelikuohunnan jälkeen.
 – Kaupunkiympäristölautakunnassa päätöksenteko on toiminut normaalisti myös tunnelipäätöksen jälkeen, Rautava sanoi.
 Lue myös:
 Kuollut ja kuopattu: Helsingin keskustatunnelihanke äänestettiin nurin, vihreät ja SDP tyytyväisiä, kokoomus hiilenä (8.10.)
 Helsingin keskustatunnelista syttyi lihava riita – kokoomus ja vihreät eri mieltä rahasta ja vaikutuksista (13.9.)

Valtuusto tylytti pormestari Vapaavuorta johtamisesta: Helsinkiä johtaa valtuusto ja kaupunginhallitus, ei pormestari


Summary: Paraikaa vietetään pohjoismaista saamen kielten viikkoa. Sen yhteydessä jaamme kahden kielen edistäjän tarinan.

Uhanalaisen kielen säilyttämisessä on jokaisen kielityöntekijän ponnisteluilla merkitystä. Yhtä lailla kuin suomen kielen asema on tarvinnut taakseen aktiivisia kielen edistäjiä, on saamen kielten säilyminen ja kehittyminen elävänä kielenä yksittäisten kieliaktiivien varassa.
 Suomessa puhutaan kolmea saamen kieltä. Reilun 300 puhujan saamen kielet, inarin- ja koltansaame, luokitellaan erittäin uhanalaisiksi, mutta myös yleisin, pohjoissaame, on uhanalainen. Pohjoissaamen kielellä on Suomessa noin 1 500 äidinkielistä puhujaa.
 Äidinkieliset terveydenhuolto-, virasto- tai jopa varhaiskasvatus- ja opetuspalvelut eivät ole kaikille saamelaisille itsestäänselvyyksiä puhumattakaan omankielisistä mediasisällöistä – tai vaikkapa Raamatusta.
 Tällä viikolla 21.–27.10.2019 vietetään pohjoismaista saamen kielten viikkoa . Sen yhteydessä jaamme kahden kielityöntekijän tarinan.
 Helena Valkeapää käänsi pohjoissaamenkielistä Raamattua 30 vuotta
 Enontekiöläinen  Helena Valkeapää  pitelee käsissään vastikään julkaistua uutta pohjoissaamenkielistä Raamattua. Hän tarkastelee tekstiä hieman eri silmin kuin tavallinen lukija – hän on ollut mukana sen käännöstyössä alusta lähtien.
 Edellinen pohjoissaamenkielinen raamatunkäännös oli vuodelta 1895. Sen kirjoitustapa oli auttamatta vanhentunut. Kielessä oli myös paljon vaikutteita norjan kielestä.
 Helena Valkeapää lähti nykyaikaiseen kirjoitusasuun käännetyn pohjoissaamenkielisen Raamatun käännöstyöhön mukaan 30 vuotta sitten. Hän sai tuolloin tehtäväkseen antaa palautetta ja korjausehdotuksia Uuden testamentin käännöksistä.
 Raamatuntekstien lisäksi Helena Valkeapää on kääntänyt pohjoissaameksi virsiä ja Kirkollisten toimitusten kirjaa. Anni-Saara Paltto / Yle
 Utsjoen Inarijokivarressa kasvaneelle saarnatulkin tyttärelle työhön ryhtyminen oli luontevaa. Raamatun kieli ja hengelliset tekstit olivat tulleet kotona tutuiksi.
 – Olen kasvanut ympäristössä, jossa luettiin Raamattua ja pidettiin seuroja. Siksi varmaan uskalsin siihen ryhtyä, kertoo Valkeapää.
 Tyttäreni totesi jälkikäteen, että äiti, sinä et ollut koskaan kotona.  Helena Valkeapää
 Uuden testamentin käännös valmistui vuonna 1998. Samana vuonna alkoi Vanhan testamentin pohjoismainen käännösurakka ja Helena Valkeapää nimitettiin Suomen työryhmän kääntäjäksi. Tavoitteena oli, että uusi käännös on ymmärrettävä kaikissa pohjoissaamen puhealueilla Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa.
 Helena Valkeapää tiesi, että työ ei lopu, ennen kuin koko Raamattu on käännetty.
 Käännöstyössä Helena Valkeapää tarvitsi useita sanakirjoja sekä vanhoja Raamattuja, mutta turvautui myös läheisten apuun. Anni-Saara Paltto / Yle
 Käännöstyön lisäksi Valkeapäällä oli hoidettavanaan päivätyö. Vuoteen 2005 saakka hän työskenteli Hetan koulun saamen kielen opettajana. Iltaisin ja viikonloppuisin Valkeapää syventyi raamatunteksteihin ja kävi raamattutyöryhmän kokouksissa.
 Kääntäminen vei aikaa ja vaikutti myös perheeseen. Valkeapää liikuttuu muistellessaan tyttärensä sanoja.
 – Tyttäreni totesi jälkikäteen, että äiti, sinä et ollut koskaan kotona. Hän oli lapsistani nuorin, ja ehkä siksi se vaikutti juuri häneen, pohtii Valkeapää.
 Olen kiitollinen, että olen voinut tehdä tällaista työtä, jolla on suuri merkitys koko saamen kansalle ja pohjoissaamen kielelle. Nyt meillä on Raamattu, jota me ymmärrämme.  Helena Valkeapää
 Kymmenien vuosien työ on nyt tehty ja  pohjoissaamenkielisen Raamatun uusi versio julkaistiin tänä vuonna .
 Vaikka ajoittain käännöstyö tuntui raskaalta, rakkaus omaan äidinkieleen kannusti jatkamaan. Helena Valkeapää muistelee pitkiä iltoja raamatuntekstien ja sanakirjojen äärellä kiitollisuudella.
 – Olen kiitollinen, että olen voinut tehdä tällaista työtä, jolla on suuri merkitys koko saamen kansalle ja pohjoissaamen kielelle. Nyt meillä on Raamattu, jota me ymmärrämme.
 Vuosi koltansaamen opiskelijana avasi uuden uran opettajana
 "Tiõrvpueʹttmest nuõrttsääʹmǩiõl čieʹsse!"  Näin inarilainen  Tauno Ljetoff  aloittaa opetustuntinsa tarkoittaen toivottaa opiskelijat tervetulleiksi koltansaamen tunnille.
 Viimeiset kolme vuotta Ljetoff on opettanut koltansaamea uusille kielenoppijoille. Neljä vuotta sitten hän oli myös itse sellainen.
 – Ilman kieltä tuntui, että en ymmärrä kulttuuria niin hyvin kuin haluaisin. Tuntuu, että kielen oppiminen on vaikuttanut koko elämään. Koltansaamen kielen myötä olen alkanut ymmärtää myös inarin- ja pohjoissaamea, ja saamen kansa on tullut läheisemmäksi.
 Tauno Ljetoff oppi vuodessa sukunsa kielen ja ryhtyi heti opettamaan sitä uusille kielenoppijoille. Sara Wesslin / Yle
 Vuosi koltansaamen kielen ja kulttuurin linjalla Saamelaisalueen koulutuskeskuksessa muutti Ljetoffin elämän.
 Työntäyteisen vuoden aikana oli paljon opittavaa. Päivittäin oli työstettävä uutta kieltä ja opeteltava uusia sanoja ja niiden lausumista. Oppi ei mennyt hukkaan. Kouluvuoden lopussa Ljetoffia pyydettiin ryhtymään juuri oppimansa kielen opettajaksi.
 – Kyllä siinä oli miettiminen, että voinko ja osaanko. Mutta kuitenkin minusta tuntui, että jos en minä, niin kuka tähän työhön sitten alkaisi.
 Uhanalaisen koltansaamen kielen elvyttämistä vaikeuttaa opettajapula. Opettajia on vaikea löytää niin kielipesiin, kouluihin kuin aikuisillekin suunnatuille kursseille.
 Siinä on suuria tunteita mukana, kun voi viimein puhua koltansaamea vanhempien ja isovanhempien kanssa.   Tauno Ljetoff
 Pohdittuaan työtarjousta Tauno Ljetoff käänsi elämässään sivua ja luopui vakituisesta työstään nuoriso-ohjaajana ryhtyäkseen koltansaamen opettajaksi. Kuluneen kolmen vuoden aikana hän on ehtinyt auttaa monta uutta kielen puhujaa alkuun omalla kielipolullaan.
 – Toivon, että voisin tästä jatkaa eteenpäin vähitellen, niin että muutkin saavat opettaa ja oppia koltansaamea.
 Ensi lukuvuoden Tauno Ljetoff opettaa koltansaamea etäyhteyksien kautta. Sara Wesslin / Yle
 Opettajana Ljetoff on huomannut oppilaiden käyvän läpi samoja kielen oppimiseen liittyviä tunteita, joita hän itsekin kohtasi opiskeluvuonnaan. Uuden kielen lisäksi tulee pohdittua omaa identiteettiä ja kielen elvytystä.
 – Siinä on suuria tunteita mukana, kun voi viimein puhua koltansaamea vanhempien ja isovanhempien kanssa. Se on todella tärkeää myös vanhemmille ihmisille, ei vain opiskelijoille, kertoo Ljetoff.
 Tänä syksynä 15 uutta opiskelija aloittaa hänen etäkurssillaan koltansaamen kielen opinnot. Opettajana hän kannustaa opiskelijoita näkemään koltansaamen tulevaisuuden kielenä, jonka myötä on myös mahdollista työllistyä.
 – Jos vain uskaltaa puhua ja haluaa tehdä työtä, niin töitä kyllä löytyy. Täytyy vain rohjeta puhua, kirjoittaa ja oppia lisää, kannustaa Tauno Ljetoff.
 Haluatko oppia hieman saamea?  Sano se saameksi -sivustolla  voit tutustua saamen kieliin ja opetella esimerkiksi tervehtimään saameksi, kaikilla Suomessa puhutuilla saamen kielillä.

Kutsumus uhanalaisen kielen elvyttämiseksi sai yhden hylkäämään vakituisen työn ja toisen antamaan 30 vuotta Raamatun kääntämiselle


Summary: Marija Butina sai aiemmin keväällä 18 kuukauden vankeustuomion vieraan vallan agenttina toimimisesta.

Venäjän agentiksi tunnustautuneen  Marija Butinan , 30, on määrä vapautua tänään floridalaisesta vankilasta. Vapautumisen jälkeen hänet karkotetaan Yhdysvalloista.
 Butina sai aiemmin tänä vuonna 18 kuukauden vankeustuomion, josta kuitenkin vähennettiin yhdeksän kuukauden aika, jonka hän ehti istua tutkintavankeudessa. Venäläisviranomaisten mukaan Butinan on määrä saapua Moskovaan lauantaina, kertoo  BBC .
 Pienen venäläisen asejärjestön puheenjohtajana Butina käytti hyväkseen suhteitaan Kansalliseen kivääriyhdistykseen (NRA), ja pyrki sitä kautta luomaan yhteyksiä republikaaneihin tavoitteenaan vaikuttaa Yhdysvaltain ulkopolitiikkaan.
 Elokuussa 2016 hän sai Yhdysvaltoihin opiskelijaviisumin. Butina opiskeli Washingtonin Amerikkalaisessa yliopistossa. FBI pidätti Butinan heinäkuussa 2018. Hän sai syytteet vieraan vallan – eli Venäjän – agenttina toimimisesta. Butina ei ollut rekisteröitynyt oikeusministeriölle, kuten vieraan vallan puolesta vaikuttavan pitäisi lain mukaan tehdä.
 Butinan syytteet liittyivät ennen kaikkea hänen yhteyksiinsä entiseen senaattoriin ja Venäjän keskuspankin varajohtajaan  Aleksandr Toršiniin . Yhdysvaltain pakotelistalle asetettu Toršin palkkasi Butinan avustajakseen vuonna 2011.
 Kun Butinalle langetettiin tuomio tänä keväänä, hän pyysi anteeksiantoa.
 – En ole sellainen paha ihminen, joksi minut on tiedotusvälineissä esitetty. Halusin vain mukaan kansainväliseen politiikkaan parantaakseni Yhdysvaltain ja Venäjän suhteita, Butina sanoi.
 Lisää aiheesta:
 Venäläisagentti Marija Butina sai vajaan kahden vuoden tuomion – sanoo vain halunneensa parantaa Venäjän ja Yhdysvaltain suhteita
 Aseista innostunut opiskelija Siperiasta vai salainen agentti? Yhdysvalloissa pidätetyn Maria Butinan tarina kuohuttaa

Venäläisagentti Marija Butina vapautuu tänään vankilasta – saapunee Moskovaan lauantaina


Summary: Luento on osa yliopiston tiloissa järjestettävää yksityistä tapahtumaa. Rehtorin mukaan oppilaitoksella ei ole ollut tietoa tapahtuman luennoista.

Äbo Akademi Vaasassa on saanut osakseen arvostelua liittyen marraskuussa sen tiloissa järjestettävään rokotuskriittiseen luentoon.
 Luento on osa Vaasan luonnonravinto oy:n järjestämän Terveysjuhlat -tapahtuman ohjelmaa.
 Åbo Akademin Vaasan yksikön rehtori  Lisbeth Fagerströmin  mukaan yliopistolla ei ollut tietoa luennon sisällöstä. Oppilaitos sai tietää siitä ulkopuoliselta henkilöltä, joka suhtautui luennon järjestämiseen yliopiston tiloissa kriittisesti.
 Yliopistolla asiasta on keskusteltu, mutta on päädytty siihen, että tilaisuutta ei ole tarpeen perua.
 – En näe tarvetta perua sitä, mitä olemme luvanneet. Kyseessä on suuret messut ja varmasti siellä on esillä positiivisia asioita, Fagerström sanoo.
 Åbo Akademin Vaasan yksikön rehtori Lisbeth Fagerström sanoo, että jatkossa tilavarausten yhteydessä selvitetään aiempaa tarkemmin, millaisesta tilaisuudesta on kyse. Yle/Sofi Nordmyr
 Lisbeth Fagerström toteaa, että yliopisto ei ota luennon sallimisen myötä kantaa rokotusvastaisuuden puolesta.
 – Seuraamme kansallisia suosituksia ja on tärkeää, että ihmiset ottavat rokotukset. En voi kuin valitella sitä, että näin kävi. Kyse on kuitenkin yhdestä teemasta suuressa luonnonravintomessutapahtumassa.
 Fagerströmin mukaan yliopistolla pyritään jatkossa selvittämään tarkemmin tilavarausten yhteydessä, millaisista tapahtumista on kysymys.
 Lastentautien ylilääkäri: "Valitettavaa"
 Pietarsaaren sairaalan lastentautien ylilääkäri  Marcus Granholm  muistaa viime vuoden  tuhkarokkotartunnan Luodossa Pohjanmaalla .
 Luodossa pelättiin tuhkarokkoepidemiaa ja sadat alueen asukkaat  kävivät hakemassa  MPR- rokotteen.
 – Olen ihmisten mielipiteenvapauden kannalla. Tämäntyyppisille tapahtumille on varmasti tarvetta, mutta on valitettavaa, että juuri Åbo Akademi valittiin tämän tilaisuuden järjestämispaikaksi, Granholm sanoo.
 Granholm arvelee, että useimmat ymmärtävät kyseessä olevan yksityinen tapahtuma. Silti:
 – On vaara, että jotkut ajattelevat yliopistolla järjestettävän tilaisuuden pohjaavan tutkimustietoon, Granholm toteaa.
 Artikkeli on käännetty Yle Österbottenin artikkelista  Föreläsning mot vaccin ordnas vid Åbo Akademi – Rektorn: Vi kan inte annat än beklaga att det gick så här . Sen ovat kirjoittaneet Ylen toimittajat Johanna Ventus ja Juho Teir.

Rokotuskriittinen luento yliopiston tiloissa herättää arvostelua Vaasassa – Åbo Akademin rehtori: "En voi kuin valitella, että näin kävi"


Summary: Nuorten terveystapatutkimus 2019 kertoo, että pitkään jatkunut nuorten raitistuminen on pysähtynyt.

Teini-ikäinen poika avaa mustaa takkiaan ja vilauttaa kaverilleen povitaskussa välkkyvää lasipulloa. Sen kyljessä on etiketti, joka kertoo, että pullo pitää sisällään kirkasta viinaa. Poika ottaa pullon käteensä, vie sen huulilleen ja ottaa hörpyn. Seuraa irvistys.
 On perjantai-ilta.
 Vastaavaan näkyyn voi törmätä minä tahansa viikonpäivänä, missä päin tahansa Suomea. Vuodellakaan ei ole merkitystä.
 Nuoret ovat ryypiskelleet kautta aikojen. Tilastojen valossa on kuitenkin selvää, että muutosta tapahtuu ja eroja eri ikäluokissa löytyy.
 Nuoret ostavat harvoin itse alkoholia. Yleensä alkoholia välittävät vanhemmat kaverit.   Mikko Savolainen / Yle
 Ensimmäinen fakta on se, että suurin osa nuorista ei juo kirkkaita. Teinien yleisimmin käyttämät alkoholituotteet ovat mietoja, kuten olut, siideri ja lonkero. Tytöt juovat poikia useammin myös viiniä. Tiedot perustuvat sosiaali- ja terveysministeriön  Nuorten terveystapatutkimukseen  (2019).
 Vielä 20 vuotta sitten 16-vuotiaista pojista joka kolmas kertoi juovansa itsensä vähintään kerran kuukaudessa humalaan. Vuonna 2019 luku on enää kahdeksan prosenttia.
 2000-luvulta lähtien nuoret ovat alkaneet juoda vähemmän, aloittaneet päihteiden käytön myöhemmin ja kasvaneet kohtuudella juoviksi aikuisiksi.
 Raitistuminen ei enää lisäänny
 Vuonna 2015 nuorten raitistuminen kuitenkin tasaantui. Kahden viime vuoden aikana kokonaan raittiiden 12–16-vuotiaiden nuorten osuus on pienentynyt hiukan.
 Vuosituhannen vaihteessa laskuun kääntyi myös vähintään kerran kuukaudessa alkoholia käyttävien nuorten määrä. 18-vuotiaiden kohdalla se on myös jatkanut laskua, mutta 16-vuotiaiden osuus lähti uudestaan nousuun vuonna 2015.
 Nuoret tapaavat toisiaan iltaisin nuorisotiloissa. Mikko Savolainen / Yle
 Vaikka muutos on ollut pientä, ei nousua voi pitää positiivisena.
 – Se on tässä se ikävä juttu. Pahimmillaan tämä voi olla käännekohta pitkän aikavälin kehityksessä,  kommentoi  kansanterveystieteen professori  Arja Rimpelä  Tampereen yliopistosta terveystapatutkimuksen valmistumisen yhteydessä.
 Onko humalassa olo noloa?
 Perjantai-iltapäivänä lappeenrantalaisen kauppakeskuksen yläkerran nuorisotilassa teinit istuvat sohvilla takit päällä. Osa pelaa biljardia, osa konsolipelejä. Loput hengailevat ja juttelevat keskenään.
 Syysloma on juuri alkamassa ja tunnelma on rento.
 Nuorisotila tyhjenee iltaan mennessä. Osa lähtee kotiin, osa jatkaa kaupungille.
 – Kyllä täälläkin välillä kuulee, että joillakin on suunnitelmissa lähteä juomaan tai jotain. Yleensä nuoret juovat humalahakuisesti, varmaan siksi että se tuntuu kivalta päässä, arvelee 13-vuotias  Alexia Heikkilä .
 Suomalaisnuoret ovat raittiimpia kuin eurooppalaiset nuoret keskimäärin. Muutos on kuitenkin ollut hitaampaa kuin muissa Pohjoismaissa, Tanskaa lukuunottamatta.  Mikko Savolainen / Yle
 Heikkilän vieressä 14-vuotias  Aaron Väätämöinen  nyökyttelee. Ilmiö on tuttu samanikäisten nuorten keskuudessa. Heikkilä sanoo, etteivät nuoret ajattele humalassa oloa ainakaan nolona.
 – Tai se riippuu ihmisestä, miten se käyttäytyy. Jos hirveästi riehuu, niin on se aika noloa, Väätämöinen sanoo.
 Konsolipelin äärellä istuvat hiukan vanhemmat kaverukset, 16-vuotias  Kaapo Hirvisaari  ja 17-vuotias  Anton Hämäläinen . Hirvisaari ja Hämäläinen miettivät hetken, millaisia nuorison juomatavat ovat.
 – Veikkaan, että enemmän juodaan humalahakuisesti. Kai se on niiden mielestä hienoa. Varmaan moni juo, kun kaveritkin. Minusta se on hölmöä, jos juo kavereiden takia, Hämäläinen pohtii.
 Nuorisotilan ovessa on lappu, joka kertoo säännöistä.
 – Nuorisotilassa ei saa käyttää päihteitä, ja puutumme myös siitä puhumiseen. Joskus perjantaisin saattaa kuulla, että nuoret ovat lähdössä jonnekin juhliin tai maanantaina kuulee viikonlopun juhlista. Mutta aika vähän se näkyy täällä tiloilla, nuorisotila Krissen tuntiohjaaja  Sanni Knuutinen  kuvailee.
 Vuonna 2018 voimaan tullut uusi alkoholilaki ei ole tuonut muutoksia nuorten juomiseen.  Mikko Savolainen / Yle
 Eurooppalaisiin verrattuna raittiita
 Vuonna 2018 muuttuneen alkoholilain pelättiin lisäävän nuorten alkoholinkäyttöä. Lakimuutos toi nuorten suosimia juomasekoituksia kauppoihin ja lisäsi ruokakaupoissa myytävien juomien alkoholipitoisuuksia. Toistaiseksi lakimuutoksen ei ole havaittu vaikuttavan nuorten juomatapoihin.
 Alkoholin vaikea saatavuus on keskeinen tekijä nuorten alkoholihaittojen vähentämisessä. Terveystapatutkimus pitää tärkeänä, että ikärajoja noudatetaan tarkasti. Alkoholin itse ostaminen onkin harvinaista, sillä Alkosta ja kaupoista alkoholia saadaan yleensä hakijan välityksellä.
 Humalajuomisen huiput nähtiin 90-luvun lopulla. Silloin 16-vuotiaista pojista kolmasosa ja tytöistä noin neljäsosa joi itsens humalaan joka kuukausi.  Mikko Savolainen / Yle
 Terveystapatutkimuksessa kuitenkin todetaan, että nuorten juomatapoihin saattaa vaikuttaa alkoholin vapaata saatavuutta painottava aktiivinen keskustelu mediassa.
 Vuoden 2015 ESPAD-kyselyn mukaan suomalaisnuoret ovat raittiimpia kuin eurooppalaiset nuoret keskimäärin. Tanskaa lukuunottamatta raittiiden nuorten määrä on kuitenkin kasvanut Suomea voimakkaammin vielä muissa Pohjoismaissa.
 Lappeenrantalainen nuoriso-ohjaaja Sanni Knuutila kehuu nuorten käyttäytyvän fiksusti. Joskus nuoret haluavat keskustella alkoholiin liittyvistä asioista ohjaajien kanssa, mutta harvemmin.
 – Ehkä nuoret kuitenkin juovat vähemmän. Porukka kuitenkin harrastaa liikuntaa ja se vaikuttaa siihen. Jos vertaa omaan nuoruuteen, jolloin alkoholi oli nuorilla tosi pinnalla, Knuutinen arvioi.
 Ikärajojen valvominen toimii Suomessa hyvin. Se on keskeisessä osassa nuorten juomisen ehkäisemisessä. Mikko Savolainen / Yle

Nuorten pitkään jatkunut raitistuminen pysähtyi –humalaan juodaan kavereiden kanssa ja koska “se tuntuu kivalta päässä”


Summary: Vangitsemisoikeudenkäynti pidetään Satakunnan käräjäoikeudessa perjantaina iltapäivällä.

Poliisi vaatii Harjavallassa viime viikolla sattuneesta  murhan yrityksestä epäiltyä  16-vuotiasta tyttöä vangittavaksi. Asiaa käsitellään Porissa Satakunnan käräjäoikeudessa perjantaina iltapäivällä.
 Vangitsemisperusteet ovat murhan yritys, törkeä ryöstö ja törkeä henkeen tai terveyteen kohdistuvan rikoksen valmistelu.
 Ykstyisasunnossa tapahtuneen puukotuksen uhri oli 52-vuotias nainen.
 Tapaus aiheutti viime viikon perjantaina  ison poliisioperaation , kun epäilty liikkui teon jälkeen Harjavallan keskustassa ennen kiinnijäämistään.
 Poliisi ei kommentoi asiaa ennen oikeuden istuntoa.

Poliisi vaatii Harjavallan murhayrityksestä epäiltyä tyttöä vangittavaksi


Summary: Pääkaupunkiseudulta kotoisin olevan miehen epäillään kuuluvan järjestäytyneeseen rikosllisryhmään.

Lounais-Suomen poliisi otti keskiviikkona kiinni miehen vuonna 2002 tapahtuneeseen Turun arvokuljetusryöstöön liittyen.
 Varsinais-Suomen käräjäoikeus vangitsi miehen perjantaina todennäköisin syin epäiltynä törkeästä ryöstön yrityksestä ja kahdesta murhan yrityksestä. Käräjäoikeus tekee lopullisen arvion syyllisyydestä mahdollisessa pääkäsittelyssä.
 Kiinniotettu, pääkaupunkiseudulla asuva mies on syntynyt 1970-luvun puolivälissä, ja hänen epäillään kuuluvan järjestäytyneeseen rikollisryhmään. Poliisi kertoo tiedotteessaan päässeensä epäillyn jäljille peruspoliisityöllä, vanhaa ja uutta tietoa yhdistelemällä.
 Tutkinnassa on selvinnyt, että tekijöillä on ollut etukäteistietoa arvokuljetusauton rakenteesta ja suojauksesta.
 Poliisin jakama kuva poltetusta pakoautosta. Poliisi
 Poliisin mukaan Tampereentien Prisman pihalla tapahtunut arvokuljetusryöstön yritys on poikkeuksellinen tapaus Suomen rikoshistoriassa. Kyseessä oli suunnitelmallinen ja ammattimaisesti organisoitu teko, joka oli erittäin vaarallinen sekä sivullisia että poliisia kohtaan. Tekijät onnistuivat pakenemaan poliisin takaa-ajosta huolimatta.
 Toukokuun jälkeen poliisi on saanut lähes 20 uutta vihjettä yleisöltä. Poliisi kiittää yleisöä vihjeistä ja tiedoista, jotka ovat omalta osaltaan edesauttaneet tutkintaa. Tietoja ja havaintoja toivotaan edelleen lisää.
 Lue lisää:
 Turun vuoden 2002 arvokuljetusryöstön uudelleen avattu tutkinta poikinut poliisille kymmenkunta vihjettä
 Poliisi aloitti tutkinnan vuosien jälkeen uudelleen – Turussa tapahtui vuonna 2002 arvokuljetusryöstön yritys, jonka tekijät edelleen kateissa

Käräjäoikeus vangitsi miehen epäiltynä Turun Tampereentien Prisman arvokuljetusryöstön yrityksestä


Summary: Tutkimuksen tekijät järkyttyivät ihmisten suhtautumisesta väkivaltaan.

Mahdollisesti jo  joulukuussa vaaliuurnille suuntaavassa Britanniassa  julkaistu tuore asennetutkimus povaa räjähdysherkkää vaalitunnelmaa.
 Cardiffin yliopiston ja Edinburghin yliopiston julkistama tutkimus  paljastaa kansan mielipiteiden kärjistyneen todella jyrkästi ja muuttuneen suopeiksi jopa väkivaltaa kohtaan.
 Sekä Britannian EU-eron kannattajien että vastustajien joukossa enemmistö katsoo väkivallan kansanedustajia kohtaan olevan maksamisen arvoinen hinta oman brexit-kannan läpiviemiseksi. Brexitin kannattajista tätä mieltä on Englannissa 71 prosenttia, Walesissa 70 prosenttia ja Skotlannissa 60 prosenttia.
 EU-eron kannattaja kertoi mielipiteensä pääministeri Boris Johnsonin brexit-politiikan vastustajalle Lontoossa 7. syyskuuta. Andy Rain / EPA
 Brexitin vastustajien joukossa vastaavat lukemat ovat vain hieman pienemmät. Kansanedustajiin kohdistuvan väkivallan brexitin perumiseksi hyväksyy Englannissa 58 prosenttia, Walesissa 56 prosenttia ja Skotlannissa 53 prosenttia EU-jäsenyyden kannattajista.
 Myös tavallisiin kansalaisiin kohdistuva vakava väkivalta hyväksytään jakolinjan molemmin puolin.
 EU-eron kannattajista 70 prosenttia Walesissa, 69 prosenttia Englannissa ja 62 prosenttia Skotlannissa pitää vakaviin vammoihin johtavia protesteja hyväksyttävänä keinona oman kantansa saavuttamiseksi.
 EU-jäsenyyden kannattajien joukossa vastaavat lukemat ovat 57 prosenttia Englannissa ja Walesissa sekä 56 prosenttia Skotlannissa.
 Brexitin vastustajat marssivat Lontoossa lokakuun 19. päivä haukkuen konservatiiviäänestäjiä,  Boris Johnsonia, Nigel Faragea ja Jacob Rees-Moggia alatyylisesti.  PRiME Media Images / All Over Press
 Vakava väkivalta todennäköinen seuraus
 Enemmistö vastaajista pitää todennäköisenä, että poliitikkoihin ja tavallisiin kansalaisiin kohdistetaan vakavaa väkivaltaa, mikäli brexit toteutuu.
 – Kovin usein ei tapahdu sitä, että huomaa järkyttyvänsä tutkimustuloksista. Tässä tapauksessa on vaikea olla aidosti järkyttymättä, kommentoi tulosta professori  Richard Wyn Jones  Cardiffin yliopiston verkkosivuilla.
 – Olemme uusien vaalien partaalla ja pahentuva polarisaatio vaikuttaa olevan joidenkin puolueiden kampanjastrategiana. Näiden havaintojen pitäisi siksi antaa meille kaikille pohdinnan aihetta. Tämän pitäisi korostaa vastuullisen ja punnitun keskustelun merkitystä, toivoo professori Jones.
 Poliitikkojen uhkailu lisääntynyt
 Päättäjiin kohdistuva väkivalta on ollut Britanniassa paljon esillä viime vuosina, sillä brexitiin liittyvissä mielenilmauksissa on uhkailtu useita poliitikkoja. Varsinkin naispoliitikot ovat olleet vihan kohteina.
 Monet poliitikot ovat joutuneet perumaan tai keskeyttämään julkisia esiintymisiään väkivallan uhan vuoksi.
 Vakavin väkivallanteko tapahtui vain viikkoa ennen EU-kansanäänestystä kesäkuussa 2016, kun työväenpuolueen kansanedustaja  Jo Cox  murhattiin äänestäjätapaamisen yhteydessä Yorkshiressa.
 Brexitiä kannattava mielenosoittaja julisti 13. huhtikuuta Lontoossa, että äänestäjien kansanäänestyksessä osoittama tahto on petetty. Rex Feature / All Over Press
 Cox valikoitui hyökkääjän uhriksi myönteisten EU- ja maahanmuuttokantojensa vuoksi. Murhasta elinkautiseen vankeuteen tuomitulla tekijällä oli sekä äärioikeistoyhteyksiä että mielenterveysongelmia.
 Molemmat leirit valmiita Britannian hajoamiseen
 Kärjistynyttä mielipideilmastoa kuvastaa myös se, että vastaajat ovat valmiita uhraamaan lähes kaiken oman brexit-tavoitteensa saavuttamiseksi.
 Tuoreessa asennetutkimuksessa sekä brexitin kannattajien että vastustajien enemmistö on valmis hajottamaan Britannian tahtonsa saavuttaakseen. Brexitin kannattajien joukossa tätä mieltä on Englannissa ja Walesissa peräti 74 prosenttia vastaajista.
 Samassa asennetutkimuksessa jo vuonna 2017 brexitin-kannattajien enemmistö oli valmis hyväksymään Skotlannin uuden itsenäistymiskansanäänestyksen ja Pohjois-Irlannin rauhanprosessin särkymisen hintana EU-eron toteuttamisesta.
 Pääministeri Boris Johnsonia vastustavat mielenosoittajat haukkuivat tätä muun muassa valehtelijaksi mielenosoituksessa Lontoossa 7.9. Andy Rain / EPA
 Todennäköisenä Britannian hajoamista brexitin jälkeen pitää nyt asuinpaikasta riippuen 47–61 prosenttia vastaajista.
 – Kumpikin osapuoli on valmis panemaan tutut politiikan säännöt uusiksi saavuttaakseen haluamansa. Brexit voi hyvinkin muuttaa [Britannian] rajoja, kommentoi professori  Ailsa Henderson  Cardiffin yliopiston verkkosivuilla.
 Köyhtyminenkään ei haittaa, jos EU:sta päästään eroon
 Enemmistö vastaajista Englannissa, Walesissa ja Skotlannissa arvioi, että Britannia köyhtyy merkittävästi brexitin vuoksi. EU-eron kannattajista useampi kuin kolme neljästä pitää brexitin toteutumista köyhtymisen arvoisena.
 Edes maatalouden ja kalatalouden romahtaminen ei olisi monen vastaajan mielestä liian suuri hinta, jos sillä varmistetaan oman brexit-kannan voitto.
 YouGov-tutkimusyhtiön toteuttamaan kyselyyn vastasi yli 4 000 yli 18-vuotiasta Englannissa, Skotlannissa ja Walesissa. Asennetutkimus on tehty vuosittain vuoden 2016 EU-kansanäänestyksen jälkeen.
 Lisää aiheesta:
 EU:n brexit-neuvottelija Barnier: Ei vielä päätöstä lykkäyksestä
 Analyysi: Johtaako brexit Irlannin yhdistymiseen? – Protestantit pelkäävät asemansa puolesta
 Brexit-kantojen jakamat britit ottivat yhteen Lontoon keskustassa – EU-myönteinen kansanedustaja ei uskaltanut pitää puhetta
 Toimittajalta: Uudelleen leimahtanut väkivalta Pohjois-Irlannissa oli odotettavissa

Levottomuuksien uhka leijuu vaaleihin valmistautuvan Britannian yllä – Tutkimus: Enemmistö hyväksyy väkivallan brexitin ratkaisemiseksi


Summary: Toisessa maassa tuomittua tai syytteessä olevaa Suomen kaksoiskansalaista voidaan kuulla vain tämän omalla suostumuksella.

Turkin tasavallan pyynnöstä tapahtuva suomalaismiehen kuuleminen on herättänyt kysymyksen, kuinka paljon vieraat valtiot voivat käyttää Suomen oikeusjärjestelmää omien, toisinaan kyseenalaistenkin lakiensa toimeenpanoon.
 Yle kertoi torstaina  Suomen ja Turkin kaksoiskansalaisen Tomas Vurunbigin tapauksesta . 30 vuotta Suomessa asunut mies on haastettu käräjäoikeuden kuultavaksi Turkin tasavallan pyynnöstä.
 Mies on syytteessä Turkin presidentti  Recep Tayyip Erdoğanin  kunnianloukkauksesta.
 Laki suojaa Suomen kansalaista – mutta vain maan rajojen sisällä
 Oikeusministeriö vastaanottaa 150-200 EU:n ulkopuolisen valtion esittämää kuulemispyyntöä vuosittain. Lopullisen päätöksen kuulemisesta tekee täytäntöönpaneva viranomainen, esimerkiksi käräjäoikeus.
 Vielä ei siis ole varmaa, toteutuuko Tomas Vurunbigin kuuleminen marraskuussa. Vieraan valtion pyyntö ei tarkoita automaattisesti sitä, että kuuleminen järjestetään. Asiaa pohtivat nyt tahoillaan sekä Pirkanmaan käräjäoikeus että Vurunbigi asianajajineen.
 Laki oikeusavusta rikosasioissa edellyttää epäillyn suostumusta, jotta häntä voidaan kuulla suomalaisessa oikeusistuimessa. Kieltäymiseen sisältyy kuitenkin riski, muistuttaa kansainvälisen lain ja ihmisoikeuksien professori  Martin Scheinin .
 – Jos kaksoiskansalainen kieltäytyy kuulemisesta ja matkustaa Suomen ulkopuolelle, niin tuomion langettanut maa voi pyytää hänen luovuttamistaan siitä maasta, mihin hän on matkustanut.
 Syytettynä oleva suomalainen voi kieltäytyä kuulemisesta, mutta se voi aiheuttaa hänelle ongelmia, kun hän poistuu Suomesta, muistuttaa kansainvälisen lain ja ihmisoikeuksien professori Martin Scheinin. Antti Haanpää / Yle
 Scheinin ei näe ongelmaa Suomen nykyisessä lainsäädännössä, joka hänen mukaansa turvaa suomalaisten ihmisoikeudet, vaikka oikeusapupyyntöjä tulisikin.
 – Tässä tapauksessa on hyvä, että mahdollinen kuuleminen tehdään suomalaisessa tuomioistuimessa, joka huolehtii ihmisoikeuksien kunnioittamisesta.
 Yle tavoitteli perjantaina oikeusministeri  Anna-Maja Henrikssonia  kommentoimaan asiaa. Henrikssonin avustajan mukaan ministeri ei ehdi asiaa kommentoida. Vaille vastausta jäi muun muassa kysymys siitä, mitä Suomi voisi tehdä kaksoiskansalaistensa syytteiden ja tuomioiden kumoamiseksi.
 Kiusaa ja inhimillistä kärsimystä
 Niin kauan kuin kaksoiskansalainen on Suomessa, pätee häneen Suomen lainsäädäntö, eikä häntä voida luovuttaa Turkkiin. Mutta jos tämä astuu Turkin maaperälle, ei Suomi voi estää Turkkia laittamasta tuomiota voimaan.
 Tämä tarkoittaa, että esimerkiksi ystävien ja sukulaisten tapaaminen toisessa kotimaassa voi osoittautua mahdottomaksi.
 Oikeusapu rikosasioissa Suomi saa vuosittain 150-200 oikeusapupyyntöä EU:n ulkopuolisista maista, ja niihin yleensä vastataan myönteisesti. Suomen kaksoiskansalaisia pyydetään kuultavaksi kaikenlaisista rikosasioista, riittää että esitutkinta tai oikeudenkäynti on vireillä oikeusapua pyytävässä valtiossa. Oikeusapua ei anneta, jos oikeusavun antaminen on ristiriidassa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevien periaatteiden kanssa tai jos sen antaminen on Suomen oikeusjärjestyksen perusperiaatteiden vastaista.
 – Kysynkin, mitä Suomi voisi tehdä kaksoiskansalistensa syytteiden tai tuomioiden kumoamiseksi, pohtii Suomen Amnestyn toiminnanjohtaja  Frank Johansson .
 Ihmisoikeusjärjestö Human Rights Watchin vuosi sitten  julkaiseman raportin  mukaan Turkki on haastanut 6000 kansalaistaan oikeuteen Turkin rikoslain 299 pykälän mukaisesta presidentin loukkaamisesta.
 Joka kolmas syytteistä on johtanut tuomioon. Maksimirangaistus kyseisen lain rikkomisesta on neljä vuotta vankeutta.
 Johansson on seurannut Turkin viime vuosien ihmisoikeuskehitystä huolestuneena. Johanssonin mukaan Turkki käyttää pykälää vaimentaakseen oppositiota, toimittajia ja tutkijoita, jotka oikeuteteusti arvostelevat presidentti Erdoğania.
 – Ongelma on iso Turkissa, mutta toki Turkki voi häiritä myös kaksoiskansalaisiaan ulkomailla.
 Johansson pitää jokseenkin mahdottomana tilanetta, jossa Suomen oikeuslaitos alkaisi laittaa täytäntöön pykälän 299 pohjalta annettuja tuomioita.
 – Pidän selvänä, että Suomen viranomaiset katsovat, että kyse on laista, joka ei ole oikeutettu.
 Lisää aiheesta:
 Tamperelaismies sai syytteen presidentti Erdoğanin kunnian loukkaamisesta Facebookissa – joutuu nyt oikeuden kuultavaksi Suomessa: "Olen ihan sekaisin ja järkyttynyt"
 Turkissa oppositiopoliitikolle pitkä vankeusrangaistus muun muassa presidentti Erdoğanin arvostelusta Turkissa oppositiopoliitikolle pitkä vankeusrangaistus muun muassa presidentti Erdoğanin arvostelusta
 Tärkeä sananvapausoikeudenkäynti koettelee Turkin median rajoja – Erol Önderoğlu odottaa tuomiota kurdilehden tukemisesta

Yltääkö Erdoğanin pitkä käsi Suomeen? Turkki haluaa kuulla Suomessa asuvaa kaksoiskansalaista etänä  – "Kuulemisesta kieltäytymiseen liittyy riski"


Summary: Majoitustarpeita lisää esimerkiksi kansallispuistojen suosion kasvu.

Äänekosken Konginkankaalla Sällisen perhe on vuokrannut pientä pihasaunaansa matkailijoille parin vuoden ajan nettipohjaisen Airbnb-palvelun kautta.
 Vuokrauspalveluja on useita, mutta Airbnb on niistä suurin.
 Suurin osa asiakkaista tulee ulkomailta, sanoo mökin vuokraustoimintaa pyörittävä  Sami Sällinen .
 – Pääosa asiakkaista tulee Italiasta ja Saksasta, mutta myös suomalaisia on.
 Projektipäällikkö  Johanna Niilivuo  Keski-Suomen Kylät ry:stä sanoo, että matkailussa tällä hetkellä vahva nouseva trendi on ns. "Live like a local" eli elä kuin paikallinen.
 Matkailijat hakevat aitoja elämyksiä siitä, miten suomalaiset elävät omissa elinpiireissään.
 Valtaosa osa Sällisen asiakkaista tulee suurkaupungeista. He arvostavat luontoa, metsää ja järvimaisemaa. Kaupunkien melskeitä he eivät kaipaa.
 Matkailijat haluavat järvimaiseman ja luonnon rauhaa. Niko Mannonen / Yle
 – He haluavat olla luonnon keskellä ja nauttia rauhasta ja hiljaisuudesta.
 Kansallispuistot tuovat asiakkaita
 Lyhytaikaisen majoituksen tarvetta lisää myös se, että  kansallispuistojen kävijämäärät ovat kovassa kasvussa .
 Esimerkiksi Leivonmäen kansallispuiston kävijämäärä on kasvanut tänä vuonna neljänneksen, sanoo projektipäällikkö Johanna Niilivuo.
 – Monet haluavat retkeillä kansallispuistoissa ja he voisivat myös yöpyä yhden tai kaksi yötä kansallispuistojen liepeillä.
 Jos kansallispuistojen läheisyydessä ei ole majoituspaikkoja, jäävät vierailut hyvin lyhyiksi ja majoituspaikat on etsittävä kaupungeista.
 Maaseudulla on kyllä mökkikyliä, mutta ne vuokraavat mökkejä yleensä viikoksi kerrallaan.
 Tarvetta olisi yhden tai kahden yön vuokramökeistä, kertoo projektipäällikkö Johanna Niilivuo.
 Johanna Niilivuo  johtaa Tule meille kylään -hanketta Keski-Suomen Kylät ry:ssä Niko Mannonen / Yle
 Sama havainto on tehty myös Suomen Mökkivuokraajat ry:ssä. Puheenjohtaja  Sari Hyvärisen  mukaan lyhytaikaisen majoituksen kysyntä kasvaa kaiken aikaa, erityisesti pienemmissä kohteissa.
 – Harva haluaa enää vuokrata mökkiä koko kesäksi, tukikohtaa halutaan vaihtaa loman aikana. Lisäksi kotimaan matkailun suosio on kasvussa. Moni matkailja haluaa uniikkeja kokemuksia, ei haluta kulkea massan mukana.
 Keski-Suomen Kylät ry kouluttaa ja opastaa lyhytaikaisesta majoittamisesta kiinnostuneita osana kylämatkailun kehittämishanketta.
 Esimerkiksi Leivonmäellä on järjestetty koulutusta lyhytaikaisesta majoituksesta kiinnostuneille.
 Säädösviidakko arveluttaa majoittajia
 Jakamistalouden juridiikasta Lapin yliopistossa väittelevä  Jenna Päläs  on perehtynyt lyhytaikaiseen majoitustoimintaan liittyviin säädöksiin.
 – Lyhytaikaiseen majoitustoimintaan liittyvissä säädöksissä on paljon tapauskohtaista harkintaa eikä rajanveto ole yksiselitteistä.
 Myös projektipäällikkö Johanna Niilivuon mukaan vertaismajoitusta voi tehdä hyvin monella tavalla.
 Jos sitä tehdään puhtaana liiketoimintana, ovat voimassa eri säädökset kuin jos se on satunnaista toimintaa omassa käytössä olevissa mökeissä.
 Sami Sällinen ei pidä säädöstöä ongelmana.
 – Tilapäisvuokraus ei edellytä muuta kuin että verot tietysti täytyy maksaa Suomessa.
 Valokuviin kannattaa satsata
 Sällisen mielestä matkailijoiden vaatimustaso ei välttämättä ole korkea.
 Riittää kun perusasiat ovat kunnossa: lämmin katto pään päällä, wc ja peseytymismahdollisuus riittävät useimmille. Lisäksi ruuanlaittomahdollisuus on eduksi.
 Matkailijat tyytyvät vaatimattomiinkin tiloihin. Niko Mannonen / Yle
 Vinkkinä vuokraustoiminnasta kiinnostuneille Sällinen sanoo, että valokuvien pitää olla laadukkaita, kun kohde ilmoitetaan vuokrauspalveluun.
 Vuokrauspalvelussa sekä majoittaja että majoittuvat antavat julkisen palautteen kohteesta ja asiakkaista. Näin seuraavat asiakkaat saavat tiedon majapaikan laadusta ja muusta toiminnasta. Majoittaja saa myös käsityksen siitä, millaisia asiakkaita on tulossa.
 Majoittajan on varauduttava opastamaan ulkomaalaisia matkailijoita kädestä pitäen.
 Monelle esimerkiksi sauna on ihan vieras paikka, sanoo projektipäällikkö Johanna Niilivuo.
 Ulkomaalaiset matkailijat tarvitsevat opastusta saunomisessa. Niko Mannonen / Yle
 – He eivät välttämättä tiedä miten siellä toimitaan, miten löylyä heitetään ja miten lämmitetään.
 Sami Sällinen ei pidä tilapäismajoitusta taloudellisesti kovinkaan kannattava.
 – Kyllä siitä aina joku kymppi tulee, mutta enempi se on kanssakäymistä ja se tuo vähän piristystä elämään.
 Sällinen kertoi vieneensä italialaisia vieraita mustikkaan. Yhdessä asiakkaiden kanssa he tekivät sitten italialaistyyppistä mustikkarisottoa ja hauskaa oli.
 Sällisen pihasaunaan ei tule vettä, mutta keittomahdollisuus siellä on. Niko Mannonen / Yle
 Keski-Suomen Kylät ry:llä ei ole tarkkaa tietoa siitä, kuinka paljon tilapäismajoittajia maakunnassa on. Majoittajien määrä kuitenkin kasvaa koko ajan.
 Projektipäällikkö Johanna Niilivuon mielestä vertaismajoitus voisi tuoda uutta elinvoimaa maaseudulle.
 – Tämä on mahdollisuus kylille ja kyläläisille saada lisää toimeentuloa muiden elinkeinojen ohessa.

Mustikkarisottoa italialaisten mökkivieraiden kanssa – maalaiskyliin tarvitaan lisää majoittajia kun matkailijat etsivät paikallisuutta


Summary: Suomi päätti sadan käytetyn Leopard 2A6 -taistelupanssarivaunun hankkimisesta vuonna 2014.

Perjantain aamuhämärissä Helsingin Vuosaaren satamaan saapui panssarivaunulähetys. Kyseessä oli viimeinen erä Suomen Hollannista tilaamia Leopard 2A6 -taistelupanssarivaunuja.
 Puolustusvoimat on nyt vastaanottanut kaikki sata käytettyä taistelupanssarivaunua, joiden hankkimisesta päätettiin jo vuonna 2014.
 Ensimmäiset vaunut  saapuivat Suomeen toukokuussa 2015. Koulutuskäytössä ne ovat olleet vuodesta 2016 alkaen.
 LEO2A6-vaunut ovat varusmieskoulutuksen käytössä Panssariprikaatissa ja koulutuskäytössä Karjalan prikaatissa. Uuden kaluston myötä Maavoimat kertoo laajentaneensa panssarivaunujen ja jalkaväen välistä yhteistoimintaa koko maavoimissa.
 Leopard 2A6 -taistelupanssarivaunujen viimeinen erä Hollannista saapui Vuosaaren satamaan perjantaina 25. lokakuuta 2019. Puolustusvoimat
 Yksi yleisimpiä taistelupanssarivaunuja
 Leopard 2A6 on yksi yleisimpiä taisteluvaunuja länsimaissa. Puolustusvoimien mukaan siinä on muun muassa aiempia versioita parempi tulivoima, kehittyneempi ballistinen suojus ja sisäpuolinen sirpalesuojus.
 Vaunujen yhteydessä Suomi hankki varaosia, koulutussimulaattoreita, erikoistyökaluja sekä ampumatarvikkeita. Kokonaisuutena hankinnan arvo oli lähes 200 miljoonaa euroa.
 Nyt hankittuja vaunuja on tarkoitus käyttää pitkälle ensi vuosikymmenelle.
 Ennen käyttöönottoa vaunuihin tehdään vielä tarvittavia kansallisia muutoksia. Puolustusvoimat

Viimeisetkin LEO2A6-panssarivaunut saapuivat Suomeen – tältä ne näyttävät


Indonesiassa valmistuneen onnettomuustutkintaraportin mukaan Lion Air -lentoyhtiön  koneturma viime vuonna  johtui useiden häiriöiden ja virheiden summasta.
 Ongelmia oli raportin mukaan niin Boeing 737 -koneen suunnittelussa kuin Lion Airin lentäjien koulutuksessa ja koneen huollossa.
 Kone oli matkalla Indonesia pääkaupungista Jakartasta Sumatran saarelle, kun se syöksyi mereen 13 minuuttia nousun jälkeen lokakuussa 2018. Turmassa sai surmansa 189 ihmistä.
 Raportin mukaan kone joutui turmaan osin siksi, että koneen lentäjiä ei ollut koulutettu vastaamaan riittävän nopeasti automaattisen lennonohjausjärjestelmän häiriötiloihin.
 Indonesian kansallisen liikenneturvakomitean mukaan koneen vakautusjärjestelmän anturissa oli vika, joka automaattisesti painoi koneen nokkaa laskuun. Anturin toimintaa ei oltu testattu asianmukaisesti.
 Raportti kuvasi myös useita virheitä ennen onnettomuutta. Koneella oli ollut ongelmia myös viimeisillä lennoillaan ennen turmapäivää.
 Ethiopian Airlines Boeing 737 Max -konetyypin lentokone Bolen kansainvälisellä lentokentällä Addis Ababassa huhtikuussa. EPA
 Yhdysvalloissa onnettomuustutkijat totesivat syyskuussa, että Boeing ja Yhdysvaltain ilmailuviranomaiset olivat aliarvioineet, kuinka paljon visuaaliset ja äänelliset varoitussignaalit hidastaisivat koneen lentäjien kykyä vastata nopeasti häiriötiloihin, jotta onnettomuuksilta voitaisiin välttyä.
 Vain viisi kuukautta Indonesian turman jälkeen vastaavankaltainen häiriö aiheutti toisen 737 Max -tyypin koneen maahansyöksyn Etiopiassa. Turmassa sai surmansa 157 ihmistä.
 Etiopian turman jälkeen viranomaiset määräsivät kaikki konetyypin koneet maihin.
 – Olemme hyvin vihaisia, koska heidän laiminlyöntinsä aiheutti rakkaimpiemme kuoleman, sanoi Muhammed Asdori, jonka veli ja veljenpoika saivat surmansa Lion Airin turmassa.
 Tutkijat ovat selvittäneet, kuinka paljon ja missä vaiheessa Boeing oli saanut tietoa konetyypin ongelmista.
 Boeing ilmoitti perjantaina käsittelevänsä Indonesian onnettomuustutkijoiden löydökset.
 Lue myös:
 Turmakonemallin lentokielto söi Boeingin voitoista yli puolet – yhtiö haluaa 737 Maxin liikenteeseen vielä tänä vuonna
 Taas uusi takaisku Boeingille – Max-koneissa saattaa olla viallisia osia

Raportti: Useiden häiriöiden summa aiheutti Boeingin 737:n koneturman Indonesiassa


Summary: Meyer Turun telakalla todettua pneumokokkiepidemiaa taklataan rokotuksilla ja käsihygienialla.

Meyer Turun telakalla todetusta pneumokokkibakteerin aiheuttamasta epidemiasta on hoidossa Turun yliopistollisessa keskussairaalassa tällä hetkellä enää yksi potilas.
 Loppukesän ja syksyn aikana Tyksissä on ollut bakteerin aiheuttaman keuhkokuumeen takia hoidossa parikymmentä telakan työntekijää.
 Kaikkiaan tartuntoja on todettu nyt 30. Sairastuneissa on mukana eri ammattiryhmiä, eri kansallisuuksia ja eri yritysten työntekijöitä. Aikaisemmin on puhuttu paristakymmenestä sairastuneesta.
 – Olemme pystyneet jäljittämään taaksepäin näitä sairastuneita, mikä takia tartunnan saaneiden määrä on noussut. Tällä viikolla ei ole enää uusia tartuntoja tullut ilmi. Viime viikolla tuli vielä muutama ilmi, kertoo Turun yliopistollisen keskussairaalan sairaalahygienia- ja infektiontorjuntayksikön ylilääkäri  Esa Rintala.
 Pneumokokkiepidemiaa vastaan on rokotettu nyt perjantai-aamuun mennessä telakalla noin 2 000 työntekijää. Rokotetta tarjotaan työntekijöille, jotka ovat työskennelleet pitkäkestoisesti rakenteilla olevassa laivassa.
 Turun kaupungin hyvinvointialan tiedotteen mukaan pneumokokkirokotuksen lisäksi tarjotaan influenssarokotetta, koska influenssa voi altistaa pneumokokkitaudille.
 Rokotukset jatkuvat vielä ensi viikolla.
 Lue lisää:
 Pneumokokkiepidemiaa taklataan Turun telakalla rokotuksilla – yli tuhat työntekijää rokotettu jo
 Meyerin telakan pneumokokkiepidemiasta sairastuneista vielä pari sairaalahoidossa – uusia tapauksia ei ole tullut ilmi
 Vakava pneumokokin aiheuttama keuhkokuume-epidemia Meyer Turun telakalla – Tyksissä hoidettu parikymmentä tapausta syksyn aikana

Sairaalassa hoidettavana on vielä yksi Turun telakalla pneumokokkiepidemiaan sairastunut – tartuntoja todettu nyt 30


Verkkolaitteita valmistavan Nokian osakekurssi ei ole toipunut eilisestä romahduksesta. Osakkeen halpeneminen on jatkunut Helsingin pörssissä.
 Kello yhdentoista jälkeen aamupäivällä Nokian osake oli runsaat neljä prosenttia miinuksella. Osakkeesta maksettiin noin 3,46 euroa kappaleelta.
 Nokian osake syöksyi eilen poikkeuksellisen jyrkästi ja päätyi lopulta lähes 24 prosentin laskuun. Syynä kurssipudotukseen oli Nokian julkistama osavuosikatsaus, jossa yhtiö heikensi näkymiään liiketoimintansa kannattavuudesta ja kertoi keskeyttävänsä osingonmaksun.
 Lue myös:
 Synkkiä näkymiä esittänyt Nokia valtava pettymys sijoittajille – osake rajussa syöksyssä
 Nokian pörssikurssi romahti, arvosta suli viidennes – osakkeen hinta alle neljä euroa

Nokian osakkeen alamäki jatkuu Helsingin pörssissä


Summary: Kirjaan on haastateltu useita kymmeniä saamelaisia ja se julkaistaan perjantaina Helsingin keskustakirjasto Oodissa. Yhteiskuntatieteiden tohtori arvioi kirjassa olevan luettavaa suomalaisille ja saamelaisille.

Toimittajat  Kukka Ranta  ja  Jaana Kanninen  ovat  kiertäneet miltei kahden vuoden ajan Suomen Saamenmaalla  tutustuen saamelaisiin ihmisiin, elämäntapaan, historiaan ja nykyhetkeen.
 Maiden menetys ,  rotututkimukset ,  asuntolakokemukset ,  assimilaatio . Siinäpä muutamia saamelaisia koskevia teemoja, joita tuore kirjajulkaisu “Vastatuuleen – saamen kansan pakkosuomalaistamisesta” käsittelee. Teoksen on kustantanut S&S.
 Kirja on tehty alkuperäiskansatutkimuksen eettisiä ohjeita noudattaen, mikä tarkoittaa esimerkiksi sitä, että se on tehty tiiviissä yhteistyössä saamelaisten kanssa – sen lähdeluettelosta löytyy kymmenien saamelaisten nimet. Ranta kertookin, että tarve kirjalle ja idea sen pääteemasta tuli nimenomaan saamelaisilta itseltään.
 – Projektin näkökulma, assimilaatio, syntyi saamelaisten omasta tarpeesta. Jokaisella alueella on ollut omia haasteitaan. Keskustelemalla olemme työstäneet lukuja eteenpäin, Kukka Ranta kertoo.
 Tapaamisten ja tutkimusten myötä kaksikolle muodostui laaja kuva saamelaisten kokemuksista.
 Ennen kirjaprojektin aloittamista Ranta keskusteli lukuisten saamelaisten kanssa halutessaan ymmärtää nykytilannetta ja historiaa aina syvällisemmin. Syntyi ajatus kirjasta, joka valottaisi saamelaisten kokemuksia niin historiassa kuin nykypäivänä myös valtaväestölle.
 Saamelaisena poronhoitajana vastuunkanto omasta kulttuurista ja poronhoidosta alkaa jo hyvin nuorena. ”Päivääkään ei mene, ettenkö miettisi tulevaisuutta, poronhoidon jatkuvuutta ja sitä, miten laitumet riittävät.”
Juhán-Tuommá Magga Vastatuuleen-kirjassa
 "Suomalaiset eivät tiedä saamelaisista mitään"
 Valtaväestön vähäinen tietämys saamelaisista ja saamelaisuudesta  toimivat merkittävinä puskureina sille, että kirjoittajat ryhtyivät toimeen.
 – Suomalaisina toimittajina tiedämme, että suomalaiset eivät tiedä saamelaisista yhtään mitään. Se tuntui jotenkin pakottavalta syyltä, kertoo Jaana Kanninen.
 Jaana Kanninen kertoo ihmetelleensä sitä, miten kukaan ei ole aikaisemmin tällaista kirjaa tehnyt. Kirjaa, joka avaisi saamelaisten tarinoita suomalaisille.
 – Meidän oli pakko tehdä se, Kanninen sanoo.
 Kautta työprosessin toimittajia on kauhistuttanut se, kuinka vähän jopa virkamiestasolla esimerkiksi alkuperäiskansojen oikeuksista tiedetään.
 – Havaitsimme useammassa kohdassa työn aikana, että suomalaiset päättäjät eivät ymmärrä, mitä tarkoittaa kansainvälisen oikeuden tuomat kollektiiviset oikeudet, jotka kuuluvat alkuperäiskansalle, Jaana Kanninen kertoo.
 – Meillä on hyvin vakava, syvä, rakenteellinen tietovaje. Tämä myös mahdollistaa sen, että meillä on paljon saamelaisia koskettavaa disinformaatiota, Kukka Ranta toteaa.
  ”Kukaan ei koskaan kieltänyt minua puhumasta saamen kieltä tai haukkunut saamelaiseksi, mutta alemmuuden tunteen vain tiesi ja oppi olevaksi. Ehkä syynä oli se, että saamelaisuus ei juuri näkynyt opetuksessa missään”  Minna Rasmus Vastatuuleen-kirjassa
 “Toimittajat ovat malttaneet kuunnella saamelaisia”
 Koska toimittajat ovat suomalaisia eivätkä kuulu saamelaisyhteisöön itse, uskovat he pystyvänsä käsittelemään traumaattisia asioita etäämmältä. Kipeistä aiheista pääsee nopeammin yli, kun itse ei ole osa alkuperäiskansaa. Toki heitäkin aiheet ovat koskettaneet syvästi.
 Ranta kertoo, että moni saamelainen on kertonut lyhyenkin vastaavia aiheita käsittelevän juttukokonaisuuden kirjoittamisen olleen hyvin uuvuttavaa.
 – Meillä ei ole sitä samaa  ylisukupolvista traumataakkaa , mitä saamelaiset kantavat. Siksi meille kirjoittamisprosessi on ollut helpompi, kuin se saamelaiselle olisi ollut, Kukka Ranta pohtii.
 Kirjan lukeminen voikin olla saamelaiselle rankka kokemus, sillä se käsittelee monille henkilökohtaista elämää koskettavia asioita.
 – Moni on nyt kommentoinut somessa, ettei pysty lukemaan kuin osia kerrallaan, koska aiheet tulevat niin lähelle ja kyyneleet sumentavat näön, Ranta kertoo.
 Jotta lukukokemus voisi olla rankoista asioista huolimatta myös voimauttava saamelaisille, on kirjan punaisena lankana on pyritty pitämään kirjailijoiden näkemä saamelaisten yhteisöjen voima, selviytyminen ja toivo.
 Ryhmän saamelaiset opiskelijat saivat esi-isiensä kielen takaisin, ja muut pääsivät oppimaan kotiseutunsa ja yhteisönsä vanhan kielen. Sen jälkeen heidät lähetettiin töihin kieltä levittämään. "Isän kielen oppiminen tuntui ihan käsittämättömän upealta", sanoo Anna Morottaja selvästi liikuttuneena.   Lainaus kirjasta Vastatuuleen - saamen kansan pakkosuomalaistamisesta
 Sen lisäksi, että teos antaa runsaan tietopaketin valtaväestölle, riittää siinä tietoa saamelaisillekin. Yhteiskuntatieteiden tohtori ja Oulun yliopiston Giellagas-instituutin johtaja  Anni-Siiri Länsman  pohtii, että vaikka kirjan tiedot olisivatkin saamelaisille jo tuttuja, on eri asia, että ne on koottu yhdeksi paketiksi.
 Länsman arvostaa sitä, että toimittajat ovat malttaneet kuunnella, mitä saamelaisilla on sanottavanaan. Saamelaisten ääni kuuluukin kirjassa hänen mielestään hyvin.
 – Uskon, että jos suomalainen henkilö vain malttaa lukea kirjan, hän saa paljon tietoa saamelaisista, heidän ajattelustaan ja siitä, miten he kokevat historiansa ja arkipäivänsä, sanoo Länsman.
 Anni-Siiri Länsman suosittelee lämpimästi Vastatuuleen-kirjan lukemista sekä suomalaisille että saamelaisille.  Vesa Toppari / Yle
 Länsmanin mukaan on toki selvää, että suomalainen kertoo asiat eri tavoin, kuin saamelainen itse, mutta kummatkin näkökulmat ovat tarpeellisia.
 – Kirjan kirjoittajat ovat selkeästi valinneet näkökulmansa saamelaisten historiaan ja nykypäivään, mutta pystyvät esittämään asiansa niin, että lukijalle jää mahdollisuus omiin tulkintoihin.
 Kukka Ranta kertoo, että tekstiä on pyritty kuljettamaan niin, että asiasta täysin tietämätön voisi ymmärtää tekstiä, mutta täysin saamelaisten yhteisöjen tarpeesta lähtien
 "En halua tulla määritellyksi pakkosuomalaistamisen passiiviseksi uhriksi"
 Anni-Siiri Länsman toteaa Vastatuuleen-kirjan luettuaan, että Kanninen ja Ranta ovat ottaneet teoreettiseksi lähtökohdakseen kolonialismin ja pakkosuomalaistamisen käsitteet.
 – Tämä johtaa ajoittain ylitulkintoihin, kuten silloin kun 1940–1980-luvuilla oppilasasuntoloissa asuneet saamelaiset määritellään traumatisoituneeksi, asuntolakouluissa kiusatuksi ja pakkosuomalaistamisen kokeneeksi näkymättömäksi sukupolveksi, Länsman pohtii.
 Länsman sanoo, että uhrius voi toimia toki poliittisissa yhteyksissä, mutta yksilön osalta tilanne on erilainen.
 – Minä en ainakaan halua tulla määritellyksi pakkosuomalaistamisen passiiviseksi uhriksi, vaikka koulu- ja asuntola-ajoista olisikin hankalia muistoja. Uhrin kategoria voi olla tehokas poliittisessa retoriikassa, mutta yksilön tasolla se voi toimia leimakirveen tavoin ja estää vaikeiden muistojen rakentavaa käsittelyä, toteaa Länsman.
 Länsmanin mukaan pakkosuomalaistamisen käsite ei tunnu sopivan kuvaamaan saamelaisia, jotka asuntolataustastaan huolimatta ovat arjessaan siirtäneet saamen kieltä ja muuta kulttuuriperintöään jälkipolville ja edistäneet saamelaiskulttuuria yhteiskunnan eri sektoreilla.
 Kirjassa käsitellään myös saamelaisia kohtaan harjoitettua kolonialismia. Kirjoittajat tarkoittavat tässä Länsmanin mukaan tapaa, jolla saamelaisten maat ovat siirtyneet Suomen valtion haltuun ja saamelaisten yhteiskuntarakenteet korvattu valtaväestön rakenteilla ja instituutioilla.
 – He suorastaan vyöryttävät lukijoiden eteen kuvauksia vuosisatoja kestäneestä perinteestä, joka alkoi jo 1750-luvulla, jolloin valtiorajojen vetämiset johtivat vähitellen poronhoidolle katastrofaalisiin rajasulkuihin ja muuttoliikkeisiin, mistä seurasi laidunaluekiistoja, pohdiskelee Länsman.
 Hän lisää, että 1990-luvulla kärjistyneet kiistat metsänhakkuista ja sekä 2010-luvulla epäoikeudenmukaiseksi koettu Tenon kalastussopimus ja Jäämeren radan rakennussuunnitelmat ovat osa tätä jatkumoa.
 – Ne ovat myös esimerkkejä siitä, kuinka saamelaiset ja Saamelaiskäräjät on usein ohitettu saamelaisalueen luonnonvarojen käyttöä koskevassa päätöksenteossa.
 Länsmanin arvion mukaan historiallista jatkumoa katsoen voi kallistua kirjoittajien tarjoamaan kolonialismitulkintaan, vaikka lähemmäksi nykyaikaa tultaessa kolonialismin käsite on hänen mukaansa epätarkka sekä taustaoletuksena ongelmallinen, kun analysoidaan paikallisia kiistoja.
 – Kirja piirtää ankaran, jopa väkivaltaisen, kuvan kamppailusta saamelaisalueiden luonnonresursseista, arvioi Anni-Siiri Länsman.
 Vaikka kirjan tarkoitus on ennen kaikkea lisätä suomalaisen yleisön tietämystä saamelaisista, Länsman suosittelee kirjaa lämpimästi myös saamelaisille.
 – Kirjassa esitellään saamentutkimusta haastattelujen lomassa, mikä vie tarinaa mielenkiintoisesti ja tempaavasti eteenpäin.
 Tutkimustulokset takaisin kotiin
 Saamelaiset ovat varsin tutkittu kansa, mikä ilmenee myös Rannan ja Kannisen uudesta kirjasta.
 Aikoinaan saamelaisia kutsuttiin erinäisiin tutkimuksiin, joissakin tehtiin esimerkiksi kallonmittauksia. Monenlaisia tutkimuksia yhdistää se, etteivät saamelaiset koskaan saaneet tutkimustuloksista minkäänlaista tietoa takaisin. Lukuisten tutkimusten myötä monia onkin kohdannut niin sanottu tutkimusväsymys.
 Vastatuuleen-kirjan kansikuvan on ottanut Utsjoelta lähtöisin oleva Lada Suomenrinne. Kirjan on kustantanut kustantamo S&S. Vesa Toppari / Yle
 Tällä kertaa haastatteluiden tulokset viedään kuitenkin takaisin sinne, mistä ne on haettukin.
 Kanninen ja Ranta vierailevat teoksensa kanssa joulukuussa Saamenmaalla; Inarissa, Sevettijärvellä ja Vuotsossa.
 Tekijät saavat nyt huokaista hieman helpotuksesta työn ollessa valmis. He ovat laskeneet, että tietokirjan tekemiseen on kulunut yhteensä viisi naistyövuotta. Myös lukuisia junassa ja autossa vietettyjä tunteja on mittariin kertynyt.
 Tulevaisuuden osalta kirjailijat valottavat toiveitaan esimerkiksi siitä, että peruskoulussa lisättäisiin opetusta saamelaisista. Kukka Ranta toivoo, että kirja voisi mahdollisesti myös edistää  käynnissä olevaa totuus- ja sovintokomissiota  ja että suomalaiset voisivat ymmärtää millaisista asioista on kyse.
 – Tulevaisuus näyttää, onnistuimmeko pienentämään tätä raja-aitaa tai lisäämään tietämystä, Jaana Kanninen sanoo.
 Tietokirjan julkaisutilaisuus on tänään perjantaina Helsingin keskustakirjasto Oodissa. Teos on myös esillä parhaillaan käynnissä olevilla Helsingin kirjamessuilla.

"Suomessa on hyvin vakava, syvä tietovaje" – tuore tietokirja kertoo valtaväestölle saamelaisista saamelaisten ehdoilla


Summary: Britannian Doverissa sattui samankaltainen tapaus vuosituhannen vaihteessa.

Kiinan ulkoministeriö toivoo, että Britannian viranomaiset vahvistavat Britannian rekkatragedian uhrien henkilöllisyydet mahdollisimman pian.
 Viranomaiset l öysivät 39 ruumista keskiviikkona Itä-Englannin Essexissä sijaitsevasta Graysista . Ruumiit olivat rekan perävaunussa teollisuusalueella.
 Britanniassa poliisi on aiemmin kertonut  uhrien olleen kiinalaisia .
 Perjantaina ulkoministeriön edustaja  Hua Chunying  sanoi, että brittipoliisi ei tähän mennessä ole kyennyt vahvistamaan kuolleiden kansallisuutta.
 – Toivomme, että Britannia selvittää ja vahvistaa uhrien henkilöllisyydet ja sen, mitä tapahtui niin pian kuin mahdollista, ja rankaisee ankarasti tapaukseen osallisia rikollisia, Hua sanoi tiedotustilaisuudessa.
 Kiina toivoi myös lisätoimia ihmissalakuljetuksen estämiseen.
 Vuosituhannen vaihteessa vastaava tapaus Doverissa
 Kiinalaiset luvattomasti Britanniaan tulleet siirtolaiset ovat vuosien ajan saapuneet maahan salaa rekkojen kyydissä, usein Euroopan mantereen kautta. Vuosituhannen vaihteessa 58 kiinalaista löydettiin kuolleena Doverin satamassa tomaatteja kuljettaneesta rekasta.
 Rikospaikkatutkijoita rekan luona, josta ruumiit löydettiin Graysissa 23. lokakuuta. Ben Stansall / AFP
 Kiinan virallista kantaa myötäilevän Kansan päivälehden mukaan Britannia ei näytä oppineen Doverin tapauksesta.
 – Toivomme, että Britannia ja Euroopan maat laittavat käytäntöön lukuisat sitoumuksensa ihmisoikeuksiin ja toimimaan sen eteen, että kiinalaiset eivät joudu hyväksikäytön tai äkillisen kuoleman uhreiksi, kirjoitti Kansan päivälehti.
 Lehden mukaan voi vain kuvitella, miten Euroopan maat olisivat reagoineet, mikäli vastaava tragedia kuin Essexissä olisi tapahtunut eurooppalaisille.
 Kiinalaismedian mukaan Britannian pitää nyt kantaa vastuu kuolemista.
 Viranomaiset tutkivat rekkaa Graysissa, Englannissa 23. lokakuuta. Reuters
 Uutinen rekkatragediasta puhutti myös kiinalaisessa sosiaalisessa mediassa. Uutisia aiheesta luettiin arviolta 800 miljoonaa kertaa ja niitä kommentoitiin 40 000 kertaa. Kiinalaisessa sosiaalisen median kanavassa Weibossa uutinen oli kolmen kommentoiduimman joukossa. Verkkokävijät  ilmaisivat kanavalla järkytyksensä ja surua , kertoo The Guardian.
 Britanniassa rekan kylmäkuljetuskontista kuolleina löytyneet ihmiset ovat voineet olla lukitussa kontissa ainakin kymmenen tunnin ajan, kertoo brittilehti Guardian viitaten belgialaisiin viranomaislähteisiin.
 – Sydäntäsärkevää. Kun kirjoitan tätä, käteni tärisevät. Olkaa kilttejä ja selvittäkää totuus, kirjoitti verkkokäyttäjä lehden mukaan.
 Hän vastasi tietoihin siitä, että kontin lämpötila on voinut olla jopa 25 pakkasastetta.
 – Tämä on kauhistuttavaa. Tämä ansaitsee kunnon tutkinnan ja ankarat rangaistukset.
 Hyödyntävätkö ihmissalakuljettajat brexitiä?
 Kiinan talouskasvun myötä paremman elintason perässä Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan matkustavien kiinalaisten määrän uskotaan laskeneen huomattavasti. Silti korkeampi palkkataso houkuttelee ihmisiä matkustamaan pois kotimaastaan.
 – Paperittomat työskentelevät tyypillisesti rakennusalalla, ravintoloissa tai hikipajoissa. Naisia on saatettu myös pakottaa seksityöläisiksi ulkomailla, sanoi Pekingin teknisen instituutin siirtolaislain asiantuntija  Liu Guofu   The Global Times  -lehdelle.
 Liu muistutti Kiinan hallinnon näkemystä myötäilevän lehden haastattelussa, että vaikka ihmissalakuljetuksen määrä on viime vuosina laskenut, Essexin tragedia voi paljastaa vain jäävuoren huipun nykytilanteesta.
 – Jotkin tahot ajattelevat, että heillä on tilaisuus päästä Britanniaan kaoottisen brexit-tilanteen takia, sanoi kansainvälisten asioiden johtaja  Wang Yiwei  Renminin yliopistosta lehdelle.
 Leena Luotio / Yle
 Rekan kontti matkasi Britanniaan Belgian Zeebruggen satamasta. Keskiviikkona Britannian Essexistä kontista löytyneet 39 uhria ovat Belgian paikallisviranomaisten mukaan olleet kontissa loukussa jo saavuttuaan Belgian rannikolle matkalla Britanniaan. Toistaiseksi on epäselvää, milloin ja missä uhrit joutuivat konttiin.
 BBC:n mukaan ajoneuvoyhdistelmän vetovaunu eli rekan nuppi oli puolestaan saapunut sunnuntaina Dublinista Irlannista Britannian länsirannikolle Walesin Holyheadiin. 25-vuotias pohjoisirlantilainen kuljettaja on pidätettynä murhista epäiltynä.
 Lue myös :
 Britannian rekkatragedian kuolonuhrit kiinalaisia – Poliisi teki kotietsintöjä, järjestäytyneen rikollisuuden osuutta tutkitaan

Kiina toivoo "ankaraa rangaistusta" syyllisille Britannian rekkatragediassa – Uhrien henkilöllisyyttä ei ole vielä vahvistettu